Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.У період з 08 вересня 2014 року по 28 грудня 2016 року громадянин [PERSON] (знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Компанія Нові технології-Україна» далі - відповідач). Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці (серія [NUMBER] ). Під час знаходження [PERSON] у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 76.862.77 (сімдесят шість тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. 77 коп. Підтвердженням факту існування заборгованості є довідка, яка видана йому боржником за № 41 від 29.12.2017 року. 28 грудня 2016 року позивач був звільнений за згодою сторін, відповідно до п.1 ст.36 КЗПП України, згідно наказу №120-к від 28.12.2016 року. Копію наказу №120-к від 28.12.2016 року про звільнення [PERSON] роботодавець ТОВ «Компанія Нові-Технології -Україна» заявнику не видала в день звільнення, а лише зробила запис у його трудовій книжці. Відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України позивач зазначає, що оригінал наказу№120-к від 28.12.2016 року про його звільнення та довідка № 41\~від 29.12.2017\~року про нараховану, але не сплачену суму заборгованості існує у відповідача, а в нього лише довідка №41 від 29.12.2017 року. ІІ. Позов мотивований тим, що відповідач ТОВ «Компанія Нові-Технології -Україна» своєчасно письмово не повідомило позивача про нараховані суми належні при звільненні та не здійснило виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП Українипротягом 2016-2019 років. Відповідач ТОВ «Компанія Нові-Технології -Україна», Приморським судом міста Одеси неодноразово було належно повідомлено про день та час слухання справи. Відзив по справі в межах чинного цивільно-процесуального Кодексу України ТОВ «Компанія Нові-Технології -Україна» суду не надало. Приморський суд міста Одеси розглянув справу в межах позовних вимог, заявлених позивачем. ІІІ. Обґрунтування моральної шкоди завданої позивачу [PERSON] (у відповідності до ст.237 КЗпП України) У відповідності до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач протягом 2016-2019 років через різні державні інстанції намагається отримати свою заробітну платню, і все безрезультатно, яку йому досі не сплатили. Відповідач систематично, ухиляється від сплати та замінує місце свої фактичної дислокації, що призводить до того, що позивача, втрачаються нормальні життєві зв`язки та соціальні стосунки з оточуючими людьми. Відсутність зароблених свої трудом коштів, спонукає позивача на цей час застосовувати надмірні зусилля для встановлення гідного рівня свого життя, та життя своєї родини. Сварки з дружиною, з приводу несвоєчасного отримування заборгованих грошових коштів пригнічують його психологічний стан, що доволі болісно відбивається на фізичному стані здоров`я позивача. Повідомлення від 15.04.2019 року, Міністерства юстиції України, щодо юридичної особи ТОВ «Компанія Нові-Технології - Україна» діяльність якої знаходиться в стадії припинення, може у подальшому ускладнить або унеможливіть [PERSON] взагалі отримати свою заробітну платню, що більше наявно відбилося на моральному стані позивача, та взагалі буде порушений головний принцип Європейської Конвенції з прав людини (904-535), право на справедливий суд, передбачене п.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини. Крім того, позивач не може передбачити, скільки в часі буде розглядатися цивільна справа в Приморському районному суді міста Одеси, і який може бути рівень інфляції на час постановлення рішення Суду - тому він оцінує завдану йому моральну шкоду, з боку ТОВ «Компанія Нові-Технології -Україна» у розмірі 35.000 (тридцять п`ять тисяч) гривень. Відповідно до вимог Першого протоколу Конвенції (904-535), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених Законом і загальними принципами міжнародного права п.63 ч.1 (рішення ЄСПЛ "Воловік проти України), заява 15123/03 від 06.12.2007 року. Відповідно до п.67 цього ж рішення ЄСПЛ ("Воловік проти України) зазначено поняття власність яке передбачене ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції (994-535) має автономне значення яке не обмежується правом власності на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, певні інші права та інтереси які становлять майно( наприклад заборгованість) можуть розглядатись як "право на власність" та відповідно як "власність" для цілей статті. Там, де майновий інтерес за своєю природою є вимогою, він може розглядатись як майно тільки тоді коли він має достатню підставу у національному законодавстві, або в разі встановлення такого інтересу остаточним судовим рішенням, яке може бути виконано (Дивись рішення Копецький проти Словенії)( Kopecky v.Slovakia),(GC) 4412/98 п.52 ECHR 2004-I, та рішення "Грецькі нафтопереробні заводи", Стрей і Стратіс Андреадіс проти Греції(Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v.Greece) від 09.12.1994 року серія А, №301-В, ст.84 п.59. Оскільки рішення ЄСПЛ становлять частину національного законодавства України, тому суди повинні їх приймати їх до уваги та застосовувати при постановленні судового рішення. ІV.\~Заяви (клопотання)\~учасників справи 1. 04 червня 2019 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я. протокольною ухвалою витребував довідку у ТОВ «Компанія Нові-Технології -Україна» про заробітну плату та копію наказу про звільнення. Відповідач ТОВ «Компанія Нові-Технології -Україна» довідку суду не надав, а тому суд приймає до уваги документи які знаходяться в матеріалах справи. V. Інші процесуальні дії у справі. 1.25.04.2019 року позивач звертався до Приморського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ТОВ «Компанія Нові-Технології -Україна» про стягнення заборгованості. 2. Ухвалою від 26 квітня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 04.06.2019 року. 3. Розгляд справи у судовому засіданні 04.06.2019 року було відкладено, у зв`язку з витребуванням доказів, до 18.07.2019 року. 4. У судове засідання 18.07.2019 року учасники справи не з`явилися, відповідь на ухвалу суду не надійшла, тому розгляд справи було відкладено на 09.09.2019 року. 5. У судове засідання 09.09.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. VI. Фактичні обставини встановлені Судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що у період з 08 вересня 2014 року по 28 грудня 2016 року громадянин [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Компанія Нові технології-Україна», що підтверджується записами у трудовій книжці серія [NUMBER] (а.с.9-15). Під час знаходження [PERSON] у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 76.862.77 (сімдесят шість тисяч вісімсот шістдесят дві) грн 77 коп. Підтвердженням факту існування заборгованості є довідка, яка видана йому боржником за № 41 від 29.12.2017 року (а.с.16). 28 грудня 2016 року позивач був звільнений за згодою сторін, відповідно до п.1 ст.36 КЗПП України, згідно наказу №120-к від 28.12.2016 року (а.с.13). Копію наказу №120-к від 28.12.2016 року про звільнення [PERSON] роботодавець ТОВ «Компанія Нові-Технології -Україна» заявнику не видала в день звільнення, зі слів позивача, а лише зробила запис у його трудовій книжці. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. VII. Оцінка суду Відповідно до приписів ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того, частинами 1, 2 ст. 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А I групи. З аналізу вказаної правової норми вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Однак, в день звільнення позивача [PERSON] 28 грудня 2016 року, відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України. Згідно ч. 2 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з існуванням тривалого порушення трудових прав позивача, у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні та не виплати заробітної плати в період роботи, позивач зазначає моральних страждань, адже виникли вимушені зміни у його життєвих стосунках і такі дії є втручанням у право на майно, тому наявність підстави для задоволення позову. VIII.Розподіл судових витрат між сторонами: Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,63 грн. покладаються на відповідача. IX. Витрати на професійну правничу допомогу, передбачені ч.1 ст.137 ЦПК України Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким нові процесуальні Кодекси викладено у новій редакції, Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правничу допомогу у цивільних та адміністративних справах» визнано таким, що втратив чинність. Відтак, на сьогодні закон не обмежує суд щодо розміру компенсації витрат на професійну правничу допомогу. Частиною 4 статті 137 ЦПК України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до чинного ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати пов`язані з розглядом справи, до яких у свою чергу відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й разі вчинення інших дій за його межами. Такий висновок зробив Касаційний цивільний Суд у складі Верховного Суду в постанові №301/1894/17 від 17 жовтня 2018 року, тому прошу суд прийняти цей довід до уваги. Розмір витрат, понесених на правничу правову допомогу гр. [PERSON] складає 35.000 гривень (тридцять п`ять тисяч) гривень, що підтверджується додатковою угодою №4/2019 від 15 квітня 2019 року між гр. [PERSON] та адвокатом Івченко В.Б., відносно надання професійної правничої допомоги, та витраченим часом на проведення консультацій, часом ознайомлення з матеріалами справ, роботою з реєстром судових рішень, отримання інформації, подання заяви позовного провадження, вивченням судової практики Верховного Суду, та практики ЄСПЛ, представництвом інтересів [PERSON] у Приморському районному суді міста Одеси. З цих підстав,

Outcome: approved