Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

21.09.2017 року [PERSON] звернулася з позовом в суд до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діаспора України", третя особа: Посольство Сполучених Штатів Америки в Україні про стягнення матеріальної шкоди. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, наведених в позовній заяві. Просять стягнути з ТзОВ "Діаспора України" в користь [PERSON] - 15487 грн. матеріальної шкоди. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в розмірі ціни позову. Витребувати у Посольства США в Україні всі документи, які стосуються справи отримання позивачем візи до США і які є речовими доказами, а саме: документи, які були подані до Посольства США в Україні з метою отримання візи до США; документи, які були підставою для відмови в отриманні візи до США; документи, в яких міститься інформація про офіційну відмову позивачу в отриманні візи до США. Представник відповідача по справі [PERSON] в судовому засідання позов не визнала, подала відзив в якому зазначила, що позовна заява мотивована тим, що 02.02.2017 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про надання консультацій та послуг із оформлення документів необхідних для отримання імміграційних диверсифікаційних віз по програмі Зелена карта до США. 30.05.2017 року [PERSON] надсилався лист із переліком документів для проходження медичної комісії та відкриття імміграційної візи для виїзду в США. Разом з тим, відповідач нібито відповідно до п. 4.2. вказаного договору повинен нести матеріальну відповідальність в розмірі прямої дійсної шкоди, завданої позивачу внаслідок невиконання або неналежного виконання консультацій та послуг передбачених договором. Так, позивач здійснив ряд оплат з метою оформлення документів необхідних для отримання імміграційних диверсифікаційних віз по програмі Зелена карта до США, однак нібито у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем обов'язків за вказаним договором, 18.07.2017 р. отримано повідомлення про дискваліфікацію заявки позивача, а тому [PERSON] не має права на отримання такого типу візи. Вважає, що доводи викладені у позовній заяві є неправомірними та безпідставними, а відтак вказана позовна заява не підлягає до задоволення, що обґрунтовує наступним. З доданого до матеріалів справи листа від 18.07.2017 р. про дискваліфікацію заявки позивача на участь в лотереї на отримання візи за програмою ДВ-2017 з причини наявності значних розбіжностей між персональними біографічними даними та даними у заявці на участь в лотереї (наприклад відсутність інформації про наявність чоловіка/дружини або неодружених дітей віком до 21 року, або відсутність фотокарток на всіх членів родини). Із вказано листа, який є єдиним документом, на який посилається позивач, як на підставу нібито неналежного виконання зі сторони відповідача умов вищевказаного договору від 02.02.2017 р. не вбачається неналежність виконання зобов'язань ТОВ «Діаспора України» за договором. Крім того, зазначає, що відповідно до п. 2.3. договору вбачається, що [PERSON], зобов'язана своєчасно забезпечити всіма необхідними документами для виконання даного договору та інформацією. Як стверджує сам позивач ТОВ «Діаспора України» надсилало лист з переліком необхідних документів для відкриття імміграційної візи для виїзду в США. Разом з тим, позивач не надала всього переліку документів, надано було лише копію українського паспорту та коду, з яких неможливо було забезпечити належне виконання умов вказаного договору. Таким чином, на думку представника відповідача, позивач не вчинив дій, які встановлені договором, а саме надання відповідних документів, що зумовлюють можливість виконання відповідачем обов'язку щодо надання послуг із надання консультацій та послуг із оформлення документів необхідних для отримання імміграційних диверсифікаційних віз по програмі Зелена карта до США. Відтак, за таких умов мало місце прострочення кредитора, в силу чого відповідач не мав підстав виконати свій обов'язок встановлений у р. 1 договору від 02.02.2017 р. про надання консультацій та послуг. Просить суд в задоволенні позову [PERSON]- відмовити. Представник третьої особи - Посольства Сполучених Штатів Америки в Україні в судове засідання не прибув з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 80,81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність частковго задоволення позову [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити дію на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. (ч.1 ст. 509 ЦК України). Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, й боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає з суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. (ч.1 ст. 527 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що в липні 2005 року позивач [PERSON] відправила заповнену анкету для участі у розіграші лотереї для отримання імміграційних диверсифікаційних віз по програмі "Зелена карта" до Сполучених Штатів Америки. 13.12.2016 року [PERSON] отримала лист від ТзОВ "Діаспора України", в якому була пропозиція скористатися послугами фахівців з імміграційного права згаданого товариства для професійного оформлення необхідних документів та швидкого одержання імміграційних диверсифікаційних віз по програмі "Зелена карта" до США. Як вбачається з матеріалів справи, 02.02.2017 року був укладений договір № Т-2017 про надання консультацій та послуг між сторонами, за яким відповідач зобов'язався за винагороду надати [PERSON] консультації та послуги із оформлення документів, необхідних для одержання імміграційних диверсифікацій них віз по програмі "Зелена карта" до США, а замовник прийняв на себе зобов'язання здійснити оплату передбачених консультацій та послуг, в порядку і строки, визначені договором. Також зясовано, що згідно п. 2.3.договору позивач був зобов'язаний своєчасно забезпечити відповідача на його вимогу всіма необхідними документами та інформацією, прийняти надані відповідачем консультації та послуги, оплатити відповідачу вартість консультацій та послуг в розмірах, в порядку та в строки, визначені даним договором. Відповідно до п. 3.1. договору вартість консультацій та послуг була договірною та становила 6000 доларів США. Судом також перевірено, що згідно п. 3.3. договору розрахунки здійснювалися шляхом внесення коштів на банківський рахунок відповідача на підставі Акту приймання наданих консультацій та послуг в 10-ти денний термін після отримання позивачем імміграційного пакету документів на виїзд в США. Відповідно до п. 3.4. договору позивач звільняється від оплати наданих відповідачем консультацій та послуг, передбачених п. 3 договору, у випадку відмови посольства США в наданні імміграційної візи. Згідно п. 4.2. договору відповідач несе перед позивачем матеріальну відповідальність в розмірі прямої дійсної шкоди, завданої позивачу внаслідок невиконання або неналежного надання консультацій та послуг, передбачених п. 1.1. договору. 30.05.2017 року [PERSON] отримала лист від відповідача із переліком документів для проходження медичної комісії та відкриття імміграційної візи для виїзду в США. Всі документи, відповідно до переліку, який був отриманий від відповідача, були підготовлені і надані у повному об'ємі, також беззаперечно були виконані всі вимоги щодо порядку їх оформлення. 12.07.2017 року [PERSON] пройшла медичну комісію у лікувально - діагностичному центрі ТОВ "Хелсі і Енд Хепі", який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 39-А. В судовому засіданні також достовірно доведено, що позивачем витрачено на проходження даної медичної комісії грошові кошти в сумі 977 грн. та 5600 грн., про що свідчить Акт про надані центром медичні послуги від 12.07.2017 року за №259757, чек про оплату наданих медичних на загальну суму 977 грн., а також квитанція від 12.07.2017 року за №UAl-US/12-JUL-2017/83429. 18.07.2017 року за відкриття імміграційної візи на рахунок Посольства США в Україні [PERSON] було сплачено 330 доларів США, що стверджується чеком №26953 від 18.07.2017 року. Копія чеку знаходиться в матеріалах справи. Також, 18.07.2017 року листом №817 Посольство США в Україні повідомило позивача про те, що згідно до статті 212(a)(5)(a) Закону про імміграцію та націоналізацію заявка позивача була дискваліфікована і тепер позивач не має права на отримання візи за програмою ДВ-2017. Причиною було названо - наявність значних розбіжностей між персональними біографічними даними позивача та даними у заявці позивача на участь в лотереї (наприклад, відсутність інформації про наявність чоловіка (дружини) або неодружених дітей віком до 21 року, або відсутність фотокарток на всіх членів родини). Враховуючи наведене, в судовому засіданні достовірно встановлено, що провина за дискваліфікацію заявки [PERSON] на участь у лотереї щодо отримання імміграційних диверсифікаційних віз до США повністю належить ТзОВ «Діаспора України», так як співробітники даного товариства формально і неналежно виконали свої обов'язки, грубо порушили умови договору, не професійно підготовили необхідний пакет документів для отримання зазначеної візи і тому, згідно п. 4.2. договору, відповідач повинен нести перед позивачем матеріальну відповідальність в розмірі прямої дійсної шкоди, завданої внаслідок невиконання або неналежного надання консультацій та послуг, передбачених п. 1.1. договору. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Відповідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів серед іншого можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст.ст. 629, 631 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення, а закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст.ст. 638, 651 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. На виконання Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. В результаті недобросовісного відношення Відповідача до виконання взятих на себе обов'язків та неналежного виконання ним своїх господарських зобов'язань, взятих на себе відповідно до укладеного договору, порушено цивільні права [PERSON] і завдано збитків, які відповідно до вимог ст. 22 ЦК України повинні бути відшкодовані у повному обсязі. Беручи до уваги вищевикладене, оцінюючи в сукупності всі докази, надані позивачем на підтвердження завданої матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 15487 грн. Що стосується позовних вимог позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в розмірі ціни позову та витребування у Посольства США в Україні всіх документів, які стосуються справи що стосуються отримання позивачем візи до США і які є речовими доказами суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником. Згідно частини пятої даної статті до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Заява про забезпечення доказів подається і розглядається в порядку ст.116-119 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні позивач не звертався до суду з заявою про забезпечення позову та про забезпечення доказів у встановленому законом порядку, а тому позов в цій частині не підлягає до задоволення. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 626, 627, 629, 631, 638, 906 ЦК України,

Outcome: approved