Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" 17.01.2019 року звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , мотивуючи позов тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.08.2014 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 25.12.2018 року в загальній сумі 11844,81 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.01.2019 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 21 березня 2019 року відповідачем [PERSON] та його представником адвокатом Булгаковою О.А. подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просили залишити позовну заяву АТ КБ "Приватбанк" без руху, з підстав не відповідності вимогам ст. 175 ЦПК України; проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження; витребувати у АТ КБ "Приватбанк" докази; застосувати строк позовної давності до заявлених вимог; у задоволені позову АТ КБ "Приватбанк" відмовити; здійснити розподіл судових витрат. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2019 року: - у задоволенні клопотання [PERSON] та його представника адвоката Булгакової Олени Анатоліївни про залишення позовної заяви без руху, про розгляд справи за правила загального позовного провадження - відмовлено; - цивільна справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10 годину 30 хвилин 03 червня 2019 року; - витребувано у АТ КБ "Приватбанк" належним чином завірені копії наступних документів: - російською мовою "Анкети-заявления о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке" відовідача [PERSON] від 21.08.2014 р.; - кредитного договору №б/н від 21.08.2014 р., укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] ; - "Тарифів Банку" з підписом [PERSON] про ознайомлення; - "Умов та правил надання банківських послуг" з підписом [PERSON] про ознайомлення; - виписок по картковому рахунку за кредитним договором №б/н від 21.08.2014 р., укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 24.05.2019 року до суду надійшла від АТ КБ «Привабанк» відповідь на відзив, копія якої надіслана відповідачу 12.05.2019 року. 03.06.2019 року від відповідача та його представника надійшла заява про залишення відповіді на відзив без розгляду через пропущення строку на її подання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.06.2019 року за неподання доказів на виконання ухвали суду від 26.03.2019 р. відносно позивача АТ КБ "Приватбанк" було застосовано заходи процесуального примусу у вигляд накладення штрафу в розмірі 576,30 грн. в дохід держави. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.06.2019 року скасовано відносно Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу в розмірі 576,30 грн. в дохід держави. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.10.2019 року позовну заяву залишено без руху. 04.11.2019 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 23.10.2019 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.11.2019 року продовжено розгляд справи та призначено судове засідання на 28.02.2020 року. 28.01.2020 року представником відповідача подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, залишення позовної заяви без розгляду, оскільки за прямою нормою Конституції України представник банку [PERSON] не мав права подавати позовну заяву через те, що не є адвокатом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, позовна заява містить клопотання про розгляд справи у відсутність поставника банку. В підготовчій частині судового засідання 28.02.2020 року суд відмовив у задоволені клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та задовольнив клопотання про долучення до матеріалів справи копії анкети, надісланої позивачем відповідачу на електронну пошту, скриншот листа. Представник відповідача в судовому засіданні 28.02.2020 року позов не визнала та дала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та клопотаннях - просила відмовити у задоволенні позову через його необґрунтованість та відсутністю належних та допустимих доказів, наполягала на тому, що відповідач не погоджував умови надання кредиту, анкета заява не містить відомостей щодо отриманого ним продукту тощо. Крім того, просила застосувати строки позивної давності. Суд, стисло оголосивши позовні вимоги, заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши письмові докази, видалився до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.02.2020 року поновлено судовий розгляд у справі № 648/1071/19 для з`ясування додаткових обставин по справі стосовно виданої [PERSON] кредитної картки за договором без номеру від 21 серпня 2014 року; зобов`язано позивача Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" надати суду докази щодо видачі [PERSON] кредитної картки за договором без номеру від 21 серпня 2014 року з визначенням її номеру та строку дії, якщо дію картку було пролонговано - відомості щодо наявності на це згоди відповідача, докази щодо отримання картки відповідачем, її номеру та строку її дії. В судовому засіданні оголошена перерва до 15-00 год. 20.03.2020 року. Копія ухвали отримана АТ «Комерційний банк «Приватбанк» електронною поштою 02.03.2020 року, документів на виконання ухвали суду не подано, в судове засідання представник позивача не прибув. Враховуючи наведене, суд розцінює дії позивача як невиконання обов`язків, визначених п. 1,2,4, 5, 7 ч.2 ст. 43 ЦПК України, а з врахуванням, що за ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій, суд дійшов висновку про можливість завершення розгляду справи у відсутність представника позивача та ухвалення судового рішення на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні доказів. Суд встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Позивач вказує, що 21.08.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження зазначених обставин Банком додано до позовної заяви «анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку» без номеру від 21.08.2014 р., в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, серію та номер паспорта, адресу проживання, номери засобів зв`язку, тощо (арк. справи 11). Аналогічна заява без печатки банку, надіслано на електронну пошту позивачу. Відомостей щодо бажання відповідача оформити на своє ім`я будь-якої картки у вказаній анкеті заяві не вказано. Під текстом анкети-заяви міститься дата оформлення - 21.08.2014 року та особистий підпис клієнта. Відомостей щодо отримання позичальником будь-якої картки дана анкета-заява не містить. Зазначені вище відомості підтверджуються копією відповідної анкети-заяви, яка містить підпис працівника банку і відбиток печатки «ПриватБанку» (арк. справи 11). Крім того, позивачем надано письмову інформацію про тарифи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг (арк. справи 12). У заяві позичальника від 21.08.2014 процентна ставка не зазначена, відомостей про отримання [PERSON] кредитної картки не вказано. У зазначеній заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 21 серпня 2014 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Однак, у вказаній анкеті-заяві відсутні будь-які позначки про видачу позивачем відповідачу будь-якої картки, в тому числі кредитної карти (арк. спарви 8). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями статті 638 ЦК України закріплено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Однак, жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що 21 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н саме із встановленням відповідачу кредитного ліміту у розмірі 1000,00 грн., стороною позивача до суду не надано. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У позовній заяві позивачем зазначено, що договір № б/н від 21 серпня 2014 року складається з заяви відповідача, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Але, «Умови та правила надання банківських послуг» підпису відповідача не містять. Доказів того, що «Умови та правила надання банківських послуг», які додані позивачем до позовної заяви, є складовою укладеного між сторонами договору, матеріали справи також не містять, як відсутні і докази, що саме такі умови та правила надання банківських послуг діяли на момент підписання відповідачем 21 серпня 2014 року анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, та в подальшому такі умови не змінювались. Крім того, не надано доказів того, що позивач надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, зазначених позивачем у позовній заяві, а відповідач відповідно взяв на себе зобов`язання з повернення кредиту, сплати винагороди та неустойки у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, а також не доведено, що саме такі умови та правила надання банківських послуг і тарифи банку, як зазначені позивачем у позовній заяві, розумів відповідач підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначає позивач. Підписом у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що є договором приєднання, відповідач погодився з умовами та правилами, однак з цієї анкети-заяви не вбачається суми наданого кредитного ліміту, тому застосування умов та правил надання банківських послуг в будь-якій редакції не є можливим. Матеріали справи не містять також доказів на підтвердження видачі відповідачу кредитної карти, її виду та строку дії, а також розміру наданого кредиту, що позбавляє суд можливості перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів, пені та штрафів. На виконання ухвали суду від 26.03.2019 р. про витребування доказів 19.06.2019 р. надано витяг по картковим рахункам [PERSON] . Єдиний картковий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] 21.08.2014 р. № картки [NUMBER] - витрати за карткою 0,00 грн. (арк. справи 128 зворотній бік) На переконання суду, в даному випадку неможливо застосувати до вищевказаних правовідносин ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки «Умови та правила надання банківських послуг», які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з даним позовом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Подання позивачем доказів на підтвердження обставин справи є обов`язковим, оскільки в цій частині між сторонами виникає спір про право та такі докази мають значення для ухвалення рішення по справі. Вищенаведене узгоджується також з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року по справі № 700/3902/15-ц, від 07 червня 2018 року по справі № 755/17553/16 та від 03 квітня 2019 року по справі № 221/5089/16-ц. За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що заявлені банком позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 11844,81 грн. є недоведеними. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю. Стороною відповідача заявлено про застосування строку позовної давності. Оскільки відсутні підстави для задоволення позову через не встановлення судом порушення прав позивача, вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду недоцільне. Судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору покладається за ч.1 ст. 141 ЦПК України на позивача. Представником відповідача заявлено про надання доказів протягом 5 днів після ухвалення судового рішення, внаслідок чого суд в порядку ст. 246 ЦПК України вважає необхідним призначити судового засідання для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат відповідача. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 23 березня 2020 року.

Outcome: dismissed