Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

29.01.2020 року ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з вказаним цивільним позовом до відповідача [PERSON] , згідно з яким просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача майнової шкоди, у розмірі 9897,42 грн., яка понесена страховою компанією, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування потерпілому. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться № RZ.015546 від 16.05.2017 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Honda Accord, державний номер [NUMBER] . 13.07.2017 року в місті Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Honda Accord, державний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] та автомобіля ВАЗ 211040, державний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль Honda Accord, державний номер [NUMBER] . Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (у формі Європротоколу) від 13.07.2017 року особою, винною в настанні ДТП є [PERSON] . Згідно звіту № SOS_-170719-0247558 від 28.07.2017 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля Honda Accord, державний номер [NUMBER] , становить 10397 гривень 42 копійки. Відповідно до умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь страхувальника суму страхового відшкодування в розмірі 9897 гривень 42 копійки. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була забезпечена в ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0526887. У зв`язку з тим, що у ТДВ «СТ «Домінанта» не виник обов`язок зі сплати страхового відшкодування на підставі ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду. 02.03.2020 року за ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва матеріали вказаної цивільної справи, з підстав встановлених ч. 9 ст. 187 ЦПК України, були передані для розгляду до Новобузького районного суду Миколаївської області. 21.04.2020 року цивільна справа надійшла до Новобузького районного суду та цього ж дня системою автоматичного документообігу суду розподілена для розгляду судді Вжещ С.І. Ухвалою судді від 24.04.2020 р. провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом(повідомленням) сторін. Ухвалою суду від 10.06.2020 року витребувано з товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", докази звернення [PERSON] з заявою (повідомленням) про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 13.07.2017 року та матеріали, пов`язані з таким зверненням і зі здійсненням страхових виплат, але вказана ухвала суду не виконана, через неодноразове неотримання її копії адресатом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності . У судовому засіданні, яке було призначене на 21.05.2020 року відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що між ним та товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" укладено договір страхування, а тому ТДВ "Страхове товариство "Домінанта", як страховик його цивільно-правової відповідальності, зобов`язана виплатити страхове відшкодування позивачу, так як він, як страхувальник, вчасно звернувся до свого страховика з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. У судове засідання, яке призначено на 12.10.2020 року відповідач не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання неодноразово повідомлявся, як шляхом надсилання поштової кореспонденції, так і через електронну пошту, поважних причин неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 13 липня 2017 року о 10 годині 30 хвилин по вул. 1-ша Слобідська в м. Миколаєві між автомобілем «Honda Accord», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (власником якого є [PERSON] ) та автомобілем «ВАЗ 211040», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (у формі Європротоколу) від 13.07.2017 року особою, винною в настанні ДТП є [PERSON] (а.с.22). Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться №RZ.015546 від 16.05.2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Honda Accord», д/н [NUMBER] . (а.с.6). 14 липня 2017 року до позивача звернувся водій транспортного засобу, автомобіля «Honda Accord», д/н [NUMBER] , [PERSON] із заявою про настання страхового випадку по договору страхування (а.с.23-26). Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № SOS_-170719-0247558, складеного 28 липня 2017 року ФОП [PERSON] , вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Honda Accord», д/н [NUMBER] , становить 10397 гривень 42 копійки (а.с.27-32). Згідно статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом; Відповідно до умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь страхувальника суму страхового відшкодування в розмірі 9897 гривень 42 копійки. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви про настання страхового випадку від 14.07.2017 року та страхового акту № UA2017072700019/L01/01 від 10.08.2017 року, що підтверджено платіжним дорученням № 24696 від 14.08.2017 року (а.с.48-50). Пунктами 35-38 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі 14-176 цс18 встановлено, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. У цій справі третя особа ТОВ «Страхове товариство «Домінанта», як страховик відповідача (завдавача шкоди) не набула право регресу до останнього. Таке право третя особа могла би набути, відшкодувавши потерпілій завдану їй шкоду, а також за наявності умов, визначених статтею 38 вказаного Закону. Вимога позивача (страховика потерпілого) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Відповідно до статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Судом встановлено, що відповідно до страхового полісу серії АМ № 0526887 страховиком відповідача з страховим лімітом за шкоду майну 100000 гривень на момент вчинення ДТП була третя особа ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» (а.с. 51). З матеріалів справи вбачається, що страхувальник ( [PERSON] ), 13.07.2017 року звертався до свого страховика (ТДВ «Страхове товариство «Домінанта») з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду за участю його автомобіля, але доказів отримання страховиком цього повідомлення матеріали справи не містять( а.с.85-86). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку. Так, підпункт 33.1.4 (до набрання чинності Законом N 3045-VI від 17 лютого 2011 року - підпункт 33.1.2) пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 ("ґ") пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону). Виходячи з положення вказаних правових норм, відсутність повідомлення страхувальника страховику про дорожньо-транспортну пригоду не є підставою для покладення на нього обов`язку по відшкодуванню шкоди, як на заподіювача такої шкоди. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та залишення його позову до [PERSON] , третя особа, без самостійних вимог, товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування майнової шкоди, без задоволення.

Outcome: dismissed