Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Виробничо комерційне підприємство «Каро» (далі ПП ВКП «Каро») про визнання додаткової угоди без номеру від 01.09.2009 року, укладеної від імені [PERSON] та ПП ВКП «Каро» на строк до 31.12.2020 року до договору оренди від 11.03.2006 року недійсною, застосування наслідків її недійсності шляхом зобовязання ПП ВКП «Каро» повернути належну їй земельну ділянку площею 4.92 га., заборони реєстрації прав та їх обтяжень на належну їй земельну ділянку крім особистого її звернення та скасування рішення реєстраційної служби Врадіївського РУЮ Миколаївської області щодо реєстрації речових прав оренди ПП ВКП «Каро» на земельну ділянку належну їй, [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй після смерті чоловіка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.2007 року, виданого державним нотаріусом Врадіївської державної нотаріальної контори їй, як спадкоємцю належить право власності на земельну ділянку, площею 4,92 га., яка складається з ділянки 1 площею 3,52 га, кадастровий номер 4822381300:000:0120, ділянки 2 площею 0,64 га, кадастровий номер 4822381300:000:0595, ділянки 3 площею 0,76 га, кадастровий номер 4822381300:000:0442. Зазначена земельна ділянка розташована в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після закінчення строку дії договору оренди землі ПП ВКП «Каро» не повернуло їй земельну ділянку, посилаючись на те, що колишній власник земельної ділянки [PERSON] уклав додаткову угоду від 01.09.2009 року та продовжив термін дії договору оренди землі до 31.12.2020 року, а тому договірні відносини з приводу оренди землі не припинилися. Однак, додаткова угода від 01.09.2009 року орендодавцем [PERSON] не могла бути укладена так, як [PERSON], 16.04.2006 року помер. Договір оренди земельної ділянки був зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.03.2014 року. Оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, то він є укладеним, а отже оспорюваним та може за рішенням суду бути визнаний недійсним. Оскільки після своєї смерті [PERSON] не міг від свого імені укладати додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 11.03.2006 року, то таку угоду слід визнати недійсною. На даний час земельна ділянку, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], перебуває у володінні та користуванні ПП ВКП «Каро», а тому підлягає поверненню. Враховуючи те, що вона є власником успадкованої земельної ділянки після смерті свого чоловіка, то вона, як власник успадкованої земельної ділянки 03.07.2012 року уклала із ФГ «Оазис» договір оренди земельної ділянки. Однак, передати належну їй земельну ділянку в натурі в користування ФГ «Оазис» не має можливості в звязку з тим, що земельна ділянка перебуває в чужому незаконному володінні ПП ВКП «Каро». В судовому засіданні [PERSON] уточнила позовні вимоги і просила в звязку з тим, що додаткову угоду без номеру від 01.09.2009 року, укладеної від імені [PERSON] та ПП ВКП «Каро» на строк до 31.12.2020 року до договору оренди землі від 11.03.2006 року, 13.03.2014 року реєстраційною службою Врадіївського РУЮ було здійснено реєстрацію речових прав оренди за ПП ВКП «Каро» на спірну земельну ділянку, то також просила суд скасувати рішення реєстраційної служби про державну реєстрацію речових прав оренди ПП ВКП «Каро» на спірну земельну ділянку в порядку застосування наслідків недійсності правочину. Зобовязати ПП ВКП «Каро» повернути належну їй земельну ділянку, оскільки дія договору оренди землі від 11.03.2006 року, укладеного між [PERSON] і ПП ВКП „Каро закінчилася ще в 2013 році, а додаткову угоду від 01.09.2009 року до зазначеного договору оренди землі [PERSON] не міг укласти так, як на той час вже був покійним та нікого на це від свого імені не уповноважував, відповідно додаткова угода є недійсною. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити зазначивши, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] успадкувала земельну ділянку, яка раніше належала її чоловікові. 11.03.2006 року між її чоловіком [PERSON] та ПП ВКП «Каро» було укладено договір оренди землі терміном на сім років. 16.04.2006 року її чоловік помер. Після смерті свого чоловіка вона з ПП ВКП «Каро» ніякої додаткової угоди до договору оренди землі, не підписувала та нікого не уповноважувала на його підписання. В предявленому їй в суді зразку додаткової угоди від 01.09.2009 року до договору оренди землі між [PERSON] та ПП ВКП «Каро» про продовження договору до 31.12. 2020 року в графі орендодавець нижче прізвища та ініціалів [PERSON] проставлений від її імені підпис не належить їй та вона цю угоду не підписувала. Хто від її імені підписав додаткову угоду до договору оренди землі їй не відомо. Крім зазначеного, з 2013 року після закінчення договору оренди землі від 11.03.2006 року, вона в ПП ВКП «Каро» орендну плату не отримує, а отримує орендну плату з 2013 року відповідного до договору оренди землі від 03.07.2013 року, укладеного між нею та ФГ «Оазис» в ФГ «Оазис». Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] пояснив, що 11.03.2006 року між [PERSON] та ПП ВКП «Каро» було укладено договір оренди землі терміном на сім років до закінчення 2013 року. Відповідно до п. 2 умов договору оренди землі в оренду була передана земельна ділянка, загальною площею 4,92 га., яка складається з трьох частин: площею 3,52 га., площею 0,64 га., площею 0,76 га. 16.04.2006 року помер орендодавець [PERSON] Після смерті якого [PERSON], як спадкоємиць успадкувала належне спадкодавцю майно та 19.03.2007 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом на право власності на земельну ділянку, яка складається з ділянки 1,, площею 3,52 га, кадастровий номер 4822381300:000:0120, ділянки 2 площею 0,64 га, кадастровий номер 4822381300:000:0595, ділянки 3 площею 0,76 га, кадастровий номер 4822381300:000:0442. 03.07.2012 року [PERSON], як власник успадкованої земельної ділянки уклала із ФГ «Оазис» договір оренди земельної ділянки. Однак, після закінчення строку дії договору оренди землі від 11.03.2006 року ПП ВКП «Каро» не повернуло [PERSON] земельну ділянку пославшись на те, що між колишнім власником [PERSON] та ПП ВКП «Каро» укладено додаткову угоду від 01.09.2009 року та продовжено термін дії договору оренди землі від 11.03.2006 року до 31.12.2020 року. Незважаючи на те, що ПП ВКП «Каро» не могло укласти з [PERSON], додаткову угоду від 01.09.2009 року по причині смерті останнього ще в квітні 2006 року, однак ПП ВКП «Каро» були подані до реєстраційної служби Врадіївського РУЮ відповідні документи та реєстраційною службою 13.03.2014 року було проведено реєстрацію речового права оренди земельної ділянки за ПП ВКП «Каро» на обєкт речового права земельну ділянку площею 4,92 га, що складається з трьох ділянок, а саме ділянки, площею 3,52 га, ділянки, площею 0,64 га, ділянки, площею 0,76 га. Як зазначено в трьох витягах з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на зазначені три земельні ділянки, субєктами речового права є орендар: ПП ВКП «Каро», орендодавець: [PERSON], а підставами виникнення реєстрації речового права є договір оренди землі від 11.03.2006 року, укладений між [PERSON] та ПП ВКП «Каро» та додаткова угода, б\\н від 01.09.2009 року укладена між [PERSON] та ПП ВКП «Каро». Оскільки в установленому законом порядку реєстраційною службою 13.03.2014 року здійснено державну реєстрацію додаткової угоди від 01.09.2009 року до договору оренди землі від 11.03.2006 року між [PERSON]та ПП ВКП «Каро», то така додаткова угода є укладеною та як наслідок оспорюваною. При цьому, з врахуванням тієї обставини, що станом на 01.09.2009 року [PERSON] вже помер то таку додаткову угоду слід визнати недійсною. При цьому вразі визнання правочину, додаткової угоди недійсною застосоване на ньому речове право на користування земельною ділянкою втрачає чинність та як наслідок цього, слід також скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав в порядку застосування наслідків недійсності правочину. Представники відповідача ПП ВКП «Каро» [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, пояснивши, що 11.03.2006 року між [PERSON] та ПП ВКП «Каро» було укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району терміном на 7 років. 27.08.2008 року між ПП ВКП «Каро» та ДП «Миколаївський науково- дослідний, проектний інститут землеустрою» було укладено договір про введення земельно кадастрової інформації на магнітні носії для реєстрації договорів оренди землі в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району, в тому рахунку і договору оренди земельної ділянки [PERSON] В звязку із збільшенням мінімального розміру орендної плати з 1,5% до 3% вартості земельної ділянки відповідно до Указу президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 року, ПП ВКП «Каро» не змогло зареєструвати договір оренди землі між ПП ВКП «Каро» і [PERSON] Однак, з метою приведення даного договору до вимог чинного законодавства, між ПП ВКП «Каро» та від імені [PERSON] його спадкоємцем [PERSON] 01.09.2009 року було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 11.03.2006 року, умовами якої було збільшено орендну плату з 1,5% до 3% від вартості земельної ділянки та було продовжено строк дії договору до 31.12.2020 року. Зазначений договір оренди землі від 11.03.2006 року разом з додатковою угодою від 01.09.2009 року, яка є його невідємною частиною пройшов державну реєстрацію у Врадіївському відділі МРФ ДП «Цент ДЗК» 11.05.2010 року, то такий договір є чинним з моменту його державної реєстрації. Крім цього, враховуючи ту обставину, що додаткова угода від 01.09.2009 року разом з договором оренди землі від 11.03.2006 року пройшла державну реєстрацію ще 11.05.2010 року то при даних обставинах трирічний строк позовної давності вже сплинув. Посилаючись на зазначені обставини представники відповідача просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 17.09.2015 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача реєстраційну службу Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області. Відповідач реєстраційна служба Врадіївського РУЮ в Миколаївській області в особі її представника [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначивши, що в 2014 році представник ПП ВКП «Каро» приніс документи з приводу договірних відносин між [PERSON] і ПП ВКП «Каро» щодо договору оренди землі, укладеного між сторонами. До реєстраційної служби було надано договір оренди землі від 11.03.2006 року між [PERSON] і ПП ВКП «Каро» та додаткова угода без номеру від 01.09.2009 року, укладеної між [PERSON] та ПП ВКП «Каро» на строк до 31.12.2020 року до договору оренди від 11.03.2006 року, яка є його невідємною частиною. 14.03.2014 року на підставі наданих ПП ВКП «Каро» вищезазначених документів реєстраційною службою була проведена реєстрація речового права оренди земельної ділянки за ПП ВКП «Каро» на обєкт речового права земельну ділянку площею 4,92 га., яка належала орендодавцю [PERSON] На момент проведення реєстрації речового права на підставі додаткової угоди від 01.09.2009 року реєстраційною службою ніяких запитів нікуди не направлялося з приводу встановлення факту чи живий орендодавець. Як в подальшому було встановлено, що орендодавець [PERSON] на момент проведення реєстрації помер. Запити з цього приводу реєстраційна служба начала здійснювати лише з осені 2014 року. Представник третьої особи - ФГ «Оазис» за довіреністю [PERSON] під час розгляду справи по суті в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в судовому засіданні. Повідомлення про свою участь у справі на адресу суду не направив. Суд за даних обставин вважає можливим при наявності у справі достатніх матеріалів про права і взаємовідносини сторін розглядати дану справу у відсутності представника третьої особи. Аналізуючи докази, та пояснення сторін, суд визнав доведеними такі факти: - - Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 075340 від 20.10.2003 року гр. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,92 га., ( яка складається: ділянки 1 площею 3,52 га, кадастровий номер 4822381300:000:0120, ділянки 2 площею 0,64 га, кадастровий номер 4822381300:000:0595, ділянки 3 площею 0,76 га, кадастровий номер 4822381300:000:0442) в межах території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області. Цільове призначення використання земельної ділянки є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку); - - 11.03.2006 року між [PERSON] і ПП ВКП „Каро було укладено договір оренди землі, терміном на 7 років, термін дії якого згідно п. 5 договору закінчується після закінчення сільськогосподарського 2013 року. Зазначений договір 11.05.2010 року було зареєстровано у Врадіївському МРФ ДП „ Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №041048900038. (зазначений договір оренди землі); -- 11.03.2006 року [PERSON], згідно акту приймання - передачі земельної ділянки від 11.03.2006 року передав ПП ВКП „Каро в особі директора цього господарства [PERSON], в оренду земельну ділянку загальною площею 4,92 га. (зазначений акт); - - 16.04.2006 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 028672 (зазначене свідоцтво про смерть); - - Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.2007 року, [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], земельну ділянку, площею 4,92 га., яка складається з трьох: ділянки 1 площею 3,52 га, кадастровий номер 4822381300:000:0442, ділянки 2 площею 0,64 га, кадастровий номер 4822381300:000:0595, ділянки 3 площею 0,76 га, кадастровий номер 4822381300:000:0120. Вартість земельної ділянки, згідно витягу з технічної документації про грошову оцінку земельної ділянки, виданого Врадіївським районним відділом земельних ресурсів 15.02.2007 року за № 149, складає 33 775 грн. 08 коп. (зазначене свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВЕЕ № 093565, Спадкова справа № 73/03 за № 2-98); - - 01.09.2009 року до договору оренди землі від 11.03.2006 року від імені орендодавця [PERSON] та від імені орендаря ПП ВКП „Каро було укладено додаткову угоду про зміну в пункті „Б основного договору та збільшення орендної плати до 3% від вартості земельної ділянки. Цією ж додатковою угодою договір оренди продовжено до 31.12.2020 року. (зазначена додаткова угода від 01.09.2009 року); - - 03.07.2013 року між [PERSON] та ФГ «Оазис» було укладено договір оренди землі. Відповідно до умов договору якого п. 1 розділу «Предмет договору», п. 1 розділу «Обєкт оренди», п. 1 розділу «Строк дії договору» в оренду ФГ «Оазис» була передана земельна ділянка площею 0,6381, кадастровий номер 4822381300:000:0595, яка знаходиться в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, для здійснення сільськогосподарської діяльності строком на 10 років. (зазначений договір оренди землі від 03.07.2013 року). - - 03.07.2013 року між [PERSON] та ФГ «Оазис» було укладено договір оренди землі. - - Відповідно до умов договору якого п. 1 розділу «Предмет договору», п. 1 розділу «Обєкт оренди», п. 1 розділу «Строк дії договору» в оренду ФГ «Оазис» була передана земельна ділянка площею 0,7658 га кадастровий номер 4822381300:000:0120, яка знаходиться в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, для здійснення сільськогосподарської діяльності строком на 10 років. (зазначений договір оренди землі від 03.07.2013 року); - - 03.07.2013 року між [PERSON] та ФГ «Оазис» було укладено договір оренди землі. Відповідно до умов договору якого п.1 розділу «Предмет договору», п.1 розділу «Обєкт оренди», п.1 розділу «Строк дії договору» в оренду ФГ «Оазис» була передана земельна ділянка площею 3,5161 га., кадастровий номер 4822381300:000:0442, яка знаходиться в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, для здійснення сільськогосподарської діяльності строком на 10 років. (зазначений договір оренди землі від 03.07.2013 року); - - Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за індексним № 19021262 від 14.03.2014 року реєстраційною службою Врадіївського РУЮ на підставі договору оренди землі від 11.03.2006 року укладеного між [PERSON] і ПП ВКП „Каро та на підставі додаткової угоди, б/н від 01.09.2009 року укладеної між [PERSON] і ПП ВКП „Каро було здійснено реєстрацію речового права оренди земельної ділянки за субєктом - орендарем ПП ВКП „Каро на обєкт речового права - земельну ділянку площею 0,7658 га., розташованої в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області. Відповідно змісту характеристики речового права, в оренду було передано земельну ділянку площею 0,7658 га на строк до 31.12.2020 року. Субєктами даного речового права є орендар: ПП ВКП „Каро. Орендодавець (власник): [PERSON]. (зазначений витяг за індексним № 19021262 від 14.03.2014 року); - - Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за індексним № 19020973 від 14.03.2014 року реєстраційною службою Врадіївського РУЮ на підставі договору оренди землі від 11.03.2006 року, укладеного між [PERSON] і ПП ВКП „Каро та на підставі додаткової угоди, б/н від 01.09.2009 року, укладеної між [PERSON] і ПП ВКП „Каро було здійснено реєстрацію речового права оренди земельної ділянки за субєктом - орендарем ПП ВКП „Каро на обєкт речового права - земельну ділянку площею 3,5161 га., розташованої в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області на строк до 31.12.2020 року. Субєктами даного речового права є орендар: ПП ВКП „Каро. Орендодавець (власник): [PERSON]. (зазначений витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним №19020973 від 14.03.2014 року); - - Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за індексним № 190206633 від 14.03.2014 року реєстраційною службою Врадіївського РУЮ на підставі договору оренди землі від 11.03.2006 року, укладеного між [PERSON] і ПП ВКП „Каро та на підставі додаткової угоди, б/н від 01.09.2009 року, укладеної між [PERSON] і ПП ВКП „Каро було здійснено реєстрацію речового права оренди земельної ділянки за субєктом - орендарем ПП ВКП „Каро на обєкт речового права - земельну ділянку площею 0,6381 га., розташованої в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області на строк до 31.12.2020 року. Субєктами даного речового права є орендар: ПП ВКП „Каро. Орендодавець (власник): [PERSON]. (зазначений витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним № 19020663 від 14.03.2014 року); - - Відповідно до витягу про речове право від 14.03.2014 року, в оренду строком на 7 років передано земельну ділянку площею 3,5161 га., строк дії договору до 31.12.2020 року. Субєктами даного речового права є орендар: ПП ВКП „Каро. Орендодавець (власник): [PERSON]. Відомості внесено до реєстру 14.03.2014 року [PERSON], реєстраційна служба Врадіївського РУЮ Миколаївської області, індексний номер рішення: 11636618/. Підстави виникнення речового права: додано додаткову угоду, б/н, виданий 01.09.2009 року, видавник: укладено між сторонами. (зазначений витяг про речове право від 14.03.2014 року, серія бланку витягу ЕЕК №541688); - - Відповідно до витягу про речове право від 14.03.2014 року, в оренду строком на 7 років передано земельну ділянку площею 0,6381 га., строк дії договору до 31.12.2020 року. Субєктами даного речового права є орендар: ПП ВКП „Каро. Орендодавець (власник): [PERSON]. Відомості внесено до реєстру 14.03.2014 року [PERSON], реєстраційна служба Врадіївського РУЮ Миколаївської області, індексний номер рішення: 11436474./ Підстави виникнення речового права: додано додаткову угоду, б/н, виданий 01.09.2009 року, видавник: укладено між сторонами. (зазначений витяг про речове право від 14.03.2014 року, серія бланку витягу ЕЕК №541682); - - Відповідно до витягу реєстру: Реєстраційна служба Врадіївського РУЮ Миколаївської області, індексний номер рішення: 116323527./ [PERSON] речового права: право оренди земельної ділянки. В оренду строком на 7 років передано земельну ділянку площею 0,7658 га., строк дії договору до 31.12.2020 року. Субєктами даного речового права є орендар: ПП ВКП „Каро. Орендодавець (власник): [PERSON]. Відомості внесено до реєстру 14.03.2014 року [PERSON], реєстраційна служба Врадіївського РУЮ Миколаївської області, індексний номер рішення: 11636818./ Підстави виникнення речового права: додано додаткову угоду, б/н, виданий 01.09.2009 року, видавник: укладено між сторонами. (зазначений витяг про речове право від 14.03.2014 року, серія бланку витягу ЕЕК № 541676); - - Після закінчення договору оренди землі від 11.03.2006 року, укладеного між [PERSON] і ПП ВКП „Каро та закінчення дії даного договору в 2013 році, ПП ВКП «Каро» власнику [PERSON] зазначену земельну ділянку не повернуло та продовжує володіти, користуватися даною земельною ділянкою, посилаючись на додаткову угоду від 01.09.2009 року, як підставу законності щодо користування земельною ділянкою. Починаючи з 2013 року після закінчення договору оренди землі від 11.03.2006 року, [PERSON] в ПП ВКП «Каро» орендну плату не отримує, а отримує орендну плату з 2013 року відповідного до договору оренди землі від 03.07.2013 року, укладеного між [PERSON] та ФГ «Оазис» в ФГ «Оазис». (пояснення [PERSON]М.). Встановлені в судовому засіданні факти вказують на те, що між сторонами склалися правовідносини з приводу оренди землі. Відповідно до ст. ст. 14, \~15, 16, 18, 19, 20 ч.1 Закону України Про оренду землі від №161-ХІV від 06.10.1998 року, згідно яких договір оренди землі укладається у письмовій формі, набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов та державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Договір землі підлягає державній реєстрації, і набирає чинності з моменту його державної реєстрації. Відсутність істотних умов у договорі оренди землі є підставою для визнання його недійсним. Відповідно до приписів ст. ст. 125, 152 Земельного кодексу України (далі ЗК) згідно яких, право оренди земельної ділянки виникає з моменту його державної реєстрації. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною; застосування інших, передбачених законом, способів. Як, вбачається з наявних в справі матеріалів та встановлених в судовому засіданні фактів, що 11.03.2006 року між [PERSON] і ПП ВКП „Каро було укладено договір оренди землі, терміном на 7 років, термін дії якого згідно п. 5 договору закінчується після закінчення сільськогосподарського 2013 року. Зазначений договір 11.05.2010 року було зареєстровано у Врадіївському МРФ ДП „ Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 041048900038. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. 16.04.2006 року [PERSON] помер. Згідно ст. 1216 ПК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до «б» ч.2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: свідоцтвом про право на спадщину. 19.03.2007 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], земельну ділянку, площею 4,92 га., яка складається з наступних: ділянки 1 площею 3,52 га, кадастровий номер 4822381300:000:0442, ділянки 2 площею 0,64 га, кадастровий номер 4822381300:000:0595, ділянки 3 площею 0,76 га, кадастровий номер 4822381300:000:0120. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON] та власником успадкованої земельної ділянки. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. 01.09.2009 року до договору оренди землі від 11.03.2006 року від імені орендодавця [PERSON] та від імені орендаря ПП ВКП „Каро в особі його директора [PERSON] було укладено додаткову угоду про зміну в пункті „Б основного договору та збільшення орендної плати до 3% від вартості земельної ділянки. Цією ж додатковою угодою договір оренди продовжено до 31.12.2020 року. 14.03.2014 року реєстраційною службою Врадіївського РУЮ згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за індексними номерами: 19020663, № 19020973, № 19021262 на підставі договору оренди землі від 11.03.2006 року, укладеного між [PERSON] і ПП ВКП „Каро та на підставі додаткової угоди, б/н від 01.09.2009 року, укладеної від імені [PERSON] та ПП ВКП „Каро було здійснено реєстрацію речового права оренди земельної ділянки за субєктом - орендарем ПП ВКП „Каро на обєкт речового права - земельні ділянки площею 3,5161 га., 0,6381 га., 0,7658 га., розташованих в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області на строк до 31.12.2020 року. Субєктами даного речового права є орендар: ПП ВКП „Каро. Орендодавець (власник): [PERSON]. Після закінчення договору оренди землі від 11.03.2006 року, укладеного між [PERSON] і ПП ВКП „Каро та закінчення дії даного договору в 2013 році, ПП ВКП «Каро» власнику [PERSON] зазначену земельну ділянку не повернуло та продовжує володіти, користуватися даною земельною ділянкою посилаючись на додаткову угоду від 01.09.2009 року, як законну підставу користування земельною ділянкою. З огляду на вищевикладені норми\~ ст. 20 ч. 1 закону № 161-ХІV (на момент підписання), п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (на момент реєстрації),\~ ч.1 ст. 210 ЦК України, встановлення в судовому засіданні факту здійснення державної реєстрації спірного правочину, додаткової угоди від 01.09.2009 року до договору оренди землі від 11.03.2006 року, суд вважає його укладеним, а отже оспорюваним, таким, що може бути визнаний за рішенням суду недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Волевиявлення сторін при укладенні договору, є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою ст. 627 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зокрема, у звязку з не врахування волевиявлення учасника правочину яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі на вчинення правочину. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Особа, яка вчиняє правочин, не має необхідного обсягу цивільної дієздатності.\~\~Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, на момент укладення додаткової угоди від 01.09.2009 року до договору оренди землі від 11.03.2006 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ПП ВКП «Каро» ніяким чином не могло враховуватися волевиявлення орендодавця, підписуватися самим орендодавцем як зазначено в додатковій угоді, оскільки станом на 01.09.2009 року орендодавець [PERSON] який помер 16.04.2006 року відповідно вже був покійним. Зазначені обставини є підставою для визнання правочину, а саме додаткової угоди від 01.09.2009 року до договору оренди землі від 11.03.2006 року, недійсним за ч. 3, ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦПК України, як не врахування волевиявлення учасника правочину яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі на вчинення оспорюваного правочину та не підписання даного правочину самим орендодавцем. Отже, правочин, додаткову угода від 01.09.2009 року до договору оренди землі від 11.03.2006 року, слід визнати недійсним як такий, що не має наслідків пролонгації дії договору оренди землі від 11.03.2006 року до 31.12.2020 року. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.\~ В звязку з неповерненням ПП ВКП «Каро» земельної ділянки власнику земельної ділянки [PERSON], право власника земельної ділянки на землю підлягає захисту в загальному порядку, а тому, суд вважає вимогу позивачки щодо зобов'язання відповідача повернути належну їй земельну ділянку такою, що підлягає задоволенню. При цьому, в судовому засіданні ПП ВКП «Каро» не було надано ніяких доказів відносно того, що [PERSON] після закінчення дії договору оренди землі від 11.03.2006 року, який був укладений на 7 років та діяв до 31.12.2013 року, після спливу терміну дії цього договору отримувала в ПП ВКП «Каро» орендну плату, що є підставою вважати, що [PERSON] після закінчення дії договору оренди землі в 2013 року не отримувала в ПП ВКП «Каро» орендну плату так, як 03.07.2013 року уклала договір оренди землі з ФГ «Оазис» та отримувала орендну плату в цьому господарстві. Доводи відповідача стосовно того, що додаткова угода від 01.09.2009 року до договору оренди землі від 11.03.2006 року, яка була схвалена та підписана крім орендодавця [PERSON] також і наступним власником земельної ділянки [PERSON] є безпідставними. Оскільки правочин, додаткова угода від 01.09.2009 року до договору оренди землі від 11.03.2006 року, яка була надана представником відповідача ПП ВКВ „Каро в суді, яка підписана, як від імені орендодавця [PERSON] так і від імені [PERSON], яку остання не підписувала, не пройшла відповідну державну реєстрацію у реєстраційній службі Врадіївського РУЮ. Відповідно зазначений правочин, додаткова угода від 01.09.2009 року до договору оренди землі від 11.03.2006 року, як за підписом від імені орендодавця [PERSON] так і від імені власника земельної ділянки [PERSON] є нікчемним правочином, а тому суд не бере її до уваги. Що стосується позовної вимоги відносно заборони реєстрації прав та їх обтяжень на належні [PERSON] земельні ділянки, крім особисто її звернення, або за зверненням її представника за довіреністю, то позивач не надала будь - яких доказів та такі докази відсутні також і в матеріалах справи відносно того, що будь - яка особа має такі наміри та виконала певний обсяг дій направлених на здійснення реєстрації прав та їх обтяжень на належні їй земельні ділянки. Тому враховуючи зазначене суд вважає, що дана позовна вимога є безпідставною та не підлягає задоволенню. З приводу заявлено позовної вимоги щодо скасування рішення реєстраційної служби Врадіївського рую Миколаївської області щодо реєстрації речових прав оренди ПП ВКП «Каро» на земельну ділянку належну [PERSON] то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Так, зокрема ст. 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а ст. 126 цього Кодексу встановлюється порядок оформлення речових прав на земельну ділянку відповідно до Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-IV). Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом, а також на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним правочину, додаткової угоди від 01.09.2009 року до договору оренди землі від 06.03.2006 року є самостійною підставою для скасування запису про державну реєстрацію зазначеного правочину, додаткової угоди та при отриманні державним реєстратором рішення суду, що набрало законної сили, він зобовязаний скасувати відповідний запис про державну реєстрацію прав. Отже, у позивача відсутні підстави звертатись з вимогою про скасування рішення про державну реєстрацію додаткової угоди до договору оренди землі. Така вимога може бути підставою для звернення з окремим позовом у разі відмови реєстраційної служби внести зміни про скасування державної реєстрації прав. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ який міститься в ухвалі № 6-16851 св 15 від 16.09.2015 року. Суд не бере до уваги покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були допитанні судом за клопотанням сторін, оскільки покази свідків не стосуються предмету розгляду даного цивільного позову. З огляду на зазначене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання правочину, додаткової угоди до договору оренди землі від 06.03.2006 року недійсною та в зобов'язані відповідача повернути позивачу належної їй земельної ділянки. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, керується ч.1 ст. 88 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»

Outcome: partial