Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Банк Альянс» (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 листопада 2004 року між АКБ «Альянс» правонаступником якого є ПАТ «Банк Альянс» та ТОВ «КОНСОЛЬ ПЛЮС» було укладено договір № 028-04/ЮК від 04.11.2004 року. 10 квітня 2013 року в забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» та позивачем було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений 10 квітня 2013 року за реєстровим № 4031 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. Згідно договору застави ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» було передано у заставу транспортний засіб марки Hyundai модель Getz, рік випуску 2011, колір синій, шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип легковий хетчбек-В, місце реєстрації м. Київ, реєстраційний № [NUMBER] зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого відділенням РЕР при УДАІ м. Києві, дата реєстрації 01 червня 2011 року, що належить позивачу на праві власності. Після невиконання ТОВ «КОНСОЛЬ ПЛЮС» своїх зобов'язань за кредитним договором № 028-04/ЮК від 04.11.2004 року, представники ПАТ «БАНК АЛЬЯНС звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайловою Н.О. щодо вчинення виконавчого напису для звернення стягнення на автомобіль за договором застави, укладеним між ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» та [PERSON] ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» було подано нотаріусу Михайловій Н.О. неправдиві відомості та документи про розмір зобов'язань, за якими було вчинено виконавчий напис для задоволення вимог ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» у розмірі 16056597,62 грн., який неспіврозмірний з розміром суми зобов'язань [PERSON] перед ПАТ «БАНК АЛЬЯНС». 13.08.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайловою Н.О. в інтересах ПАТ «Банк Альянс» вчинено виконавчий напис за реєстровим №1752 щодо звернення стягнення на заставний автомобіль для задоволення вимог ПАТ «Банк Альянс» у розмірі 16056597,62 грн. На виконання зазначеного виконавчого напису головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитром Євгеновичем за заявою представника ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» було відкрито виконавче провадження №48544408 про звернення стягнення на автомобіль для задоволення вимог ПАТ «Банк Альянс» у розмірі 16 056 597,62 грн. 15.09.2015 року в межах ВП №48544408 головним державним виконавцем винесено Постанову про розшук майна боржника за ВП №48544408, якою автомобіль було оголошено в розшук. 21.09.2015 року автомобіль було затримано працівниками поліції. Відповідно до Акту опису та арешту майна складеного головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитром Євгеновичем було проведено опис майна, а саме автомобіля, та передано на відповідальне зберігання представнику ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» Ровенському Олександру Валерійовичу. 09.12.2015 року позивачем було сплачено 115000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості, в обмін на автомобіль, за усною домовленістю з відповідачем. 11.12.2015 року, у зв'язку із заявою Ровенського Олександра Валерійовича про неможливість у подальшому здійснювати відповідальне зберігання транспортного засобу, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитра Євгеновича автомобіль було передано позивачу на відповідальне зберігання. 24.12.2015 року ПАТ «Банк Альянс» мені було видано довідку №02/9- 1206, якою банк підтвердив, що позивачем, як заставодавцем, були в повному обсязі виконані зобов'язання за договором застави транспортного засобу. Також банком надано лист №02/9-1207 від 24.12.2015 року про зняття обтяжень з предмету застави - автомобіля Hyundai модель Getz, рік випуску 2011, колір синій, шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип легковий хетчбек-В, місце реєстрації м. Київ, реєстраційний № [NUMBER]. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 23.12.2015 року №48656859 з державного реєстру вилучено запис про заставу транспортного засобу у зв'язку з повним виконанням зобов'язань за договором застави. 02 січня 2016 року працівниками поліції було повторно затримано автомобіль позивача. Авто було відправлено на штраф-майданчик у зв'язку із наявною інформацією в базі розшуку «РУБІЖ». Разом з тим, після повного виконання позивачем зобов'язань перед ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» ні представниками банку, ні державним виконавцем не вживались заходи для припинення перебування транспортного засобу в базі розшуку. 27 лютого 2017 року рішенням Апеляційного суду міста Києва визнано виконавчий напис №1752 від 13.08.2018 року таким, що не підлягає виконанню. 30 травня 2017 року рішенням Дарницького районного суду міста Києва встановлено факт припинення автомобіля в базі розшуку «РУБІЖ» з 23.12.2015 року. Внаслідок неправомірних дій ПАТ «Банк Альянс», останній порушив право власності позивача шляхом обмеження права розпорядження і користування належним на праві власності майном та завдав матеріальні збитки про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню на правові послуги та представництво у суді: 8500,00 грн. - витрати на правові послуги, участь представника в судовому процесі та складання процесуальних документів; 199,51 грн. неповерненого судового збору за рішенням Апеляційного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року. ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» на власний розсуд хибно розтлумачив норми податкового кодексу та відніс повернення судового збору до прибутку фізичної особи [PERSON], повідомивши листом №05/03-406 від 07.04.2017 року, що з належної поверненню суми у розмірі 1023,12 грн., ним було утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 184,16 гривень та сума військового збору 15,35 гривень. Судовий збір у розмірі 1023,12 не підлягав оподаткуванню, оскільки позивач сплачував даний збір особистими коштами з яких уже було сплачено всі належні податки та збори. Невжиття ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» заходів для завершення відкритого виконавчого провадження №48544408, в тому числі неподання ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» заяви про повернення виконавчого документа (виконавчого напису) без виконання стягувачу та закінчення виконавчого провадження, призвело до повторного арешту автомобіля, як наслідок обмеження права користування автомобілем і змусило позивача поновити порушене право шляхом звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту припинення перебування авто в розшуку, внаслідок чого позивач зазнав матеріальних збитків, які склали: 3140,00 грн., з яких судовий збір становив 640,00 грн. та 2500,00 грн. - правові послуги. За зберігання на штраф-майданчику позивачем сплачено 14 230,80 грн. (у тому числі комісія банку 70,80 грн.); за доставку автомобіля до майданчика (штраф майданчика в м. Києві) за допомогою евакуатора сплачено 723,60 грн. (у тому числі комісія банку 3,60 грн.). Внаслідок невжиття ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» заходів для завершення відкритого виконавчого провадження №48544408 авто було доставлено на штраф майданчик. Таким чином ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» своєї бездіяльністю обмежив права власності в тому числі в частині права користування власністю, автомобілем, також внаслідок бездіяльності ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» позивач зазнав матеріальної шкоди в розмірі вартості оплати за транспортування автомобіля та перебування його на штраф майданчику (спец майданчику). Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 26793,91 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 10.08.2018 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі з підстав зазначених у письмовому відзиві на позовну заяву, додатково зазначив, що позивач конкретно не вказує, які саме його права були порушені відповідачем, якими нормами законодавства ці права встановлені, а відтак - конкретно не визначає, які конкретно норми законодавства були порушені відповідачем. Позивач не надав жодних обґрунтувань своїх позовних вимог, які могли б бути доказами розміру нібито заподіяної йому шкоди відповідно до законодавства України. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши надані по справі докази, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.11.2016 року в задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Альянс», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайлова Наталія Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27.02.2017 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року, - задоволено. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року - скасовано, постановлено нове рішення наступного змісту. Позов задоволено. Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайлової Наталії Олександрівни від 13.08.2015 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1752, - таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк Альянс» / м. Київ, проспект Московський, 8, корп.. 16-а, код ЄДРПОУ 14360506/ на користь [PERSON] /[INFO], [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]/ судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 487, 20 грн., в суді апеляційної інстанції 535, 92 грн., в загальному розмірі 1023,12 грн. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2015 року у задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК АЛЬЯНС" до [PERSON] третя особа ТОВ " Консоль Плюс " про звернення стягнення на предмет застави, відмовлено. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.05.2017 року заяву задоволено. Встановлено факт припинення перебування автомобіля „Hyundai", модель „Getz", д.н.з. [NUMBER], 2011 року випуску, що належить на праві власності [PERSON], в базі розшуку „РУБІЖ" з 23.12.2015 року, який було оголошено відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в ході проведення виконавчих дій в зв'язку з фактичним виконанням зобов'язань [PERSON] перед ПАТ „Банк Альянс" і зняттям заборони останнім з бази Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстрації вилучення запису) з 23.12.2015 року. Судами встановлено, що 10.04.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Альянс» було укладено договір застави транспортного засобу в забезпечення виконання основного зобов'язання ТОВ «КОНСОЛЬ ПЛЮС» перед ПАТ «Банк Альянс» за кредитним договором, посвідчений 10.04.2013 року за реєстровим №4031 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В.. Предметом даного договору є автомобіль «Hyundai», модель «Getz», д.н.з. [NUMBER], 2011 року випуску, що належить на праві власності [PERSON], яка в свою чергу за договором застави транспортного засобу відповідає по основному зобов'язанню виключно предметом застави, що за оцінкою сторін складає 90 000,00 грн. В ході виконання основного зобов'язання між [PERSON] та ПАТ «Банк Альянс» укладалися додаткові договори до договору застави транспортного засобу в зв'язку із перенесенням строку виконання основного зобов'язання та зміни суми наданих кредитних коштів основним позичальником. Предмет застави за погодженням сторін не змінював своєї вартості за період існування договірних відносин. Згідно додаткового договору від 23.07.2014 року (а.с.22) про внесення змін та доповнень до договору застави транспортного засобу від 10.04.2013 року сторони домовились виконати умови кредитного договору до 22.10.2014 року Основне зобов'язання за кредитним договором укладеним між ТОВ «КОНСОЛЬ ПЛЮС» та ПАТ «Банк Альянс» також має бути виконане в строк до 22.10.2014 року, за яким ТОВ «КОНСОЛЬ ПЛЮС» має повернути кредитні кошти в розмірі 12 900 000 грн. та нараховані відсотки. 13.08.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайловою Н.О. було вчинено виконавчий напис №1752про звернення стягнення на автомобіль «Hyundai», модель «Getz», д.н.з. [NUMBER], 2011 року випуску, що належить на праві власності [PERSON], та задоволення вимог ПАТ «Банк Альянс» у розмірі 16 056 597,62 грн. за рахунок коштів, від реалізації вказаного автомобіля. 25.08.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48544408 про звернення стягнення на автомобіль марки «Hyundai», модель «Getz», 2011 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип легковий хетчбек-В, д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] для задоволення вимог ПАТ «Банк Альянс» у розмірі 16 056 597,62 грн. 15.09.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про розшук майна [PERSON], а саме автомобіля, що перебуває у заставі, та оголошено його розшук. Як вбачається з постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про передачу майна на зберігання від 11.12.2015 року, автомобіль «Hyundai», модель «Getz», д.н.з. [NUMBER], 2011 року випуску, що належить на праві власності [PERSON], затриманий 21.09.2015 року, передано на відповідальне зберігання представнику стягувача за довіреністю - Ровенському Олександру Валерійовичу. [PERSON] було здійснено добровільну оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитом (основним зобов`язанням), 09.12.2015 року - 90 000 грн., що підтверджується квитанцією №4573024568 (а.с.13), та 25 000 грн., що підтверджується квитанцією №4573184910 (а.с.12), на рахунок ПАТ «Банк Альянс» в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ «КОНСОЛЬ ПЛЮС» за кредитним договором від 04.11.2004 року №028-04/ЮК в рамках виконання зобов`язань за договором застави транспортного засобу. Як вбачається з акту приймання-передачі майна від 14.12.2015 року [PERSON] було передано транспортний засіб «Hyundai», модель «Getz», 2011 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип легковий хетчбек-В, д.н.з. [NUMBER]. Крім того, 24.12.2015 року ПАТ «Банк Альянс» [PERSON] було видано довідку №02/9-1206, якою банк підтверджує, що [PERSON], як заставодавцем, були в повному обсязі виконані зобов`язання за договором застави транспортного засобу, посвідченим 10.04.2013 року за реєстровим №4031 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. (а.с.15), а листом №02/9-1207 від 24.12.2015 року заявника було повідомлено про зняття обтяжень з предмету застави - автомобіля «Hyundai», модель «Getz», 2011 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип легковий хетчбек-В, д.н.з. [NUMBER]. Однак, 02.01.2016 року працівниками поліції м. Києва було затримано автомобіль [PERSON] та відправлено на штраф-майданчик у зв`язку із наявною інформацією в базі розшуку «РУБІЖ» (а.с.9). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України). Позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій ПАТ «Банк Альянс», в частині обмеження права розпорядження і користування належним на праві власності майном, позивачу завдано матеріальних збитків під час розгляду позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме: понесення витрат на правову допомогу у розмір 8500,00 грн.; 199,51 грн. неповерненого судового збору за рішенням Апеляційного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року, оскільки ПАТ «БАНК АЛЬЯНС», повідомивши листом №05/03-406 від 07.04.2017 року, що з належної поверненню суми у розмірі 1023,12 грн., ним було утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 184,16 гривень та сума військового збору 15,35 гривень. Крім того, позивач вказує, що невжиття ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» заходів для завершення відкритого виконавчого провадження №48544408, в тому числі неподання ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» заяви про повернення виконавчого документа (виконавчого напису) без виконання стягувачу та закінчення виконавчого провадження, призвело до повторного арешту автомобіля позивача, як наслідок обмеження права користування автомобілем і змусило позивача поновити порушене право шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту припинення перебування авто в розшуку, внаслідок чого позивач зазнав матеріальних збитків в розмірі 3140,00 грн., з яких судовий збір становив 640,00 грн. та 2500,00 грн. - правова допомога. За зберігання на штраф-майданчику позивачем сплачено 14230,80 грн. (у тому числі комісія банку 70,80 грн.); за доставку автомобіля до майданчика за допомогою евакуатора сплачено 723,60 грн. (у тому числі комісія банку 3,60 грн.). Таким чином ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» своєї бездіяльністю обмежив право власності позивача, у тому числі в частині права користування автомобілем, чим позивач зазнав матеріальної шкоди в загальному розмірі 26793,91 грн. Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з'ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв'язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками. До істотних обставин, що підлягають з'ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому обов'язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з п.1, 3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги , з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, стягнення витрат на правову допомогу не є способом захисту цивільних прав та інтересів і не може розглядатись окремим позовом, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення судових витрат, пов'язаних з правничою допомогою, необхідно відмовити. Щодо стягнення витрат понесених позивачем за зберігання на штраф-майданчику та за доставку автомобіля до майданчика за допомогою евакуатора, суд також приходить висновку про відмову у задоволенні, виходячи з наступного. 25.08.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48544408 про звернення стягнення на автомобіль марки «Hyundai», модель «Getz», 2011 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип легковий хетчбек-В, д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], для задоволення вимог АТ «Банк Альянс». 15.09.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про розшук майна [PERSON], а саме, автомобіля, що перебуває у заставі, та оголошено його розшук. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про передачу майна на зберігання від 11.12.2015 року автомобіль марки «Hyundai», модель «Getz», 2011 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип легковий хетчбек-В, д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], був затриманий 21.09.2015 року та переданий на відповідне зберігання представнику стягувача. Лише 09.12.2015 року [PERSON] було здійснено добровільну оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитом на рахунок АТ «Банк Альянс» в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ «Консоль Плюс» за кредитним договором. 14.12.2015 року [PERSON] було передано автомобіль марки «Hyundai», модель «Getz», 2011 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип легковий хетчбек-В, д.н.з. [NUMBER], про що було складено Акт прийому-передачі. Крім зазначеного 24.12.2015 року АТ «Банк Альянс» надав [PERSON] довідку про виконання зобов'язання в повному обсязі за договором застави. Розшук майна є однією із стадій виконавчого провадження. У ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку. В п. 4.4 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що витрати, пов'язані з розшуком боржника, майна боржника та його зберіганням, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом. Тобто, узагальнюючи наведені норми, необхідно зазначити, що законодавство передбачає, що витрати понесені в результаті розшуку та зберігання автомобіля на штраф майданчику несе боржник. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, разом з тим, позивачем також не доведено і тієї обставини, що останньому діями відповідача було завдано збитків, оскільки законодавство встановлює, що збитками є певний (конкретний) розмір втрат, який особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою іншої особи, тому суд вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed