Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Одеський Національний медичний університет звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача понесені витрати пов`язані з навчанням [PERSON] , у вищому навчальному закладі в сумі 62193,0 грн. В обґрунтування вимог посилався на те, що 22 липня 2008 року відповідач [PERSON] була зарахована до Одеського Національного медичного університету на спеціальність «педіатрія», та уклала угоду № 157 про навчання за кошти державного бюджету з зобов`язанням після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати за направленням не менше ніж три роки (замість чого абітурієнт отримує вищу освіту безкоштовно). У червні 2014 році відповідач закінчила Одеський Національний медичний університет та отримав розподіл для проходження інтернатури до КЗ «Ананьївський центр первинної медико-санітарної допомоги» на посаду лікаря-загальної практики - сімейного лікаря. Наказом № 22 від 21.07.2014 року комунального закладу «Ананьївський центр первинної медико-санітарної допомоги» відповідача було зараховано на посаду лікаря інтерна для проходження 2-хрічної спеціалізації за спеціальністю «Загальна практика - сімейна медицина» з 01.08.2014 року. 23 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області було зроблено відповідний актовий запис № 160 від 23 червня 2015 року. Згідно з наведеним свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , після державної реєстрації шлюбу, прізвище дружини змінено на [PERSON]. Наказом Управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації № 165-к від 31..07.2015 [PERSON] було переведено до комунальної установи «Котовський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» та зараховано на посаду лікаря-інтерна для подальшого проходження інтернатури за спеціальністю «Загальна практика-сімейна медицина» з 03.07.2015 року. Для подальшого проходження очної частини інтернатури [PERSON] було відряджено на базу Одеського Національного медичного університету. Згідно з направленням Департаменту охорони здоров`я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації № 05/ОК від 30.07.2016 року [PERSON] була прийнята на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря Центру первинної медико-санітарної допомоги Подільського району. На цій посаді [PERSON] мала працювати за спеціальністю не менше трьох років після закінчення інтернатури за направленням Міністерства охорони здоров`я України. Відповідео до листа головного лікаря «Центру первинної медико-санітарної допомоги Подільського району» вих.. № 21 від 14.03.2017 року 02 лютого 2017 року на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з прогулом [PERSON] було звільнено з посади лікаря загальної практики сімейного лікаря. В подальшому [PERSON] жодної інформації щодо перерозподілу або зміни місця працевлаштування до Одеського національного медичного університету не надавала. Відповідно до розрахунків економічного відділу Університету, за весь період з 01.09.2008 року по 30.06.2014 рік сума витрат на навчання [PERSON] (без урахування стипендіального фонду) складає 62193,0 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 24 квітня 2019 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що відповідач що 22 липня 2008 року відповідач [PERSON] була зарахована до Одеського Національного медичного університету на спеціальність «педіатрія», та уклала угоду № 157 про навчання за кошти державного бюджету з зобов`язанням після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати за направленням не менше ніж три роки (замість чого абітурієнт отримує вищу освіту безкоштовно). У червні 2014 році відповідач закінчила Одеський Національний медичний університет та отримав розподіл для проходження інтернатури до КЗ «Ананьївський центр первинної медико-санітарної допомоги» на посаду лікаря-загальної практики - сімейного лікаря. Наказом № 22 від 21.07.2014 року комунального закладу «Ананьївський центр первинної медико-санітарної допомоги» відповідача було зараховано на посаду лікаря інтерна для проходження 2-хрічної спеціалізації за спеціальністю «Загальна практика - сімейна медицина» з 01.08.2014 року. 23 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області було зроблено відповідний актовий запис № 160 від 23 червня 2015 року. Згідно з наведеним свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , після державної реєстрації шлюбу, прізвище дружини змінено на [PERSON]. Наказом Управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації № 165-к від 31..07.2015 [PERSON] було переведено до комунальної установи «Котовський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» та зараховано на посаду лікаря-інтерна для подальшого проходження інтернатури за спеціальністю «Загальна практика-сімейна медицина» з 03.07.2015 року. Для подальшого проходження очної частини інтернатури [PERSON] було відряджено на базу Одеського Національного медичного університету. Згідно з направленням Департаменту охорони здоров`я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації № 05/ОК від 30.07.2016 року [PERSON] була прийнята на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря Центру первинної медико-санітарної допомоги Подільського району. На цій посаді [PERSON] мала працювати за спеціальністю не менше трьох років після закінчення інтернатури за направленням Міністерства охорони здоров`я України. Відповідно до листа головного лікаря «Центру первинної медико-санітарної допомоги Подільського району» вих.. № 21 від 14.03.2017 року 02 лютого 2017 року на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з прогулом [PERSON] було звільнено з посади лікаря загальної практики сімейного лікаря. В подальшому [PERSON] жодної інформації щодо перерозподілу або зміни місця працевлаштування до Одеського національного медичного університету не надавала. Укладаючи угоду з вищим навчальним закладом про надання освітніх послуг за державним замовленням, особа (абітурієнт) бере на себе відповідні зобов`язання, які випливають із вимог нормативно-правових актів в даній сфері і передбачені самими угодами про надання освітніх послуг, а саме зобов`язання після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати за направленням не менш ніж три роки (замість чого отримують вищу освіту безкоштовно). Вступаючи, на навчання за державним замовленням та укладаючи відповідну угоду, особа-абітурієнт є обізнаною із фактом необхідності проходження інтернатури та відпрацювання певного строку після закінчення навчання. Відповідно до п. 1.1 Положення Міністерства охорони здоров`я України про спеціалізацію (інтернатуру) випускників вищих медичних і фармацевтичних закладів освіти III-IV рівнів акредитації медичних факультетів університетів спеціалізація (інтернатура) є обов`язковою формою післядипломної підготовки випускників всіх факультетів медичних і фармацевтичних вищих закладів освіти III-IV рівнів акредитації медичних факультетів університетів незалежно від підпорядкування та форми власності, після закінчення якої їм присвоюєтеся кваліфікація лікаря (провізора) спеціаліста певного фаху. Інтернатура проводитися в очно-заочній формі навчання на кафедрах медичних (фармацевтичних) вищих закладів освіти III-IV рівнів акредитації медичних факультетів університетів і закладів медичної (фармацевтичної) післядипломної освіти (надалі вищих закладів освіти) та стажування в базових установах і закладах охорони здоров`я (п. 1.4 Положення). Відповідно до п. 2.2.3, Угоди № 410, студент зобов`язуєтеся прибути після закінчення університету на місце працевлаштування за направленням МОЗ України і відпрацювати не менше 3 років після закінчення інтернатури. В разі відмови їхати на працевлаштування за рішенням МОЗ України або відмови відпрацьовувати не менше 3 років відшкодовувати до державного бюджету повну вартість навчання, у встановленому порядку. Відповідно до п. 2.2.5. Угоди № 157 студент, що вступив до Університету за цільовим направленням УОЗ, незалежно від умов, після закінчення університету зобов`язуєтеся відпрацьовувати за місцем призначення згідно з направленням не менше трьох років. Відповідно до п. 5.1 Угоди № 157, за невиконання або неналежне виконання умов даної Угоди сторони несуть майнову громадянську відповідальність у відповідності з діючим законодавством. Відповідно до положення «Про порядок проведення атестації лікарів» затверженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України 19.12.1997 № 359(у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 02.10.2015 № 650): ІІ. Атестація на визначення знань та практичних навиків з присвоєнням (підтвердженням) звання "лікар-спеціаліст" 1. Атестації на визначення знань та практичних навиків з присвоєнням звання "лікар-спеціаліст" з конкретної лікарської спеціальності підлягають особи, які закінчують навчання в інтернатурі, а також особи, які у порядку, передбаченому наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1992 року № 195 "Про затвердження Переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю", допущені до лікарської діяльності та пройшли курси спеціалізації або стажування. Атестація з присвоєнням (підтвердженням) звання "лікар-спеціаліст" певної лікарської спеціальності має передувати зайняттю особою лікарської посади в закладах охорони здоров`я, що відповідає певній спеціальності, або здійсненню медичної практики за певною спеціальністю. Особи, які не працювали більше трьох років за конкретною лікарською спеціальністю, та особи, які своєчасно не пройшли атестацію на кваліфікаційну категорію або яким відмовлено у присвоєнні другої кваліфікаційної категорії, не можуть займатися лікарською діяльністю за цією спеціальністю без попереднього проходження стажування відповідно до вимог Положення про порядок направлення на стажування лікарів, які не працювали за спеціальністю більше трьох років, і про порядок їх наступного допуску до лікарської діяльності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 березня 1993 року № 48, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 01 квітня 1993 року за № 19. ІІІ. Атестація на присвоєння кваліфікаційної категорії 7. Кваліфікація лікарів-спеціалістів визначається атестаційною комісією за трьома кваліфікаційними категоріями: До стажу роботи для атестації за спеціальністю "Загальна практика сімейна медицина" зараховуються періоди роботи на посадах лікаря-педіатра, лікаря-терапевта, лікаря-терапевта підліткового, лікаря-терапевта дільничного, лікаря-педіатра дільничного, лікаря-терапевта цехової лікарської дільниці, лікаря з суднової медицини, лікаря з медицини невідкладних станів. Згідно Інструкції для посади "Лікар загальної практики - сімейний лікар", відповідає вимогам документу - "ДОВІДНИК кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78. Охорона здоров`я. (Із змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства охорони здоров`я N 131-О від 18.06.2003 р. N 277 від 25.05.2007 р. N 153 від 21.03.2011 р. N 121 від 14.02.2012 р.)", що затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України 29.03.2002 р. N 117. Погоджений Міністерством праці та соціальної політики України. Статус документа - «діючий». 1. Загальні положення 1.1. Посада "Лікар загальної практики - сімейний лікар" відноситься до категорії " Професіонали ". 1.2. Кваліфікаційні вимоги - повна вища освіта (спеціаліст, магістр) за напрямом підготовки "Медицина", спеціальністю "Лікувальна справа" або "Педіатрія". Спеціалізація за фахом "Загальна практика - сімейна медицина" (інтернатура, курси спеціалізації). Наявність сертифіката лікаря-спеціаліста. Без вимог до стажу роботи.» Виходячи з наведеного, доводи відповідача у відзиві, щодо її призначення та працю не за отриманою по угоді № 157 спеціальністю є безпідставною. Суд звертає увагу, що спеціальність терапевта відповідає посаді лікаря загальної практики - сімейного лікаря. Відповідно до ч. 1 ст. 72 Закону України «Про вищу освіту» фінансування державних вищих навчальних закладів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень. Відповідно до ч. 2 ст. Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», одним з основних важелів здійснення державної політики у сфері науково-технічної діяльності є бюджетне фінансування. На виконання Указу Президента від 23 січня 1996 року №77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», в редакції Указу Президента від 16 травня 1996 року №342, відповідно до ст. 65 Закону України «Про вищу освіту» та ст. 197 Кодексу законів про працю України було розроблено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів від 22 серпня 1996 року № 992. Пунктом 4 вищенаведеного Порядку визначено, що керівники навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду. Відповідно до п. 8 Порядку, випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом, після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менш трьох років. У разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати (п. 14 Порядку). Відповідно до розрахунків економічного відділу Університету, за весь період з 01.09.2008 року по 30.06.2014 рік сума витрат на навчання [PERSON] (без урахування стипендіального фонду) складає 62193,0 грн. Зазначені положення нормативно-правових актів, щодо відшкодування випускниками вартості навчання в разі неприбуття (не відпрацювання впродовж трьох років за місцем розподілу) закріплені також Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 року №367 «Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню всі понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved