Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачі Дошкільний навчальний заклад 664 та [PERSON] звернулися до суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що матір одного з малолітніх дітей-вихованців групи "Ромашка" Дошкільного навчального закладу №664 [PERSON] телефонувала батькам інших дітей та повідомляла, що її син розповів їй, що протягом періоду з 30.10.2013 року по 13.11.2013 року неодноразово потерпав від домагань сексуального характеру з боку невідомого чоловіка, якого привела до групи вихователь [PERSON]. В подальшому, 02.12.2013 року о 21:30 год., відповідачі [PERSON] та [PERSON], яка також є матір'ю одного з дітей-вихованців ДНЗ, зібрали батьків вихованців групи «Ромашка» на батьківські збори в приміщенні школи танців будинку №34 по вул. Героїв Дніпра в м. Києві, де поширили інформацію, яка за замістом містила відомості щодо дій сексуального характеру відносно малолітніх дітей-вихованців групи "Ромашка" Дошкільного навчального закладу №664 з боку невідомого чоловіка та з відома [PERSON]. В подальшому вказана інформація також була розповсюджена через мережу Інтернет. Розповсюдження даної інформації викликало резонанс в групі, в результаті чого адміністрації ДНЗ неодноразово доводилося збирати батьківські збори та заспокоювати батьків. Позивачі зазначають, що розповсюджена інформація є недостовірною, що можуть підтвердити інші працівники закладу, які постійно там перебували у вказаний період з 30.10.2013 року по 13.11.2013 року. Крім того, інші діти в групі не змінили жодним чином свою поведінку, не бояться відвідувати садочок. Присутність сторонньої людини в приміщенні також виключається тим, що приміщення зачиняється з середини та проникнути туди стороннім неможливо. Таким чином, оскільки поширена 02.12.2013 року інформація завдала шкоди честі, гідності та діловій репутації педагогічного працівника [PERSON], а також поставила під сумнів здатність адміністрації ДНЗ забезпечити належним чином навчально-виховний процес, організувати дисципліну та забезпечити безпеку дітей, позивачі просили суд заборонити відповідачам [PERSON] та [PERSON] будь-який чином розповсюджувати недостовірну інформацію відносно [PERSON] та Дошкільного навчального закладу №664; зобов'язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію, поширену ними 02 грудня 2013 року о 21:30 год. на батьківських зборах в приміщенні школи танців будинку №34 по вул. Героїв Дніпра в м. Києві, яка за замістом містила відомості щодо сексуального насильства відносно малолітніх дітей-вихованців групи "Ромашка" Дошкільного навчального закладу №664 з боку невідомого чоловіка та з відома [PERSON], як таку, що не відповідає дійсності, у спосіб, в який вона була поширена, а саме шляхом оголошення на батьківських зборах перед батьками вихованців Дошкільного навчального закладу №664. Крім того, позивачі вказують, що неправомірними діями [PERSON] та [PERSON], які полягають в поширенні недостовірної інформації, їм було завдано моральної шкоди, яку оцінюють в 5000,00 грн. кожному, та просять стягнути з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача Дошкільного навчального закладу №664 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що поширена інформація викликала резонанс в групі, адміністрації довелося докладати додаткових зусиль, щоб заспокоїти батьків вихованців навчального закладу, також проводилися жорсткі перевірки з боку Міністерства освіти та науки, молоді та спорту. Крім того, зазначив, що за вказаним фактом розслідується кримінальне провадження, проте про підозру нікому не повідомлено, підтверджень того, що подія мала місце, не здобуто. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Вказала, що через розповсюдження даної інформації була змушена звільнитися з роботи в Дошкільному навчальному закладі №664, що значно вплинуло на її звичний устрій життя. Також, поширена відповідачами інформації зашкодила діловій репутації позивача. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив про певні негативні результати перевірок Дошкільного навчального закладу №664, за які директор понесла адміністративну відповідальність. Також вказав, що не підтверджено належним чином того факту, що інформація, поширена відповідачами, набула резонансу та спричинила будь-які наслідки. Вказав, що надані на підтвердження вимоги роздруківки з сайту всесвітньої мережі Інтернет не підтверджуються належним чином вину відповідачів, оскільки даному випадку відповідачем повинен бути власник вебсайту. Також вказав, що [PERSON] на зборах повідомила, що дізналася про вказану інформацію зі слів свого трирічного сина, таким чином, вказана інформація не могла сприйматися слухачами як абсолютно достовірна. Наголошував про наявність висновку фахівця, яким встановлено, що син відповідачки дійсно пережив психологічну травму. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином, відповідно до законодавства. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Відповідно до положень ч.1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до п. 15 Постанови пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації також слід розуміти повідомлення в публічних виступах. Судом достовірно встановлено, що 02 грудня 2013 року о 21:30 год. на батьківських зборах в приміщенні школи танців будинку №34 по вул. Героїв Дніпра в м. Києві, відповідачами [PERSON] та [PERSON], які є батьками малолітніх дітей - вихованців групи "Ромашка" Дошкільного навчального закладу №664, було повідомлено батькам інших дітей інформацію, яка за замістом містила відомості щодо здійснення дій сексуального характеру відносно малолітніх дітей-вихованців групи "Ромашка" Дошкільного навчального закладу №664 з боку невідомого чоловіка та з відома виховательки [PERSON]. Як показав в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є матір'ю одного з малолітніх дітей - вихованців групи "Ромашка" Дошкільного навчального закладу №664, батьків дітей з групи "Ромашка" дійсно збирали на батьківські збори з ініціативи [PERSON], яка повідомила про збори телефоном. На вказаних зборах [PERSON] розповіла про те, що від свого сина почула про сексуальні домагання з боку стороннього чоловіка, які відбувалися з відома виховательки [PERSON]. [PERSON] пропонувала з даного приводу звернутися до органів міліції. Також [PERSON] суду повідомила, що відповідач [PERSON] на вказаних зборах зазначала здебільшого по те, що вихователька [PERSON] не любить дітей, кричить на них, та необхідно домогтися її звільнення. В подальшому, коли [PERSON] розповідала про домагання до її сина, [PERSON] підтримувала її. Також свідок суду повідомила, що після вказаних зборів її відношення до [PERSON] змінилося. Допитана в якості свідка [PERSON], яка є матір'ю одного з малолітніх дітей - вихованців групи "Ромашка" Дошкільного навчального закладу №664, суду повідомила, що про заплановані збори дізналася від [PERSON] по телефону, також остання повідомила їй інформацію про домагання, яку почула від свого сина. На батьківських зборах були присутні близько 15 батьків, збори вели вдвох [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] поводила себе агресивно, постійно зазначала про необхідність вимагати звільнення виховательки [PERSON], зазначала, що дітей ображають. [PERSON] розповідала, що від сина дізналася про сексуальні домагання з боку стороннього чоловіка, які відбувалися в присутності виховательки [PERSON]. Зокрема, з розповідей дитини, під час подій, які мали місце за участі стороннього чоловіка та носили характер сексуальних домагань, остання були присутня, все відбувалося з її відома. Після вказаних зборів відношення до [PERSON] та закладу змінилося, виникли сумніви в належній організації роботи ДНЗ №664. Відповідно до п. 15 Постанови пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" також зазначено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Таким чином, вбачається, що обов'язок доведення достовірності інформації, розповсюдженої 02 грудня 2013 року на батьківських зборах, покладений на відповідачів. Водночас, на підтвердження достовірності інформації останні заявляли лише про наявність кримінального провадження, порушеного за вказаним фактом, проте в судовому засіданні не знайдено підтвердження того, що будь-кому повідомлено про підзору у вказаному кримінальному провадженні, складено обвинувальний акт чи по вказаному провадженні наявний вироку суду. Сама лише наявність в провадженні органу досудового розслідування такого провадження свідчить про проведення перевірки за відомостями, повідомленими заявниками, таким чином, не може підтверджувати факт того, що подія, про яку повідомлено на зборах 02 грудня 2013 року, дійсно мала місце. Посилання представника відповідача [PERSON] на наявність Професійного висновку від 06.12.2013 року, яким встановлено, що її син пережив психотравматичні події у дошкільному закладі освіти, оцінюються судом критично в якості підтвердження розповсюдженої інформації, оскільки у вказаному висновку чітко зазначено, що трактування подій як психосексуальних стосуються суб'єктивного простору дитини, та, в об'єктивному вимірі, можуть мати і позасексуальні прояви. Стосовно наданих на підтвердження своїх заперечень документів щодо наявності порушень в організації діяльності Дошкільного навчального закладу №664, суд приймає до уваги посилання представника позивачів на те, що вказані обставини безпосередньо предмету спору не стосуються та не приймає їх до уваги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що стороною відповідачів не доведено та не підтверджено належним чином достовірність розповсюдженої інформації, що є підставою для її спростування. Відповідно до ч.4 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно ч.7 вказаної статті, спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо зобов'язання [PERSON] та [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, поширену ними 02 грудня 2013 року о 21:30 год. на батьківських зборах в приміщенні школи танців будинку №34 по вул. Героїв Дніпра в м. Києві, яка за замістом містила відомості щодо сексуального насильства відносно малолітніх дітей-вихованців групи "Ромашка" Дошкільного навчального закладу №664 з боку невідомого чоловіка та з відома [PERSON], як таку, що не відповідає дійсності, у спосіб, в який вона була поширена, а саме шляхом оголошення на батьківських зборах перед батьками вихованців Дошкільного навчального закладу №664, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим, в позовній заяві ставиться вимога щодо заборони відповідачам будь-яким чином розповсюджувати недостовірну інформацію відносно [PERSON] та Дошкільного навчального закладу №664. Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Водночас, наразі стороною позивача не доведено, що порушення відповідачами їх прав продовжують тривати, посилання на розповсюдження інформації через мережу Інтернет не можуть слугувати належним підтвердження вказаного, оскільки такі повідомлення є анонімними та не індивідуалізованими, тобто не свідчать про дії саме з боку відповідачів. З огляду на вказане, суд не вбачає за можливе задовольнити дану вимогу. Стосовно заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає також у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Відповідно до п. 9 вказаної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд приймає до уваги посилання позивача [PERSON] на те, що неправомірними діями відповідачів їй було завдано моральної шкоди, зокрема в судовому засіданні було встановлено, що остання змушена була звільнитися з місця роботи, що значно вплинуло на звичний розпорядок та устрій її життя. Крім того, які зазначили в судовому засіданні свідки, їх відношення до позивачки після проведених зборів погіршилось, що свідчить, що розповсюджена інформація негативно вплинула на ділову репутацію [PERSON], позитивну оцінку її професійних якостей з боку оточуючих. Враховуючи все викладене, суд оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 500,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках. Також, приймається до уваги те, що розповсюджена інформація зашкодила діловій репутації Дошкільного навчального закладу №664, оскільки у батьків вихованців закладу виникли сумніви щодо можливості здійснити належну організацію роботи закладу та забезпечити безпеку дітей. Завдану моральну шкоду суд оцінює в 500,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках. На підставі ст. 88 ЦПК України, на користь кожного з позивачів підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial