Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Наказом головного лікаря Державного закладу "Дорожня клінічна лікарня № 1 станції Київ ДТГО "Південно-західна залізниця" № 65/ос від 25.03.2013р. [PERSON] прийнятий на роботу юристконсультом на 0,5 ставки за сумісництвом, а наказом № 112/ос від 13.10.2014р. з 14.10.2014р. звільнений з роботи на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України, тобто за прогул без поважних причин.(а.с.7,8) 23.10.2014р. [PERSON] звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою і просив скасувати наказ про звільнення, поновити на роботі в якості юристконсульта, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.10.2014р. по час розгляду справи в суді. Обгрунтовуючи вимоги тим, що з 25.03.2013р. працював у відповідача на посаді юристконсульта за сумісництвом на 0,5 ставки. Наказом головного лікаря № 112/ос від 13.10.2014р. з 14.10.2014р. звільнений з роботи на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. З наказом не згоден, вважає такий незаконним у зв"язку тим, що ніяких прогулів не здійснював, підтвердження фактів їх вчинення немає. В порушення чинного законодавства до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган не зажадав від нього письмових пояснень. Наказ про його звільнення виданий не уповноваженою на те особою, оскільки 10.10.2014р. на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України [PERSON] звільнена з посади головного лікаря. У зв"язку з тим, що такими діями порушені його законні права наряду зі скасуванням наказу про звільнення,поновлення на роботі, просив стягнути і середній заробіток за період з 14 жовтня по 05 грудня 2014 року. (включно). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач Державний заклад "Дорожня клінічна лікарня №1 станції Київ ДТГО "Південно-західна залізниця" надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову заперечує. В своїх письмових запереченнях наполягав, що трудовий договір розірваний у відповідності з вимогами чинного законодавства. (а.с.63,75) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: головний лікар Державного закладу "Дорожня клінічна лікарня № 1 станції Київ ДТГО "Південно-західна залізниця" [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, але надала суду заяву, в якій позов не визнала та просила суд слухати справу за її відсутності (а.с.65-68, 74). Суд. заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом достеменно встановлено, що наказом № 65/ос від 25.03.2013р. [PERSON] прийнятий на роботу юристконсультом на 0,5 ставки за сумісництвом.(а.с.7) 13.10.2014р. наказом № 112/ос з 14.10.2014р. звільнений з роботи на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України.(а.с.8) Згідно п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числi вiдсутностi на роботi бiльше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до роз"яснень, які містяться в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 р. № 9 у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Згідно п. 24. вказаної вище постанови при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП (322-08), суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Натомість з наказу про звільнення з роботи не зрозуміло коли [PERSON] вчинив прогул без поважних причин.(а.с.8) Державний заклад "Дорожня клінічна лікарня №1 станції Київ ДТГО "Південно-західна залізниця" не надав суду правовстановлюючих документів на підставі, яких з позивачем був розірваний трудовий договір, у зв"язку з їх відсутністю. (а.с.96) Суд не може погодитись з доводами відповідача, що письмових пояснень від позивача не було витребувано внаслідок того, що це є правом власника або уповноваженого ним органом, оскільки відповідно до ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплiнарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати вiд порушника трудової дисциплiни письмовi пояснення. (а.с.63-64) Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Заперечуючи проти позову та вказуючи на те, що звільнення позивача з роботи здійснено у відповідності з нормами закону, як відповідач так і третя особа не надали суду з цього приводу безспірних доказів і не довели в суді правильність звільнення. Відповідач не спростовує того, що не може надати суду правовстановлюючих документів на підставі, яких позивач був звільнений з роботи, у зв"язку з їх відсутністю. (а.с.96) Відтак не довів, що трудовий договір з [PERSON]був розірваний на законних підставах. Наказом генерального директора Державної адміністрації залізничного транспорту від 29.09.2014р. [PERSON] звільнена з посади головного лікаря Державного закладу "Дорожня клінічна лікарня № 1 станції Київ ДТГО "Південно-західна залізниця" 10 жовтня 2014 року у зв"язку закінченням терміну дії контракту від 10 жовтня 2013 року № 79 згідно п.2 ст 36 КЗпП УКраїни. (а.с.45) Відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає справу, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 року №100, визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів. Позивач просив стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з два місяці вимушеного прогулу з 14 жовтня 2014 року по 05 грудня 2014 року. Згідно наданих відповідачем довідок, з якими погодився позивач, його заробітна плата за серпень, вересень становила по 4900 грн.(а.с.82) Середньоденна заробітна плата за серпень-вересень 2014 року складає (4900 + 4900) : 42 робочих дні=233,33 грн.(а.с.82) В період з 14 жовтня 2014 року по 05 грудня 2014 року - 39 робочих днів. Таким чином, на користь [PERSON] підлягає стягненню 90099, 87 грн. (233,3грн. х 39). Згідно статуту, затвержденного наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 23 квітня 2008р., №227-ц Державний заклад "Дорожня клінічна лікарня №1 станції Київ ДТГО "Південно-західна залізниця" є юридичною особою. (а.с.11-25) Отже позов пред"явлений до належної сторони. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 243 грн. 60 коп судового збору.

Outcome: approved