Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

До суду в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук, Державного підприємства "Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" звернувся заступник керівника Краматорської місцевої прокуратури про визнання права постійного користування та здійснення державної реєстрації права постійного користування земельними ділянками. На підтвердження своїх вимог позивачем було зазначено, що Краматорською місцевою прокуратурою здійснюється нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 42015050660000040, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2015 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. У ході досудового розслідування встановлено факт незаконного вибуття з державної власності земельних ділянок загальною площею 760,2189 га вартістю 18 245 253 гривень, що розташовані на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Так, у землекористуванні Державного підприємства «Дослідне господарство Донецької дослідної станції інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України», яке створено Національною академією аграрних наук України та у якого на праві постійного користування перебувають земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 760,2189 га. Право постійного користування земельними ділянками підтверджується наступними державними актами на право постійного користування земельними ділянками: - серії ЯЯ № 056083 (на земельну ділянку з кадастровим номером 1425587600:08:000:1966) площею 59,9335 га; - серія ЯЯ № 056077 (на земельну ділянку з кадастровим номером 1425587600:08:000:1967) площею 700,2854 га від 28.12.2012. Право постійного користування вказаними земельними ділянками виникло в Державного підприємства «Дослідне господарство Донецької дослідної станції інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» відповідно до розпорядження голови Ясинуватської районної державної адміністрації № 423 від 14.12.2012 та № 129 від 18.05.2012 «Про надання земельних ділянок Державному підприємству «Дослідне господарство Донецької дослідної станції інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» у постійне користування на території Спартаківської сільської ради». На підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 056083 від 28.12.2012 Державне підприємство «Дослідне господарство Донецької дослідної станції інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» набуло у постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 59,9335 га з кадастровим номером 1425587600:08:000:1966, що розташована на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та надання постійного користування землею, договорів оренди землі за № 142550003000021. Також на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 056077 від 28.12.2012 Державне підприємство «Дослідне господарство Донецької дослідної станції інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» набуло у постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 700,2854 га з кадастровим номером 1425587600:08:000:1967, що розташована на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та надання постійного користування землею, договорів оренди землі за № 142550003000024. Крім того, розпорядженнями голови Ясинуватської райдержадміністрації № 423 від 14.12.2012 та № 129 від 18.05.2012 надано дозволи на передачу у постійне користування Державному підприємству «Дослідне господарство Донецької дослідної станції інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» земельних ділянок з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966 (площею 59,9335 га) та 1425587600:08:000:1967 (площею 700,2854) сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Враховуючи викладене, Державне підприємство «Дослідне господарство Донецької дослідної станції інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» на підставі зазначених держаних актів, виданих та затверджених відповідно до чинного законодавства України (на момент передачі земельних ділянок) отримало право постійного користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площею 760,2189 га: -з кадастровим номером 1425587600:08:000:1966 площею 59,9335 га; -з кадастровим номером 1425587600:08:000:1967 площею 700,2854 га. Основні напрями діяльності Господарства активне сприяння науковій установі, якій воно підпорядковане, а також іншим науковим установам в роботі по проведенню наукових дослідів, виробничої перевірки і впровадженню науково-технічних розробок. Відповідно до статуту Національної академії аграрних наук України, затвердженого загальними зборами Національної академії аграрних наук України від 07.04.2016, основними завданнями НААН є наукове забезпечення розвитку галузей агропромислового комплексу, що передбачає, зокрема, методичну координацію досліджень наукових установ і вищих навчальних закладів, що здійснюють наукові дослідження у сфері агропромислового комплексу; здійснення фундаментальних наукових досліджень, організацію, проведення і координацію прикладних наукових досліджень у сфері агропромислового комплексу, які спрямовуються на здобуття нових знань про закономірності функціонування існуючих та створення новітніх біологічних та фізичних обєктів; сприяння інтеграції вітчизняної аграрної науки у світовий науковий простір, сприяння творчому зростанню молодих вчених; залучення вищих навчальних закладів до роботи у наукових радах, тощо. За даними Державного земельного кадастру вказані земельні ділянки, які розташовані на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, є державною власністю та знаходиться у постійному користуванні Державного підприємства «Дослідне господарство Донецької дослідної станції інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України», що підтверджується довідкою про характеристики земельної ділянки, розділення земель між власниками і користувачами (за даними форми 6-зем), виданою управлінням Держгеокадастру в Ясинуватському районі Донецької області від 29.06.2016 № 10-28-0.2-649/2-16. Зазначена установа входить до складу Національної академії аграрних наук України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.1999 № 1089 «Про перелік установ, організацій та підприємств, які входять до складу Української академії аграрних наук». Постановою [PERSON] Верховної Ради Української РСР від 29.07.1991 № 1370-ХІІ «Про статус Української академії аграрних наук» вона визначена як самоврядна організація. Земля, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходяться в розпорядженні її установ, закріплені державою за Національною академією аграрних наук України (відомості Верховної ради України, 1991, № 39, ст. 512). Порядок володіння та використання їх визначається виключно [PERSON]. Відповідно до листа Управління Держгеокадастру в Ясинуватському районі Донецької області від 29.06.2016 № 10-28-0.2-649/2-16) встановлено, що згідно з даними Державного земельного кадастру за Державним підприємством «Дослідне господарство Донецької дослідної станції інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» на території Спартаківської сільської ради за межами населених пунктів обліковуються на праві постійного користування наступні земельні ділянки: - \~ \~ \~ \~кадастровий номер 1425587600:08:000:1966 площею 59,9335 га для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства (Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ЯЯ № 056083 від 28.12.2012 № 142550003000021); - \~ \~ \~ \~кадастровий номер 1425587600:08:000:1967 площею 700,2854 га для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства (Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ЯЯ № 056077 від 28.12.2012 № 142550003000024). Відповідно до наданої Управлінням інформації протягом 2014 року будь-яких змін у користуванні або правовстановлюючих документах на вказані земельні ділянки не було. У травні 2015 року (після надання доступу державним кадастровим реєстраторам Управління до Національної кадастрової системи) в результаті оброблення повідомлень про речові права, що надходять від Укрдержреєстру, виявлено, що право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 1425587600:08:000:1966, 1425587600:08:000:1967 у\~період з\~21.04.2015\~по 07.05.2015 Київським міським приватним нотаріусом [PERSON] зареєстровано за громадянами [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Однак, за даними Державного земельного кадастру за вищевказаними громадянами право власності на вказані земельні ділянки на території Ясинуватського району та м. Ясинувата не обліковується. Під час досудового розслідування встановлено, що [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 07.05.2015, зареєстрованих за №№ 463, 464 та посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966, 1425587600:08:000:1967 відчужені на користь [PERSON]. [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 07.05.2015, зареєстрованих за №№ 536, 537 та посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966, 1425587600:08:000:1967 відчужені на користь [PERSON]. Крім того,\~встановлено,\~що приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу [PERSON]\~21.04.2015\~зареєстровано право\~власності на\~земельні ділянки,\~розташовані в\~Донецькій області,\~Ясинуватський район,\~Спартаківської сільради\~з кадастровими\~номерами:\~1425587600:08:000:1966 та 1425587600:08:000:1967 за [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки за наступними серіями та номерами: ЯЖ №879304, ЯЖ №879308, виданих 17.06.2008 Ясинуватською райдержадміністрацією Донецької області; витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки; довідок про відсутність забудов на земельних ділянках, видані Ясинуватською районною державною адміністрацією. Однак, відповідно до наданої інформації Управління Держгеокадастру в Ясинуватському районі Донецької області від 09.09.2016 № 10-28-0.3-930/2-16 згідно облікових даних Управління державні акти на право власності на земельні ділянки (серії: ЯЖ №879304, ЯЖ №879308) в Управлінні не обліковуються. Також, відомості щодо видачі та оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] в Управлінні відсутні. Відповідно даних Державного земельного кадастру та Національної кадастрової систему, заяви про надання витягів з Державного земельного кадастру до державних кадастрових реєстраторів Управління не надходили. Обробка заяв або формування витягів з ДЗК про земельні ділянки службовими особами Управління не здійснювалась. Одночасно встановлено, що бланки державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №879304, ЯЖ №879308 Державним комітетом України із земельних ресурсів передано Головному управлінню Держкомзему у Київській області згідно з накладними від 25.12.2008 № 632, від 22.03.2007 та від 03.07.2006 № 213848 (інформація Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.10.2016 № 10-28-0.13-15574/2-16). Крім того, відповідно до листа Ясинуватської районної державної адміністрації від 15.09.2016 № 02-1235/14 у період з 16.01.2015 по 20.04.2015 Ясинуватською райдержадміністрацією не видавалися довідки про відсутність забудов на земельних ділянках Спартаківської сільської ради. Відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» райдержадміністрація не має повноважень щодо видачі довідок про відсутність забудов на земельних ділянках. Зазначені довідки видаються сільськими, селищними радами власникам земельних ділянок на вимогу нотаріуса при оформленні договорів відчуження нерухомого майна. У той же час, [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 07.05.2015, зареєстрованих за №№ 463, 464 та посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966, 1425587600:08:000:1967 відчужені на користь [PERSON]. [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 07.05.2015 зареєстрованих за №№ 536, 537 та посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966; 1425587600:08:000:1967 відчужені на користь [PERSON]. Тобто укладено ряд правочинів за якими відчужено земельні ділянки державної власності, які на праві постійного користування належать Державному підприємству «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» та Донецькій державній сільськогосподарській дослідній станції Національної академії аграрних наук України, однак дозволу на передачу вказаних земельних ділянок у власність громадянам отримано не було. На момент подачі цієї позовної заяви спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966, площею 59,9335\~га (реєстраційний\~номер обєкта\~нерухомого майна\~ 622279014255);\~1425587600:08:000:1967 площею 700,2854 га (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 622415714255) зареєстровані на праві власності за [PERSON]. Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна встановлено наступне: -земельна ділянка з кадастровим номером 1425587600:08:000:1966, площею 59,9335 га, що розташована на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 536, виданий 07.05.2015, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21164242 від 07.05.2015); -земельна ділянка з кадастровим номером 1425587600:08:000:1967 площею 700,2854 га, що розташована на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 537, виданий 07.05.2015, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21165342 від 07.05.2015). Разом з цим, спірні земельні ділянки за категорією земель до вилучення їх у приватну власність належали до категорії земель сільськогосподарського призначення. Однак, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна встановлено, що наразі земельні ділянки відносяться до категорії земель: землі промисловості. Тобто, між іншим, змінено й категорію земель державної власності. Крім того, рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12.07.2017 (судова справа № 229/597/17) у повному обсязі задоволено позовні вимоги заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7, який діяв в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» до [PERSON] Від [PERSON] витребувано на користь Національної академії аграрних наук України та Державного підприємства «Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966, площею 59,9335\~га (реєстраційний\~номер обєкта\~нерухомого майна\~ 622279014255);\~1425587600:08:000:1967 площею 700,2854 га (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 622415714255), що розташовані на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Однак, право постійного користування за Державним підприємством «Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України», не встановлено, необхідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна про визначення права користування не внесено. Важливим при набутті права власності є момент, з якого особа вважається власником, тобто, враховуючи положення ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають лише з моменту державної реєстрації цих прав, яка проводиться відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, спірні земельні ділянки вибули з державної власності незаконно, рішенням Дружківського міського суду витребувані із незаконного чужого володіння [PERSON] на користь Державного підприємства «Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України». Однак, до цього часу право постійного користування за вказаною юридичною особою не встановлено, тобто вилучені за рішенням суду з чужого незаконного володіння земельні ділянки державі та постійному користувачу фактично не повернуті. Вказане свідчить про необхідність визнання права постійного користування за Державним підприємством «Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» шляхом внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна про визначення права користування та встановлення права постійного користування за Державним підприємством «Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» з огляду на наступне. Зважаючи на те, що Національною академією аграрних наук України погоджень на відчуження (приватизацію) спірних земельних ділянок не надавалось, рішень про вилучення спірних земельних ділянок не приймалось, волевиявлення законних постійних користувачів Державного підприємства «Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України», на відчуження спірних земельних ділянок не було, спірні земельні ділянки на підставі ст. 388 ЦК України на підставі рішення суду були витребувані на користь останніх, як власників та розпорядників майна, від [PERSON]. Ураховуючи те, що землекористувачем відповідно до державних актів на право постійного користування земельними ділянками є Державне підприємство «Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» прокурор звертається до суду з наступних підстав. Національна академія аграрних наук України відповідно до законодавства та статуту користується основними фондами, переданими їй державою у безстрокове користування без права зміни форми власності, а також обіговими коштами та земельними ділянками, що надаються їй у постійне користування або в оренду відповідно до земельного законодавства. Вилучення земельних ділянок наукових установ, організації підприємств Національної академії аграрних наук України та припинення права постійного користування ними може здійснюватися лише за згодою [PERSON] Національної академії аграрних наук України, відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення та припинення права постійного користування земельними ділянками наукових установ, підприємств та організацій Національної академії аграрних наук України, що віднесені до особливо цінних земель, допускається лише для розміщення на них обєктів, що визначені Земельним кодексом України та у порядку, встановленому законодавством. Однак згоди на відчуження та добровільної відмови на припинення права постійного користування земельних ділянок з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966, площею 59,9335\~га (реєстраційний\~номер обєкта\~нерухомого майна\~ 622279014255);\~1425587600:08:000:1967 площею 700,2854 га (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 622415714255) Національна академія аграрних наук України та установи і державні підприємства, що входять до її складу, не надавали. Таким чином, вибуття спірних земельних ділянок із державної власності внаслідок їх відчуження без волевиявлення законного власника безпосередньо порушує інтереси держави в особі Національної академії аграрних наук України та Державного підприємства «Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України». У звязку з вищевикладеним, прокурор звертається до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, що є організацією, що забезпечує реалізацію прав держави у спірних правовідносинах. Також прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі Державного підприємства «Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України», що є постійним землекористувачем земельних ділянок відповідно до державних актів на право постійного користування земельними ділянками. Беручи до уваги, що позивачі є державними установами, створеними на забезпечення реалізації державної політики, утримуються за кошти державного бюджету, є підстави для представництва в суді їх інтересів органами прокуратури, визначені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Крім того, звернення прокурора з вказаним позовом обумовлено тим, що Національною академією аграрних наук України та установами і державними підприємствами, що входять до складу [PERSON], до тепер не вжито ніяких заходів щодо належного повернення земельних ділянок власнику і користувачу, що свідчить про неналежний захист інтересів держави. Спірне майно знаходиться на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Зважаючи на те, що розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», територіальна підсудність справ Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області визначена за Дружківським міським судом Донецької області, а тому місцевою прокуратурою предявляється позов саме до Дружківського міського суду Донецької області. Слід також зазначити, що строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом не пропущено з огляду на наступне. Краматорській місцевій прокуратурі стало відомо про вказаний факт 02.10.2015, саме з моменту здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 42015050660000040, внесеному до Єдиного державного реєстру розслідувань від 02.10.2015, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. На підставі викладеного просить визнати за Державним підприємством «Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України», право постійного користування на земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966, площею 59,9335\~га вартістю\~1\~438\~404\~грн.00\~коп.,\~1425587600:08:000:1967 площею 700,2854 га вартістю 16806849 грн. 00 коп., що розташовані на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області та здійснити державну реєстрацію права постійного користування вказаними земельними ділянками відповідно до вимог чинного законодавства України. Також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1762 гривень. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 17 вересня 2018 року було відкрито провадження по даній справі та визначено справу розглядати за правилами позовного провадження в загальному порядку. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 05 листопада 2018 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд. 07.08.2018 року представником позивача через канцелярію суду надано заяву про уточнення позовних вимог, яка обгрунтована тим, що Краматорською місцевою прокуратурою до Дружківського міського суду Донецької області направлено позовну заяву про визнання права постійного користування та здійснення державної реєстрації права постійного користування земельними ділянками загальною площею 760, 2189 га вартістю 18\~245\~253 гривень. На даний час, після направлення позовної заяви до Дружківського міського суду Донецької області позову, виникла необхідність у уточнені позовних вимог шляхом їх збільшення. У звязку з чим, просить визнати недійсними договори купівлі-продажу на земельну ділянку з кадастровим номером 1425587600:08:000:1966, площею 59,9335 га, що розташована на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, серія та номер: 536, від 07.05.2015, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21164242 від 07.05.2015), серія та номер 463, від 21.04.2015, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON]; на земельну ділянку з кадастровим номером 1425587600:08:000:1967 площею 700,2854 га, що розташована на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області серія та номер: 537, від 07.05.2015, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21165342 від 07.05.2015), серія та номер 464, від 21.04.2105 видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] та державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 1425587600:08:000:1966 на імя [PERSON] та державний акт серія та номер: ЯЖ 879304 від 17.06.2008 та державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 1425587600:08:000:1967 на імя [PERSON] [PERSON] 879308 від 17.06.2008, визнати за Державним підприємством «Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України», право постійного користування на земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966, площею 59,9335\~га вартістю\~1\~438\~404\~грн.00\~коп.,\~1425587600:08:000:1967 площею 700,2854 га вартістю 16\~806 849 грн. 00 коп., що розташовані на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області та здійснити державну реєстрацію права постійного користування вказаними земельними ділянками відповідно до вимог чинного законодавства України, стягнути з [PERSON] судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви, у розмірі 3524 гривень. В судове засідання представник позивача прокурор Сосновенко О.В. зявилася, підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином через сайт суду на офіційному порталі «Судова влада України». Заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності або про відкладення розгляду справи не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 36\~Закону України «Про прокуратуру»\~та частиною другою\~статті\~45 ЦПК України\~передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абз. 2 ч. 2\~ст. 45 ЦПК України). Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені у\~статті 46 ЦПК України. Згідно із частиною першою\~статті 46 ЦПК України\~органи та інші особи, які відповідно до\~статті 45 цього Кодексу\~звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду. У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації, центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, відповідно до закону (частини перша, друга статті 84 Земельного кодексу України; тут і далі - ЗК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності (частини перша, друга статті 92 ЗК України). Відповідно до\~ст. 141 ЗК України\~підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від такого права, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим кодексом. Ст. 142 ЗК України\~визначено порядок добровільної відмови від права власності або права постійного користування земельною ділянкою. В ч. 3, 4\~ст. 142 ЗК України\~передбачено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє орган державної реєстрації. Ст. 149 ЗК України\~визначено порядок вилучення земельних ділянок. В ч. 2\~ст. 149 ЗК України\~(в редакції на момент прийняття рішення) передбачено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. В ч. 9\~ст. 149 ЗК України\~(в редакції на момент прийняття рішення) передбачено, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 гектар для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами п'ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених\~статтею 150 цього Кодексу. Частиною 2\~ст. 150 ЗК України\~(в редакції на момент прийняття рішення) передбачено, що земельні ділянки особливо цінних земель, що перебувають у державній або комунальній власності, можуть вилучатися (викуплятися) для будівництва об'єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об'єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією, за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України. В ч. 1\~ст. 81 Земельного кодексу України\~встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Зміст правочину не може суперечити\~Цивільному кодексу України\~(далі -\~ЦК України), іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша\~статті 215 ЦК України). Згідно з частинами другою та третьою\~статті 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв'язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним. При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції\~ЦК України\~наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті\~215,\~216 ЦК України). З огляду на зазначені приписи, правила статей\~15,\~16 ЦК України, а також статей\~1,\~2?4,\~14,\~215 ЦПК України\~кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що\~\~може розумітися як передумова для виникнення або обов'язковий елемент конкретного суб'єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права та\~виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була його стороною. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Визнання угоди недійсною є одним зі способів захисту прав на землю, передбаченим частиною третьою статті 152 ЗК України. Судом установлено, що Державне підприємство «Дослідне господарство Донецької дослідної станції інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» на підставі держаних актів, виданих та затверджених відповідно до чинного законодавства України (на момент передачі земельних ділянок) отримало право постійного користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площею 760,2189 га: -з кадастровим номером 1425587600:08:000:1966 площею 59,9335 га; з кадастровим номером 1425587600:08:000:1967 площею 700,2854 га. Постановою [PERSON] Верховної Ради Української РСР від 29.07.1991 № 1370-ХІІ «Про статус Української академії аграрних наук» вона визначена як самоврядна організація. Земля, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходяться в розпорядженні її установ, закріплені державою за Національною академією аграрних наук України. Жодного рішення щодо порядку володіння та використання земельними ділянками, що є предметом розгляду справи, з боку [PERSON] не приймалось. Судом установлено, що відповідно до наданої Управлінням Держгеокадастру у Ясинуватському районі Донецької області інформації протягом 2014 року будь-яких змін у користуванні або правовстановлюючих документах на земельні ділянки з кадастровими номерами 1425587600:08:000:1966 площею 59,9335 та 1425587600:08:000:1967 площею 700,2854 га не було. Також, відповідно до наданої інформації Управління Держгеокадастру в Ясинуватському районі Донецької області від 09.09.2016 року згідно облікових даних державні акти на право власності на земельні ділянки ЯЖ № 879304, ЯЖ№ 879308 в Управлінні не обліковуються. Відомості щодо видачі та оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON]В відсутні. Судом установлено, що [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 07.05.2015, зареєстрованих за №№ 463, 464 та посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966, 1425587600:08:000:1967 відчужені на користь [PERSON]. В свою чергу, [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 07.05.2015 зареєстрованих за №№ 536, 537 та посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966; 1425587600:08:000:1967 відчужені на користь [PERSON]. Однак дозволу на передачу вказаних земельних ділянок у власність громадянам отримано не було. Стаття 319\~Цивільного кодексу\~України закріплює, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна. Стаття 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлює принципи непорушності права власності. Відповідно до цієї норми, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З матеріалів справи, з досліджених доказів, суд зробив висновок, що право власності на земельні ділянки, що закріплені державою за Національною академією аграрних наук України та перебувають у постійному користуванні вищевказаних держаних підприємств,\~ перейшло до особи без волі власників та у порушення вимог законодавства. Отже, земельні ділянки вибули поза волею Державного підприємства «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» та «Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», поза встановленим порядком на отримання дозволу від компетентного органу на відчуження земельних ділянок, в порушення вимог чинного цивільного законодавства. Відповідно до статті 228 ЦК\~правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав\~і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. За змістом статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Приписами ст. 658 ЦК України передбачено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Таким чином, у відповідності до вимог ст.ст. 330, 388, 658 Цивільного кодексу України право власності на майно, яке було передане поза межами волі власника не набувається у тому числі, і добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути в нього витребуване. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №6-1203 цс 15. У своєму правовому висновку Суд вказав, що відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України повязується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом.\~ За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Отже, вирішуючи спір про витребування майна з чужого незаконного володіння, суди повинні були встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власників у силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема чи з їхньої волі\~ вибуло це майно з їх володіння. Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10\~постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1\~ст. 388 ЦК України. Відповідно до\~ст. 388 ЦК України\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. п. 21, 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей\~387,\~388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей\~387,\~388 ЦК. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті\~387,\~388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями\~387,\~388 ЦК. У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі\~статті 388 ЦК\~звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Разом із тим, об'єктом позову про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути річ, яка існує в натурі на момент подання позову. Якщо річ, перебуваючи в чужому володінні, видозмінилась, була перероблена чи знищена, застосовуються зобов'язально-правові способи захисту права власності відповідно до положень гл. 83\~ЦК України. Зважаючи на те, що Національною академією аграрних наук України погоджень на відчуження (приватизацію) спірних земельних ділянок не надавалось, рішень про вилучення спірних земельних ділянок не приймалось, волевиявлення законного постійного користувача -\~ ДП «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва НААН», ДП «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва», ДП «Дослідне господарство Донецької дослідної станції інституту овочівництва і баштанництва НААН» на відчуження спірних земельних ділянок не було, спірні земельні ділянки на підставі ст. 388 ЦК України підлягають витребуванню на користь останніх, як власника та розпорядника майна, від [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом установлено, що рішенням Дружківського міського суду від 12 липня 2017 року по справі ЄУН 229/597/17 (номер провадження 2/229/525/2017) позовні вимоги заступника керівника\~Київської місцевої\~прокуратури №7,\~який діє\~в інтересах\~держави в\~особі Національної академії аграрних наук України, Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН, Державного підприємства "Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва НААН", Державного підприємства "Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук до [PERSON] про витребування земельних ділянок задовольнити повністю. Було витребувано від [PERSON] на користь Державного підприємства "Дослідне господарство Донецької дослідної станції Інституту овочівництва і баштанництва НААН" земельні ділянки загальною вартістю 1602186 грн. з кадастровими номерами: 1425587600:08:000:1966 площею 59,9335 га (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 622279014255); 1425587600:08:000:1967 площею 700,2854 га (реєстраційний номер\~ об'єкта нерухомого майна - 62415714255),\~ що розташовані на території Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Отже, ці обставини для суду мають преюдиціальне значення, оскільки рішення суду набрало законної сили, і суд повторно не встановлює обставини. При винесенні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат, згідно п.2 ч. 2ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved