Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діяв представник [PERSON], в серпні 2017 року звернувся з позовом до відповідачів з даним позовом. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] року на виробництві - ВП «Шахта «Холодна Балка» ДП «Макіїввугілля» трапився нещасний випадок, в результаті якого загинув [PERSON], який є чоловіком позивачки. Право на страхові виплати мають позивачка та син загиблого [PERSON]. Постановою ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гірницькому районі м. Макіївки від 10 грудня 2014 року № 0541/6758/6758/3 позивачці та її сину були призначені щомісячні страхові суми, а саме: [PERSON] - в розмірі 2660,56 грн на строк до 08.11.2028 року та [PERSON] в розмірі 2660,56 грн. на строк до 08.11.2020 року. Постановою ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гірницькому районі м. Макіївки від 10 грудня 2014 року № 0541/6758/6758/2 було призначено одноразову допомогу на сім»ю в розмірі 478900,20 грн та одноразову допомогу [PERSON] та [PERSON]. в сумі 95780,04 грн. кожному. У зв»язку з проведення АТО позивачка вимушена була переселитися з постійного місця проживання м.Макіївки в м.Харків. 25.12.2014 року позивачка звернулась до ВВДФ у м.Харьків з заявою про продовження виплати їй раніше призначених страхових сум. За наслідками розгляду наданих позивачкою документів ВВДФ у м.Харків було прийнято рішення про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати їй та її сину. Згодом позивачці стало відомо, що 04 липня 2016 року ВВД ФСС у Гірницькому районі м.Макіївки (Відповідач 1) змінив розміри раніше призначених щомісячних страхових сум та сум одноразової допомоги, прийнявши наступні постанови: - № 0541/6758/6758/7 від 04.07.2016 року «Про призначення щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого», якою позивачці та її сину було призначено суму щомісячної страхової виплати в розмірі 593,17 грн. щомісячно на одну особу. При цьому для розрахунку щомісячної страхової виплати було взято середньомісячну заробітну плату (дохід) потерпілого до настання страхового випадку в розмір 1779,52 грн.; - № 0541/6758/6758/4 від 04.07.2016 року «Про призначення одноразової допомоги сім»ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого», якою одноразову допомогу на сім»ю призначено в розмірі 106771,20 грн.; одноразову допомогу позивачці та її сину призначено в розмірі 21354,24 грн. кожному. При цьому для розрахунку одноразової допомоги було взято середньомісячну заробітну в розмірі 1779,52 грн.; - № 0541/6758/6758.1/5 від 04.07.2016 року «Про відрахування»; - № 0541/6758/6758.1/6 від 04.07.2016 року «Про відрахування». Представник позивача в позові зазначив, що вказані постанови є незаконними у зв»язку з тим, що при визначені розміру щомісячних страхових сум та одноразової допомоги у вказаних постановах, Відповідач 1 та Відповідач 2 невірно розрахували середній заробіток потерпілого, який брався для розрахунку вказаних виплат, тобто з порушенням вимог постанови КМУ № 1266 від 26.09.2001 року. За раніше призначеними постановами розмір середньомісячної заробітної плати потерпілого був розрахований в розмірі 7981,67 грн. (шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати за шість місяців (березень - серпень 2014 року) його роботи до нещасного випадку на кількість календарних днів за розрахунковий період (48245,91 грн : 184 дні х 30,44 = 7981,67 грн). В той час за постановами, які є предметом спору Відповідач 1 та Відповідач 2 розрахунок страхових сум здійснював виходячи з середньомісячної заробітної плати потерпілого в розмірі 1779,52 грн. (шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати за шість місяців (березень - серпень 2014 року) його роботи до нещасного випадку з якої сплачувався ЄСВ на кількість календарних днів за розрахунковий період (10757,42 грн : 184 дні х 30,44 = 1779,52 грн), тобто бралася заробітна плата за березень 2014 року, з якої було сплачено ЄСВ, яка ділилася на всі 184 календарні дні за розрахунковий період, в тому числі і за період коли ЄСВ з нарахованої заробітної плати (за квітень - серпень 2014 року) не сплачувався, що на думку представника не є законним і не відповідає вимогам КМУ № 1266 від 26.09.2001 року, а саме п.5. Представник позивача [PERSON] вказує, що при розрахунку середньомісячної заробітної плати потерпілого для нарахування страхових сум Відповідачі 1 та Відповідач 2 повинні були керуватися положеннями постанови КМУ № 1266 від 26.09.2001 року та роз»ясненнями наданими Міністерством праці та соціальної політики в листі № 696/18/99-15 від 15.12.2015 року, а саме для розрахунку останні мали брати лише заробітну плату за місяці та календарні дні розрахункового періоду, у яких сплачувався ЄСВ. Представник позивача вважає, що середньомісячну заробітну плату потерпілого треба розраховувати наступним чином: заробітну плату за березень 2014 року(так як тільки в березні 2014 утримувався ЄСВ) розділити на кількість календарних днів в розрахунковому періоді за виключенням місяців, в яких не було сплачено ЄСВ через проведення АТО, тобто на 31 календарний день березня 2014 року та помножити на 30,44 (середньомісячну кількість календарних днів) і таким чином середньомісячна заробітна плата буде складати 10563,09 грн. (10757,42 грн : 31 дні х 30,44), яку і треба брати для визначення розміру страхових сум позивачу та її сину. У зв»язку з тим, що розрахунок середньомісячної заробітної плати було проведено незаконно, з порушенням чинного законодавства представник позивача просив задовольнити позовні вимоги [PERSON], а саме: 1) визнати незаконними та скасувати постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гірницькому районі м.Макіївки Донецької області від 04 липня 2016 року «Про призначення одноразової допомоги сім»ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого» № 0541/6758/6758/4, «Про призначення щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого» № 0541/6758/6758/7, «Про відрахування» № 0541/6758/6758.1/6, «Про відрахування» № 0541/6758/6758.1/5; 2) визнати незаконним розрахунок середньомісячної заробітної плати (доходу) потерпілого [PERSON] для призначення страхових витрат [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1779,52, зроблений управлінням ВД ФСС від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в Донецькій області та відділенням виконавчої дирекції ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гірницькому районі м.Макіївки Донецької області; та Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Донецькій області; 3) Зобов»язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькі області та Макіївське міське відділення у Гірницькому районі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькі області здійснити розрахунок середньомісячної заробітної плати (доходу) потерпілого до настання страхового випадку, виходячи із середньомісячної заробітної плати за березень 2014 року (з якої сплачувався єдиний соціальний внесок) на 31 календарний день (за березень 2014 року) розрахункового періоду, в яких сплачено страхові внески та помноження на 30,44, з врахуванням фактично виплаченої суми; 4) Зобов»язати Макіївське міське відділення у Гірницькому районі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькі області призначити [PERSON] та [PERSON] щомісячну страхову виплату та одноразову допомогу сім»ї особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого; 5) Зобов»язати Макіївське міське відділення у Гірницькому районі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькі області перерахувати та виплатити [PERSON] та [PERSON] одноразову допомогу сім»ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого, та щомісячні страхові виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого, виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати, обчисленої відповідно до чинного законодавства України. Позивач [PERSON] до суду не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, разом з тим, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, розгляд справи проводити за участю її представника [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові. Представник Макіївського міського відділення у Гірницькому районі, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькі області (Відповідач 1) - [PERSON], що діяв на підставі довіреності, позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав викладених в письмових запереченнях (а.с.82-84). Зазначив, що дійсно 10.12.2014 року Відповідачем 1 були винесені постанови: - № 0541/6758/6758/3 щодо призначення позивачці та її сину щомісячних страхових сум, а саме: [PERSON] - в розмірі 2660,56 грн на строк до 08.11.2028 року та [PERSON] в розмірі 2660,56 грн. на строк до 08.11.2020 року; - № 0541/6758/6758/2 щодо призначення одноразової допомоги на сім»ю в розмірі 478900,20 грн. та одноразової допомоги [PERSON] та [PERSON]. в сумі 95780,04 грн. кожному. При цьому при розрахунку страхових виплат середньомісячній заробіток потерпілого брався у розмірі 7981,67 грн. В подальшому Відповідачем 1 було встановлено, що дані в довідці про середню заробітну плату [PERSON] не збігаються з даними індивідуальної відомості про застраховану особу (форма ОК-5), з яких вбачалось, що єдиний соціальний внесок з доходу [PERSON] за період квітень - серпень 2014 року, який увійшов у розрахунковий період обчислення середнього заробітку для призначення страхових виплат, страхувальником сплачений не був. У зв»язку з виявленими обставинами Відповідачем 1 були прийняті постанови від 04.07.2016 року, так як було встановлено, що середній заробіток для призначення страхових виплат позивачу та її сину, за вказаних обставин, був зроблений не вірно. При прийнятті Відповідачем 1 постанов від 04.07.2016 року розрахунок розміру страхових виплат було проведено з урахування середньої заробітної плати [PERSON]. з якої було проведено сплату страхових внесків, а саме для розрахунку страхових виплат був взятий середній заробіток в розмірі 1779,52 грн. За постановами від 04.07.2016 року позивачу була призначена одноразова допомога на сім»ю в розмірі 106771,20 грн., одноразова допомога утриманцям - 21354,24 грн та щомісячна страхова виплата - 593,17 грн. Враховуючи те, що призначені страхові виплати були меншими ніж ті, що призначені постановами від 10.12.2014 року Відповідачем 1 були прийняті постанови про відрахування страхових виплат за грудень місяць 2014 року. Представник Відповідача 1 зазначив, що постанови Відповідача 1 від 04.07.2016 року є законними та такими, що не порушують право позивачки та її сина на соціальне страхування. Позивачці не відмовлено у призначені страхових виплат, а розмір страхових виплат було лише відкориговано відповідно до даних про сплату страхового внеску у відповідності до вимог законодавства, оскільки сплата страхових внесків є обов»язковою умовою для розрахунку страхових виплат. Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькі області (Відповідача 2) - Самойленко М.М., що діяла на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі з підстав викладених в письмових запереченнях (а.с.85-87) та зазначила, що одним із основних принципів страхування від нещасного випадку є обов»язковість сплати страхувальником страхових внесків. У разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право визначаються виходячи із середньомісячного заробітку потерпілого, порядок обчислення якого передбачений постановою КМУ № 1266 від 26.09.2001 року «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу,грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» (далі Порядок № 1266). Згідно даного порядку, а саме п.3, розрахунковим періодом є період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Пунктом 4 Порядку № 1266 визначено, що розрахунковим періодом є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. 10.12.2014 року Відповідач 1 прийняв постанови про призначення одноразової страхової суми та щомісячних страхових платежів позивачці та її сину виходячи із середньомісячної заробітної плати потерпілого [PERSON] в розмірі 7981,67 грн., яка була визначена відповідно до довідки про заробітну плату, яка видана ВП «Шахта «Холодна Балка» ДП «Макіївввугілля. В подальшому Відповідачем 1 було встановлено, що в розрахунковий період, який брався для визначення середньомісячної заробітної плати потерпілого була взята заробітна плата за квітень -серпень 2014 року з якої ЄСВ з доходу [PERSON] не сплачувався. Тому, у зв»язку з виявленим були Відповідачем 1 були прийняті постанови від 04.07.2016 року, в яких для розрахунку страхових виплат бралася середньомісячна заробітна плата потерпілого, яка розраховувалась згідно з вимогами ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування» та Порядку № 1266, а саме бралась заробітна плата лише за березень 2014 року, так як лише з неї був сплачений ЄСВ та ділилася на 184 календарні дні розрахункового періоду за березень - серпень 2014 року. Зазначила, що постанови Відповідача 1 є законними та такими, що не порушують право позивачки та її сина на соціальне страхування. Позивачці не відмовлено у призначені страхових виплат, а розмір страхових виплат було лише відкориговано відповідно до даних про сплату страхового внеску у відповідності до вимог законодавства, оскільки сплата страхових внесків є обов»язковою умовою для розрахунку страхових виплат. Після виконання страхувальником - третьою особою у справі обов»язку по сплаті страхового внеску за потерпілого [PERSON] за період квітень - серпень 2004 року розмір страхових виплат позивачу та її сину буде перераховано. Щодо посилання представника позивача на прикінцеві положення ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування»(далі ЗУ № 2464-VI), а саме з приводу того, що платники єдиного внеску, визначені ст.4 ЗУ № 2464-VI, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, в яких проводилась антитерористична операція, звільняються від виконання свої обов»язків щодо сплати єдиного внеску на період з 14.04.2014 року і до закінчення АТО представник Відповідача 2 зазначила, що ДП «Макіїввугілля» перебуває на обліку як платник подартків у державній податковій інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві, а м.Києв не віднесено до території де проходить АТО. Тому, представник відповідача вважала, що не має підстав вважати, що ДП «Макіїввугілля» звільнено від сплати ЄСВ. Що стосується вимог позивача щодо зобов»язання Відповідача 2 здійснити розрахунок середньомісячної заробітної плати потерпілого, яка має братися для розрахунку страхових виплат, то вказані вимоги представник відповідача вважає не обґрунтованими, так як розрахунок середньомісячної заробітної плати потерпілого робиться саме тим управлінням ВВД ФСС, який і призначає страхові виплати, тобто вказаний розрахунок повинен робити Відповідач 1, а у Відповідача 2 таких повноважень не має. Представник Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (Відповідач 3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державне підприємство «Макіїввугілля» Відокремлений підрозділ «Шахта Холодна Балка» в судове засідання не з»явилися. Про час і місце розгляду справи належним чином були повідомлені. Суд вважав можливим розглядати справу без участі Відповідача 3 та третьої особи. Після судового розгляду даної цивільної справи, поштою надійшли письмові заперечення Відповідача 3, аналогічні мотивам заперечень Відповідачів 1, 2 . Вислухавши пояснення представника позивача, представників Відповідача 1, Відповідача 2, дослідивши письмові докази суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач з 09 вересня 2011 року перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі та проживала з останнім однією сім'єю. [INFO] року у подружжя народився син - [PERSON]. [PERSON] перебував в трудових відносинах з ВП «Шахта «Холодна балка» ДП «Макїїввугілля». [INFO] року з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він загинув, про що складені відповідні акти за формою Н-1 № 21 від 23 вересня 2014 року та за формою Н-5 від 22 вересня 2014 року. Постановою ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гірницькому районі м. Макіївки від 10 грудня 2014 року № 0541/6758/6758/2 призначено: одноразову допомогу у разі смерті потерпілого [PERSON] його сім'ї в розмірі 478900,20 грн., одноразову допомогу особам, які мають право в разі смерті потерпілого: [PERSON] в розмірі 95780,04 грн. та [PERSON] - 95780,04 грн. (а.с.22) Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гірницькому районі м. Макіївки від 10 грудня 2014 року за №0541/6758/6758/3 призначено суму щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого, а саме: [PERSON] в розмірі 2660,56 грн. з [INFO] року по 08 листопада 2028 року; [PERSON] в розмірі 2660,56 грн. з [INFO] року по 08 листопада 2020 року. (а.с.21) Як вбачається з вищезазначених постанов від 10 грудня 2014 року, розмір відшкодування шкоди був розрахований виходячи з середньоденної заробітної плати загиблого в сумі 262,21 грн. за шість місяців (березень - серпень 2014 року) його роботи до нещасного випадку який був визначений довідкою про середню заробітну плату (для розрахунку страхових виплат) № 481 від 04.09.2014 року, що видана ВП «Шахта «Холодна балка» ДП «Макіїввугілля» (а.с.23). З пояснень представника Відповідача 1 встановлено, що після винесення постанов від 10.12.2014 року, в 2016 році при перевірці Відповідачем 1 повноти сплати страхових внесків ВП «Шахта «Холодна балка» ДП «Макїїввугілля» було встановлено, що підприємство не сплатило страхові внески з заробітної плати [PERSON] за період квітень - серпень 2014 року, який увійшов у розрахунковий період обчислення середнього заробітку [PERSON] для призначення страхових виплат. Підтвердженням цього стали дані персоніфікованого обліку Пенсійного Фонду. У зв»язку з виявленим фактом ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гірницькому районі м. Макіївки були прийняті постанови: - № 0541/6758/6758/7 від 04.07.2016 року, якою призначені щомісячні страхові виплати у зв»язку зі смертю [PERSON] його дружині [PERSON] в розмірі 593,17 грн. з [INFO] року по 08 листопада 2020 року та його сину [PERSON] в розмірі 593,17 грн. з [INFO] року по 08 листопада 2028 року (а.с.17); - № 0541/6758/6758/4 від 04.07.2016 року, якою призначено одноразову допомогу на сім»ю в розмірі 106771,20 грн., одноразову допомогу [PERSON] - 21354,24 грн. та одноразову допомогу [PERSON] - 21354,24 грн (а.с.15); - № 0541/6758/6758.1/5 від 04.07.2016 року, якою, у зв»язку з втратою чинності постанови № 0541/6758/6758/2 від 10.12.2014 року, відраховано із страхових виплат [PERSON] - 446554,80 грн., а саме: 372129,00 грн. одноразової допомоги сім»ї в разі смерті потерпілого (вид виплати 300, КЕКВ 2730.05) за грудень 2014 року та 74425.80 грн. одноразової допомоги сім»ї в разі смерті потерпілого (вид виплати 301, КЕКВ 2730.05) за грудень 2014 року (а.с.20); - № 0541/6758/6758.1/6 від 04.07.2016 року, якою, у зв»язку з втратою чинності постанови № 0541/6758/6758/2 від 10.12.2014 року, відраховано із страхових виплат [PERSON] - 74425,80 грн. одноразової допомоги сім»ї в разі смерті потерпілого (вид виплати 301, КЕКВ 2730.05) за грудень 2014 року. (а.с.19) З постанов № 0541/6758/6758/7 від 04.07.2016 року та № 0541/6758/6758/4 від 04.07.2016 вбачається, що для визначення розмірів одноразової допомоги та щомісячних страхових сум [PERSON] та [PERSON] бралася середньомісячна заробітна плата в розмір 1779,52 грн., яка була розрахована саме Відповідачем 1 (а.с.18, 88). Звертаючись до суду з даним позовом позивач просила визнати незаконними та скасувати постанови Відділення ВДФ у Гірницькому районі м. Макіївки від 04.07.2016 року «Про призначення одноразової допомоги сім»ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого № 0541/6758/6758/4, «Про призначення щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого» № 0541/6758/6758/7, «Про відрахування» № 0541/6758/6758.1/5, «Про відрахування» № 0541/6758/6758.1/6, визнавши незаконним розрахунок середньомісячної заробітної плати в розмірі 1779,52 грн, який був взятий для розрахунку страхових виплат. Між позивачем та Відповідачем 1 та Відповідачем 2 виник спір щодо розміру одноразової допомоги та розміру щомісячних страхових виплат. Позивачка вважає, що при розрахунку одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат Відповідачем 1 та Відповідачем 2 не вірно був визначений середній заробіток [PERSON], який брався для розрахунку призначення страхових виплат. Вирішуючи питання чи правильно були застосовані положення Постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 при проведенні розрахунку середньоденної заробітної плати під час призначення страхових виплат позивачу в грудні 2014 року суд виходить з такого. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі Закон № 1105- XIV), у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого. У разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати. Постановою КМУ № 1266 від 26.09.2001 року був затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням. Вказаний Порядок визначає правила обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхові виплати) у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації чи фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників. Відповідно до п.3 Порядку(в редакції станом на момент призначення страхових виплат), розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат є період роботи за останнім основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Відповідно до п.4 Порядку, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Пунктом 5 Порядку передбачено, що якщо застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менш як 6 календарних місяців, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа), в яких сплачено страхові внески. Відповідно до п. 7 Порядку, середня заробітна плата застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" грошового забезпечення, розмір якого визначається згідно з нормативно-правовими актами, що регулюють порядок та умови його виплати), та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Згідно до п.9 Порядку, до середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) включається заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) у межах максимальної величини (граничної суми) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) та оподатковуваного доходу (прибутку), з яких сплачуються страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. За п. 14 Порядку - середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, грошового забезпечення), з якої сплачувалися страхові внески на кількість календарних днів за розрахунковий період (без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком для розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням) - за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності). Виходячи з наведених норм вбачається, що розмір страхових виплат, належних потерпілому від нещасного випадку на виробництві залежить від правильності визначення роботодавцем середнього заробітку потерпілого перед настанням нещасного випадку. Як встановлено в судовому засіданні розрахунковим періодом за який обчислювалася середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат позивачу є період з березня по серпень місяць 2014 року. З довідки про заробітну плату [PERSON], яка була взята до уваги при винесенні Відповідачем 1 постанов про призначення страхових сум від 10.12.2014 року (а.с.23) вбачається, що з заробітної плати останнього за період з березня по серпень місяць 2014 року сплачувалися страхові внески. Разом з тим, як зазначають відповідачі в своїх запереченнях, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) страхові внески із заробітної плати [PERSON] за період з березня по серпень 2014 року сплачувались страхувальником лише за березень 2014 року. Вказані відомості сторонами до суду не надані, рази з тим повністю визнавались сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ст.26 Порядку, робочі органи виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування мають право перевіряти обґрунтування видачі довідок про середню заробітну плату, достовірність зазначених у них відомостей шляхом звіряння даних, зазначених у довідках, з відомостями про нараховану заробітну плату на підприємствах, в установах чи організаціях або з базою даних персоніфікованого обліку застрахованих осіб Пенсійного фонду та базою даних ДПА. У зв»язку з тим, що Відповідачем 1 було виявлено неповноту сплати страхових внесків ВП «Шахта «Холодна балка» ДП «Макїїввугілля», а саме встановлено, що підприємство не сплатило страхові внески з заробітної плати [PERSON] за період квітень - серпень 2014 року, який увійшов у розрахунковий період обчислення середнього заробітку [PERSON] для призначення страхових виплат, Відповідачем 1 було здійснено перерахунок страхових виплат для розрахунку яких бралась середньомісячна заробітна плата потерпілого до настання страхового випадку у розмірі 1779,52 грн, яка визначалась шляхом ділення заробітної плати за березень 2014 року (з якої сплачувався ЄСВ) на 184 календарні дні розрахункового періоду за березень - серпень 2014 року(а.с.88). Але, вказаний розрахунок середньомісячної заробітної плати [PERSON], зроблений Відповідачем 1, суд вважає таким, що не відповідає законодавству України. Так, згідно із п. 9-3 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 2464-VI, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються. Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу. Отже, Відокремлений підрозділ «Шахта «Холодна балка» ДП «Макіїввугілля» був звільнений від виконання обов'язків по сплаті єдиного внеску, починаючи з 14 квітня 2014 року, оскільки розташований на території м. Макіївки, яке входить до переліку, зазначеному у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014. На теперішній час рішення про завершення проведення антитерористичної операції на території Донецької області не прийнято. Тобто, антитерористична операція на території Донецької області триває вже більше двох років і строки її закінчення є непередбачуваними, не виключено, що вона буде проводитися ще тривалий час. Таким чином, не сплата страхових внесків підприємством, на якому працював і загинув чоловік позивача не могла бути підставою для проведення розрахунку шляхом застосування заробітної плати за один відпрацьований місяць та всіх календарних днів за шість місяців, які передували його загибелі. В даному випадку, суд вважає, що Відповідач 1 при розрахунку середньомісячної заробітної плати [PERSON], повинен був керуватися п.5 Порядку № 1266, яким передбачено, що якщо застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менш як 6 календарних місяців, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа), в яких сплачено страхові внески. Крім того, п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 "Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням") надано право Міністерству праці та соціальної політики давати роз'яснення щодо застосування Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням. В Листі N 696/18/99-15 від 15 грудня 2015 року Міністерство праці та соціальної політики висловило думку про те, що період військової служби застрахованої особи за призовом під час мобілізації, на особливий період, коли за застраховану особу відповідно до законодавства не сплачено єдиний внесок (зокрема, період виплати працівнику компенсації із бюджету в межах середнього заробітку мобілізованого працівника, яка не є базою нарахування єдиного внеску, що спрямовується до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності), також слід відносити до періоду, не відпрацьованого з поважної причини; запропонували місяці та календарні дні такого періоду виключати з розрахункового періоду та здійснювати розрахунок середньої заробітної плати за місяці та календарні дні розрахункового періоду, у яких єдиний внесок сплачено. На підставі ч. 1, 2 ст.8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Аналогічно дані положення матеріального закону викладені в процесуальному - ч. 8, 9 ст.8 ЦПК України передбачає, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права), ч. 9 забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Тобто, розрахунок середньомісячної заробітної плати [PERSON] в розмірі 10563,09 грн. (10757,42 грн. : 31 календарний день за березень 2014 року х 30,44), який надано позивачем, суд вважає правильним і таким, що мав би бути застосований Відповідачем 1 при призначенні страхових виплат позивачу. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання незаконними дій Відповідача 1 щодо розрахунку середньомісячної заробітної плати потерпілого до настання страхового випадку в розмірі 1779,52 грн., є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до наведеного, постанови Відділення ВДФ у Гірницькому районі м. Макіївки від 04.07.2016 року «Про призначення щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого» 0541/6758/6758/7; «Про призначення одноразової допомоги сім»ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого» № 0541/6758/6758/4, «Про відрахування» № 0541/6758/6758.1/5, «Про відрахування» № 0541/6758/6758.1/6 не ґрунтуються на законі і тому підлягають скасуванню. Що стосується вимог позивача в частині визнання незаконними дій Відповідача 2 щодо розрахунку середньомісячної заробітної плати потерпілого до настання страхового випадку в розмірі 1779,52 грн. та щодо зобов»язання Відповідача 2 здійснити розрахунок середньомісячної заробітної плати для призначення страхових виплат [PERSON] та [PERSON], то суд вважає вказані вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з такого. Відповідно до ст.36 ЗУ № 1105- XIV, Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. Згідно п.1.6. розділу 1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, який затверджено постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 24 від 27.04.2007 року, справа про страхові виплати потерпілого формується за його бажанням в робочих органах виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням роботодавця або за місцем проживання потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи, постанови від 04.07.2016 року «Про призначення щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого» 0541/6758/6758/7; «Про призначення одноразової допомоги сім»ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого» № 0541/6758/6758/4, приймав Відповідач 1, тобто відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гірницькому районі м.Макіївки Донецької області, правонаступником якого є Макіївське міське відділення у Гірницькому районі, яке і проводило розрахунок середньомісячної заробітної плати для призначення страхових виплат [PERSON] та [PERSON] З пояснень представника Відповідача 2 - Самойленко М.М. та письмових заперечень, в судовому засіданні було встановлено, що будь-яких розрахунків середньомісячної заробітної плати для призначення страхових виплат [PERSON] та [PERSON], управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Донецькій області, правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькі області, (Відповідач 2) не проводило. Крім того, з пояснень представника Відповідача 2 встановлено, що управління ВД ФСС в Донецькій області не має права нараховувати позивачу страхові виплати, так як ці повноваження належать Відповідачу 1. Тобто, з наведеного вбачається, що вимоги позивача в частині визнання незаконними дій Відповідача 2 щодо розрахунку середньомісячної заробітної плати потерпілого до настання страхового випадку в розмірі 1779,52 грн. та щодо зобов»язання Відповідача 2 здійснити розрахунок середньомісячної заробітної плати для призначення страхових виплат [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають, так як судом достовірно встановлено, що Відповідач 2 ніяких розрахунків середньомісячної заробітної плати для призначення страхових виплат позивачу не здійснював, а право призначення страхових виплат позивачу належить саме Відповідачу 1. Що стосується вимог позивача до Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, то суд зазначає, що позивач, зазначивши в позові відповідачем вказане відділення Фонду, взагалі не пред»явив до останнього будь-яких вимог. Щодо вимог [PERSON] про зобов»язання відповідача призначити допомогу та щомісячні страхові виплати, то вони задоволенню не підлягають, оскільки ці виплати вже призначені та виплачуються Відповідачем 1, але в розмірі, що не відповідає законодавству. Враховуючи наведене вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду 03.08.2017 року позивач судовий збір з позовної заяви не сплачувала, від його сплати звільнена на підставі п.2 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в наступному розміру. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.4 Закону за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01.01.2017р. становить 1600,00 грн. Отже, розмір судового збору складе 640 грн. (1600 грн. * 0,4). На підставі викладеного,

Outcome: partial