Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Поділля Агроінвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі.Позов мотивований наступним. Позивачеві відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3.1973 га розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вказану земельну ділянку позивач, відповідно до договору оренди укладеного з відповідачем 03.03.2011 року та зареєстрованого відділом Держкомзему, передала в оренду строком на 10 років. Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 вказаного договору оренди, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року. Пунктом 4.2 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахування індексації на дату її виплати. Враховуючи викладене, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 1185 від 31.10.2011 року, п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України, листи Державного агентства земельних ресурсів України № 326/22/7-13 від 10.01.2013 року, № 12-28-0.22-95/2-14 від 10.01.2014 року, № 6-28-0.22-215/2-15 від 14.01.2015 року та відповідних коефіцієнтів інфляції позивачем здійснено розрахунок заборгованості по орендній платі. Заборгованість по орендній платі за період з 2014 року по 2015 рік, з урахуванням орендної плати яка виплачувалась відповідачем в розмірі 4433 грн., становить: за 2014 рік - 3348.54 грн., за 2015 рік - 5286.15 грн., а всього - 8634.69 грн. Враховуючи невиплату орендної плати в повному обсязі за вищевказані роки, невиконанням відповідачем умов законодавства та умов договору позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 03.03.2011 року та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 8634.69 грн. з урахуванням індексу інфляції і 3% річних, а також судові витрати В судове засідання позивач та її представник за довіреністю [PERSON] не з'явились. Представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача за довіреністю Зубенко С.М. в судове засідання не з'явився. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, а саме суму боргу по орендній платі в розмірі 8607.13 грн., в іншій частині позову просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, [NUMBER] виданого Хмільницькою районної державною адміністрацією, [PERSON] належить на праві приватної власності, земельна ділянка площею 3.1973 га., що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.(а.с.7-8). Вищевказану земельну ділянку позивач, згідно договору оренди земельної ділянки укладеного 03.03.2011 року та зареєстрованого 23.05.2011 року відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 052480004000936, передала в оренду строком на десять років Закритому акціонерному товариству «Поділля» правонаступником якого в процесі реорганізації є Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» (далі - відповідач).(а.с. 9-11, 13-16). Нормами ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до п. 4.1. та 4.3. договору оренди землі орендар вносить орендну плату в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що у грошовому еквіваленті становить 4431.40 грн., з розрахунку використання ділянки протягом року, орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня. На момент укладення договору оренди землі, його сторонами в п. 2.4. визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 49237.82 грн. Пунктом 4.2 Договору оренди землі визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України. Відповідно до Листа Державного агентства земельних ресурсів України від 10.01.2013 р. № 326/22/7-13, нормативну грошову оцінку земель станом на 01.01.2013р. за 2012 рік необхідно індексувати на коефіцієнт індексації, що дорівнює 1,0, який відповідно до статті 289.2 статті289 Податкового кодексу України розраховано виходячи з індексу споживчих цін за 2012 рік - 99,8 %. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки в 2013 році складає 86461.61 грн. (86461,61 грн. х 1,0 = 86461,61 грн.). Відповідно до Листа Державного агентства земельних ресурсів України від 10.01.2014 р.№ 12-28-0.22-95/2-14, нормативну грошову оцінку земель станом на 01.01.2014 за 2013 рік необхідно індексувати на коефіцієнт індексації, що дорівнює 1,0, який відповідно до пункту 289.2статті 289 Податкового кодексу України розраховано виходячи з індексу споживчих цін за 2013 рік - 100,5 %. Отже, нормативна грошова оцінка земельної ділянки в 2014 році складає 86461,61 грн. (86461,61 грн. х 1,0 = 86461,61 грн.). Відповідно до Листа Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01.2015 р. № 6-28-0.22-215/2-15, нормативну грошову оцінку земель станом на 01.01.2015 за 2014 рік необхідно індексувати на коефіцієнт індексації, що дорівнює 1,249, який відповідно до пункту 289.2статті 289 Податкового кодексу України розраховано виходячи з індексу споживчих цін за 2014 рік - 124,9 %. Таким чином, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнту індексації 1,249, становила у 2015 році 107990,55 грн. (86461,61 грн., х 1,249 = 107990,55 грн.). Таким чином, орендна плата у 2014 році (не пізніше 31.12.2014р.) підлягала виплаті в сумі 7781,54 грн. (86325,42 грн. * 9%) та у 2015 році (не пізніше 31.12.2015р.) в сумі 9719,15 грн. (107990,55 грн. * 9%). Проте, орендна плата у 2014-2015 роках фактично виплачувалась відповідачем в сумі 4433,00 грн., у зв'язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за 2014 рік в розмірі 3348,54 гривень, та за 2015 рік в розмірі 5286,15 гривень, що всього разом становить 8634,69 гривень, що не заперечується відповідачем. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). Слід враховувати, що, попри подібність правової природи ч. 3 ст. 549 ЦК (щодо сплати пені) та ст. 625 цього Кодексу (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов'язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою. Суд вважає за можливе застосувати вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України та стягнути з відповідача індекс інфляції та 3% річних. Так, індекс інфляції у 2015 році становив 143,3% та у 2016 році 112,4%, січень 2017 року 101,1% та лютий 2017 року 101,0% у зв'язку з цим сума заборгованості з орендної плати за 2014 рік збільшується на індекс інфляції на 2157,04 грн. (із 01.01.2015р. по 01.03.2017р.) та за 2015 рік на 778,81 грн. (із 01.01.2016р. по 01.03.2017р.), що разом всього становить 2935,85 гривень. Крім того, сума 3% річних нарахованих на заборгованість із орендної плати за 2014 рік становить 217,00 грн. (із 01.01.2015р. по 01.03.2017р.) та за 2015 становить 185,00 грн. (із 01.01.2016р. по 01.03.2017р.), що разом всього становить 402,00 гривень. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма кореспондується відповідно зі ст. Закону України "Про оренду землі", яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в договорі оренди землі, а саме в п. 10.1.1 та п. 10.4.5. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на положення договору оренди, відповідач щороку грубо порушує його умови. На момент пред'явлення позову зобов'язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним. Згідно із ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 цього Закону розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. За правилами п. «д» ч. 1ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. В правовій позиції, викладеній в постанові від 12 грудня 2012 року по справі №6-146цс12, Верховний Суд України зробив висновок, відповідно до якого розірвання договору оренди землі можливе лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач на протязі 2014-2015 років грубо порушував умови договору оренди земельної ділянки, тому договір оренди підлягає розірванню.

Outcome: approved