Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобовязати повернути земельну ділянку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2009 року між [PERSON] та ФГ «Березівське» було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 4,56 га., який зареєстрований у Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" 28 січня 2010 року за № 04.10.37400005, предметом якого є земельна ділянка площею 4,56 га., що розташована на території Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, строком на 10 (десять) років. 12 лютого 2010 року [PERSON] померла, після її смерті позивач успадкував вказану земельну ділянку, яка перебуває в оренді у відповідача. Пунктом 40 Договору оренди землі від 01 жовтня 2009 року передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Позивач зазначає, що має намір самостійно користуватися та обробляти успадковану земельну ділянку для потреб особистого селянського господарства, не має наміру переукладати спірний договір, а тому просить суд розірвати договір оренди, зобов»язати відповідача повернути земельну ділянку та стягнути сплачений судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтримав пред»явлений його довірителем позов і просив його задовольнити, з підстав викладених у ньому. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що згідно пункту 40 примірнику Договору оренди землі від 01 жовтня 2009 року, який перебуває у відповідача та примірник якого зберігався у Відділі Держземагенства у Маловисківському районі Кіровоградської області, який був також оглянутий іншим складом суду під час судового розгляду іншої цивільної справи № 392/1402/14-ц, то у ньому передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору Також, представник відповідача просив застосувати до даних правовідносин позовну давність та відмовити у задоволенні позову у зв»язку із пропуском позивачем строків позовної давності звернення до суду з позовом про розірвання Договору, оскільки позивач у 2010 році отримав Свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, а тому пропустив трирічний строк на звернення до суду в вказаним позовом, оскільки позивач залишив без розгляду такі ж самі позовні вимоги, що є предметом розгляду в даній цивільній справі, при розгляді цивільної справи № 392/1402/14-ц. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 01 жовтня 2009 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Березівське» було укладено Договір оренди землі, який зареєстрований зареєстрований у Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" 28 січня 2010 року за № 04.10.37400005, предметом якого є земельна ділянка площею 4,56 га., що розташована на території Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, строком на 10 (десять) років (а.с 83-85, 101-104). 12 лютого 2010 року [PERSON] померла, після її смерті позивач успадкував земельну ділянку № 831, площею 4,56 га., що розташована на території Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, кадастровий номер: 3523186800:02:000:0831, у звя»язку із чим йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, право власності позивача на вказану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на землю серії ЯЛ № 126767 (а.с. 7-9). Відповідно до п. 38 Договору оренди землі договору від 01 жовтня 2009 року дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов»язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно п. 39 Договору оренди землі договору від 01 жовтня 2009 року розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Пунктом 40 Договору оренди землі договору від 01 жовтня 2009 року, в примірнику позивача передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно п. 43 Договору: цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, третій в органі, який провів його державну реєстрацію, Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України». Враховуючи вказані умови договору позивач, маючи намір самостійно обробляти отриману у спадщину земельну ділянку, 06 червня 2014 року звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору оренди землі з наведених підстав. Заяву відповідачу він надіслав поштою, що підтверджується фіскальним чеком про відправлення поштового листа від 10 червня 2014 року та рекомендованим повідомленням про вручення 14 червня 2014 року ФГ «Березівське» поштового відправлення (а.с.15-17). Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частина 1 ст. 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В ст. 651 ЦК України серед іншого зазначається, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаєв ділового обороту. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Судом встановлено, що Додаткової угоди щодо зміни умов Договору оренди землі договору від 01 жовтня 2009 року сторони не укладали, вказану обставину визнали представники сторін. Представникам сторін було роз»яснено положення ст. 60 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, але ні представником позивача, ні представником відповідача клопотання про призначення технічної експертизи документів, з метою з»ясування часу внесення змін у пункт 40 спірного договору оренди, не заявлялось (а.с. 130). Судом встановлено, що в наданому для суду представником позивача примірнику Договору оренди землі машинописним способом викреслено\~\~ за погодженням сторін в пункті 40 « не є» і залишено «є», в наданих до суду екземплярі Договору оренди відповідача в\~\~пункті 40 за допомогою кулькової ручки викреслено слово «є» та дописано кульковою ручкою «не є», без відповідного застереження («виправленому вірити»), тому судом до уваги не береться, оскільки не відповідає встановленим вимогам щодо оформлення документів. Примірник Договору оренди землі від 01 жовтня 2009 року, який повинен був зберігатися Відділі Держземагенства Маловисківського району Кіровоградської області, не був предметом дослідження і огляду в судовому засідання, внаслідок того, що згідно відповіді з Відділу Держгеокадастру у Маловисківському районі Кіровоградської області він відсутній (а.с. 106). Встановлено, що в інших пунктах 2-х (двох) примірників Договору оренди землі від 01 жовтня 2009 року, які знаходяться у позивача та відповідача було викреслено непотрібне за згодою сторін машинописним способом, тому суд дійшов висновку, що під час укладення спірного договору сторони дійшли згоди, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.\~\~ Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов»язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Суд вважає, що до [PERSON] не перейшли обов»язки померлої [PERSON] за Договором оренди землі від 01 жовтня 2009 року, а він набув лише право власності на земельну ділянку і, які власник земельної ділянки, не має волевиявлення на укладання (переукладання) договору оренди, оскільки має намір самостійно обробляти належну йому земельну ділянку. Таким чином, суд вважає, що оскільки в пункті 40 Договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору, а тому в поєднанні з іншими положеннями даного Договору, суд приходить до висновку, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для його розірвання та припинення договірних відносин. Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України № 161 XIV від 06 жовтня 1998 року «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. В п. 21 Договору оренди землі від 01 жовтня 2009 року серед іншого зазначається, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. В судовому засіданні представником відповідача було визнано, що земельній ділянці, що є предметом Договору оренди від 01 жовтня 2009 року, який укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Березівське» присвоєний кадастровий номер: 3523186800:02:000:0831, що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та копією Довідки про кількісну характеристику земельної ділянки, розподілення серед власників та користувачів виданою Відділом Держземагенства у Маловискіувському районі 24 лютого 2015 року, (а.с. 8, 100). Вирішуючи питання про пропуск позивачем позовної давності і застосування її до даних правовідносин за заявою представника відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до 256 ЦК України\~\~позовна давність це строк, у межах\~\~ якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого\~\~цивільного\~\~права\~\~або\~\~інтересу. За ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності для захисту порушеного права встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Як вбачається з матеріалів цивільної справи [PERSON] не був стороною Договору оренди земельної ділянки від 01 жовтня 2009 року, укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «Березівське». При цьому, суд звертає увагу, що позовною давністю захищається\~\~право, яке\~порушено. Суд не погоджується з твердженням представника відповідача, що оскільки представник позивача 23 вересня 2014 року залишив без розгляду позовні вимоги без розгляду під час розгляду цивільної справи № 392/1402/14-ц (а.с. 107-124), то позивач при розгляді даної цивільної справи є таким, що пропустив строк за звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Суд вважає, на вимоги власника про припинення договору оренди земельної ділянки, строк дії якого ще на закінчився, позовна давність не\~\~поширюється, оскільки\~\~ці\~\~відносини\~\~мають триваючий\~\~характер і договір\~\~оренди\~\~може\~\~бути припинений (розірваний)\~\~протягом\~\~усього\~\~часу\~\~його дії, тому на думку суду позивач не пропустив строк звернення до суду з позовом про розірвання договору, а тому заява представника відповідача про застосування до правовідносин, що виникли між сторонами строків позовної давності задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved