Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обгрунтування своїх вимог вказала, що згідно довіреності від 12.05.2014 року, виданої нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори, вона є уповноваженою особою [PERSON]. [PERSON] був власником житлового будинку з належними до нього будівлями № 3 по вул. Крупської в с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області згідно рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2014 року. [PERSON] представилась їй як субєкт оціночної діяльності, яка має ліцензію та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, затверджене Фондом Державного майна України, тому вона звернулася до неї з питанням щодо оцінки майна, яке знаходиться за адресою: с. Китайгород, вул. Крупської, 3 Царичанського району Дніпропетровської області, для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства згідно Постанови КМУ України від 21.08.2014 року № 358. 25.09.2014 року через термінал Приватбанку, який розташований по вул. 50 річчя Жовтня, буд.5 в смт Царичанка нею були перераховані кошти у розмірі 1800 грн. на картку для виплат № 51687577269342475 [PERSON] Зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача з пропозицією надання їй договору та калькуляції на суму 1800 грн., зокрема на електронну адресу [PERSON] вона надіслала пропозицію про повернення коштів у розмірі 1800 грн., але до теперішнього часу остання коштів не повернула та не надала ніяких підтверджуючих документів, а саме договір та калькуляцію, ліцензію та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача. Позивач зверталася до органів внутрішніх справ Царичанського РВ з заявою. Вказана заява була внесена до ЄРДР та слідчим СВ Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 190 КК України - шахрайство. [PERSON] була запрошена співробітниками міліції для співбесіди, в ході якої факт отримання від неї коштів в сумі 1800 грн. не заперечувала, про наявність ліцензії та кваліфікаційного свідоцтва оцінювача заперечувала. Вказує, що поскільки їй була необхідна оцінка нерухомого майна - вищевказаного житлового будинку, вона замовила її у іншої особи. Згідно договору від 17.11.2014 року вартість робіт за виконання послуг по оцінці майна склала 400 грн., які були перераховані нею на картку для виплат ФОП [PERSON] Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт від 19.11.2014 року нею був отриманий звіт про оцінку майна № 304617 17112014 0503 від 17.11.2014 року. 23.12.2014 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір дарування житлового будинку з належними до нього будівлями, розташований в с. Китайгород, вул. Крупської, 3 Царичанського району Дніпропетровської області, посвідчений державним нотаріусом Царичанської ДНК [PERSON] за реєстровим № 840. Про допомогу повернути від [PERSON] їй кошти в розмірі 1800 грн. зверталася зі скаргами в різні правоохоронні органи: МВС України, Головне Управління МВС України в Дніпропетровській області, до прокуратури Царичанського району та Дніпропетровської області, які були розглянуті та згідно яких запропоновано звернутися до відповідного місцевого суду згідно з правилами судового розгляду. Вважає, що відповідач [PERSON] зобовязана сплатити їй наступні суми: 1800 грн. - сума сплачена за послуги оцінки майна, 911,23 грн. - інфляційне збільшення заборгованості (період прострочення з 25.09.2014 року по 15.06.2015 року, індекс інфляції за вказаний період складає 102,4% х 101,9% х 103% х 103,1% х 105,3% х 110,8% х 114% х 102,2% = 1,5062%, загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції складає 1800 грн. х 1,5062% = 2711,23 грн.); три проценти річних від простроченої суми за період з 25.09.2014 року по 15.06.2015 року складає: 1800 грн. (сума заборгованості) х 3% х 269 днів (термін прострочення) : 365 днів : 100% = 40,04 грн. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст. 8, ст. 55 Конституції України, ст.ст. 16, 203, 526, 611, 625, 641 ЦК України, прохає стягнути з відповідача на її користь кошти з врахуванням індексу інфляції у сумі 2711,23 грн. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 40,04 грн., а всього 2751,27 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Зазначила, що нею були перераховані відповідачу кошти в сумі 1800 грн. за проведення оцінки майна, але [PERSON] роботу по проведенню оцінки майна не виконано, договір та калькуляцію на перераховані кошти, ліцензію та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідачем їй не надано, в звязку з чим і прохає стягнути з відповідача на її користь кошти з врахуванням індексу інфляції у сумі 2711,23 грн. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 40,04 грн., а всього 2751,27 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідач [PERSON] та її представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. [PERSON] пояснила, що до неї 25.09.2014 року звернулася [PERSON] з проханням сприяння у наданні послуги з оцінки нерухомого майна. Оскільки вона є фізичною особою-підриємцем і надає послуги з продажу будинків, приватизації землі, знає спеціалістів, які надають відповідні послуги з оцінки обєктів нерухомості, вона погодилася. Позивачу вказала вартість вказаної послуги з оцінки обєкта нерухомого майна та її послуги в сумі 1800 грн. Позивач погодилася і вони уклали усний договір на виконання вказаної роботи. Того ж дня позивач перерахувала грошові кошти в сумі 1800 грн. на вказаний нею рахунок та передала їй відповідні документи на обєкт нерухомості. 29.09.2014 року висновок про оціночну вартість обєкта нерухомості, про який вони домовились з позивачем було вже зроблено і вона повідомила про це позивача, яка відмовилась отримати вказаний висновок, мотивуючи тим, що вартість оцінки майна на суму 58300 грн. є завищеною. В той же день експертом був зроблений ще один висновок про оціночну вартість обєкта нерухомості, вартість якого склала нижчу ціну, ніж в першому висновку, а саме на суму 14200 грн. [PERSON] зверталася також і до Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою про притягнення її до кримінальної відповідальності за нібито незаконне заволодіння її коштами в сумі 1800 грн., але постановою від 22.10.2014 року закрито кримінальне провадження в звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, що також підтверджується листом з прокуратури Царичанського району. Крім того, вона ([PERSON]О.) була запрошена співробітниками міліції для співбесіди, де вона повідомила працівникам міліції та [PERSON], що висновок про оціночну вартість обєкта нерухомості, про який вони домовились з останньою, вже зроблено. Але [PERSON] відмовилась як отримувати його, так і знайомитися з матерілами справи, в яких малася копія вказаного висновку, наданого нею в присутності працівників міліції. Крім того, нею було запропоновано позивачу підписати та отримати письмовий договір про надання вказаних вище послуг, від отримання та підпису якого [PERSON] також відмовилася. Вважає, що в повному обсязі виконала свої зобовязання перед позивачем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою позивача [PERSON] Зазначила, що в жовтні 2014 року була очевидцем телефонної розмови сестри та відповідача про те, щоб остання надала договір про надання послуг, калькуляцію на 1800 грн., які були сплачені [PERSON] через Приватбанк, ліцензію та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача. Зі слів сестри знає, що між [PERSON] та [PERSON] була домовленість по оцінці майна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює інженером-землевпорядником ТОВ "Земправцентр". Була очевидцем усної угоди між сторонами в даній справі з питання надання послуги з експертної оцінки житлового будинку. Спору між ними не було. Позивач не вимагала у відповідача договору чи будь-яких інших документів. Відповідач зазначала, що оцінку майна буде здійснювати оцінювач, вона тільки допоможе у виготовленні оцінки майна. Грошей від позивача [PERSON] не вимагала. Бачила, як відповідачем позивачу для оплати її послуг була виписана квитанція. Заслухавши сторони, свідків [PERSON] та [PERSON], перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за довіреністю від 12.05.2014 року, посвідченою державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори [PERSON], уповноважена бути представником [PERSON] з питань оформлення спадкових прав останнього (а.с.5). 25.09.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений усний договір про надання послуг з визначення грошової оцінки нерухомого майна, розташованого за адресою: с. Китайгород, вул. Крупської, 3 Царичанського району Дніпропетровської області. Тобто [PERSON] взяла на себе зобовязання надати звіт з оцінки нерухомого майна позивачці. В той же день через термінал Приватбанку [PERSON] були перераховані кошти у розмірі 1800 грн. на картку для виплат № 51687577269342475 [PERSON]О.(а.с.9), як було домовлено між сторонами згідно усного договору. Висновок з визначення грошової оцінки нерухомого майна відповідач пропонувала отримати позивачу, але [PERSON] відмовилася від отримання вказаного висновку в звязку з завищеною сумою оцінки, проханням до відповідача надати їй ліцензію, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, калькуляцію, та письмовий договір, та відсутністю такої потреби, оскільки позивач вже отримала від іншого експерта висновок з визначення грошової оцінки вищезазначеного нерухомого майна. 17.10.2014 року позивач зверталася до Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою про розслідування факту безпідставного отримання [PERSON] її грошових коштів в звязку з не виконанням нею договірних умов. Постановою Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 22.10.2014 року кримінальне провадження за заявою [PERSON] закрито за відсутністю ознак складу злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, так як в ході досудового розслідування [PERSON] надала до Царичанського РВ ряд документів по оцінці майна, що є підтвердженням того, що [PERSON] виконала замовлену роботу в повному обсязі(а.с.27). Крім того, згідно листа прокуратури Царичанського району Дніпропетровської області складено висновок про законність та обгрунтованість прийнятого рішення щодо закриття кримінального провадження (а.с.13). Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про стягнення коштів за ненадання послуг. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 638, ст. 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Iстотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин, укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Статтею 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін (ст. 907 ЦК України). Судом встановлено, що сторони в судовому засіданні факт укладання усного договору 25.09.2014 року про надання послуг з оцінки нерухомого майна - житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами за адресою: с. Китайгород, вул. Крупської, 3 Царичанського району Дніпропетровської області, з визначенням порядку, строків, розміру оплати за надання вказаних послуг в розмірі 1800 грн.(а.с.9) не заперечували. [PERSON], являється фізичною особою-підприємцем (свідоцтво серії ВОІ № 608203), звернулася до одного з оцінювачів, який має відповідну ліцензію та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, і домовилась з ним про проведення оцінки обєкта нерухомого майна, так як сама не являється оцінювачем, про що повідомляла позивача [PERSON], і даний факт підтверджується копією візитки, наданої суду позивачем (а.с.9), відповідно до якої [PERSON] є ріелтором. 29.09.2014 року висновок про оціночну вартість обєкта нерухомості, про який відповідач домовилась з позивачем, був виготовлений оцінювачем [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво ФДМУ та ТОВ "Навчально-консалтинговий центр "Експерт-Л" № 3617 від 11.06.2005 року) (а.с.70-79), що є підтвердженням того, що [PERSON] виконала замовлену роботу згідно домовленості і з позивачем, а позивач за власним бажанням відмовилася від його отримання, тобто не отримала не з вини відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач згідно з договором про надання послуг від 25.09.2014 року взяті на себе зобов'язання виконала в повному обсязі. Під час розгляду справи, на думку суду, позивач [PERSON] не довела суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивач, крім того, мала можливість ознайомитись з зазначеним висновком також у відділі Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, до якого [PERSON] зверталася з заявою про розслідування факту безпідставного отримання [PERSON] її грошових коштів в звязку з не виконанням нею договірних умов, де в матеріалах справи [PERSON] надавалася копія вказаного висновку. При цьому, своїм правом ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за її ж заявою, передбаченими нормами КПК, [PERSON] не скористалася, а навпаки відмовилася, що підтвердила в судовому засіданні. Крім того, оцінювач [PERSON], який виконав звіт про оцінку вищевказаного майна № 304617 17112014 0503 від 17.11.2014 року(а.с.18) також міг повідомити замовника [PERSON] про те, що в базі ФДМУ вже мається висновок від 29.09.2014 року про оціночну вартість житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами за адресою: с. Китайгород, вул. Крупської, 3 Царичанського району Дніпропетровської області, виготовлений оцінювачем [PERSON] Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦК України судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed