Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом в якому просили зняти арешт з належного їм майна, житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначається, що позивачам на праві власності належить 59/100 часток вищевказаного житлового будинку. 49/100 часток житлового будинку на праві власності належить [PERSON] .. На даний час [PERSON] має намір подарувати свою частку будинку [PERSON] , в зв`язку з чим звернувся до нотаріуса, однак при вирішенні питання відчуження будинку, йому було повідомлено про заборону обтяження за реєстраційним № 2496405. Реєстратором обтяження є Каховська міська державна нотаріальна контора. Підставою обтяження був договір застави без номера від 21.10.1965 р. Власником будинку був " [PERSON] ", [ADDRESS] . Будинок був придбаний їхніми батьками у 1980 році. Договір купівлі- продажу посвідчено нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори. При посвідченні договору купівлі-продажу та при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом перевірялась заборона на будинок. Будинок під забороною не перебував, що є доказом того, що позика погашена, а заборону з будинку не знято. В зв`язку з тим, що іншим шляхом зняти заборону не мають можливості, а наявність заборони відчуження майна перешкоджає їм в розпорядженні своєю власністю, то з даним позовом змушені звертатися до суду. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких на позовних вимогах наполягають та просили їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, просили справу розглянути за їх відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, у зв`язку з великою навантаженністю на роботі просив справу розглянути за його відсутністю. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивачів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори 30.06.2018 р. № 647, 648 [PERSON] та [PERSON] належить 59/100 часток житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого в [ADDRESS] (а.с.9, 16). 49/100 часток даного житлового будинку належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності, видане виконкомом Каховської міської ради на підставі рішення № 204 від 13.06.2012 р. (а.с.18-19). З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2021 р. вбачається заборона відчуження будинку на підставі договору застави від 21.10.1965 р. Реєстратором обтяження є Каховська міська державна нотаріальна контора (а.с.6-8). Попереднім власником частки будинку був " [PERSON] ". Підставою обтяження був договір застави без номера від 21.10.1965 р. При посвідченні договору купівлі-продажу та при видачі свідоцтва про право на спадщину будинок під забороною не перебував, що свідчить про погашення позики, а заборону з будинку не знято. Запис в Єдиному реєстрі заборон на відчуження позбавляє власників можливості вільно розпоряджатись нерухомістю. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 5 Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України). Судом встановлено, що наявністю в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження вказаного будинку, порушуються права позивачів на розпорядження належним їм майном, а тому їх право підлягає судовому захисту у спосіб, визначений законом, а саме ст.34 Закону України «Про нотаріат» - шляхом зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії зокрема накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу оформити на нього право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 5 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Пункт 5 ч. 2 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна. Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Таким чином, накладення заборони на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна протягом 50 років, за відсутності виконавчого провадження, обмежує права позивачів як співвласників та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним їм майном, що є неприпустимим. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги щодо зняття арешту з майна, яке належить позивачам, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved