Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,893 га з кадастровим номером 3220485800:03:002:0007, яка розташована у межах Разаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області. 01.08.2015 року між [PERSON] та ПОП «Агрофірма Узинська» було укладено договір оренди землі №146, за яким [PERSON] передала в оренду свою земельну ділянку строком на 10 років. 03.12.2015 року було проведено державну реєстрацію зазначеного права оренди. Орендодавець отримував орендну плату, а орендар відкрито використовував земельну ділянку за призначенням. 20.06.2017 року Міністерством юстиції було прийнято наказ № 1977/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяжень», відповідно до якого, того ж дня, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення № 35776855 від 20.06.2017 року Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України, Сторчак С.П. було скасовано запис про інше речове право № 12355091 від 03.12.2015 року. Рішенням Окружного адміністративного суду м Києва від 20.04.2018 року, яке залишено в силі Верховним Судом 18.04.2019 року було визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства юстиції України № 1977/5 від 20.06.2017 року в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.12.2015 року №26736310, скасовано рішення Сторчака С . П. Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України №35776855 від 20.06.2017 року в частині скасування іншого речового права №12355091 від 03.12.2015 року, скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про скасування державної реєстрації іншого речового права №12355091 від 03.12.2015 року. Тобто, 18.04.2019 року в судовому порядку було відновлено порушене право оренди ПОП «Агрофірма Узинська» на вказану земельну ділянку, про що була обізнана [PERSON] . Однак, 27.04.2019 року [PERSON] уклала договір оренди №б/н з ТОВ «РОЗА -Л», предметом якого є її та ж земельна ділянка площею 3,893 га з кадастровим номером 3220485800:03:002:0007, яка розташована у межах Разаліївської сільської ради. Державним реєстратором КП «Перевага» Хоцінською А.М. 04.05.2019 року було зареєстровано даний договір оренди, що позивач ПОП «Агрофірма Узинська» вважає протиправним та просить суд: визнати недійсним договір оренди землі №б/н від 27.04.2019 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «РОЗА-Л», предметом якого є земельна ділянка полощею 3,893 га, з кадастровим номером 3220485800:03:002:0007, яка розташована на території Розаліївської сіслької ради Білоцерківського району Київської області; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію іншого речового права № 31444214 від 04.05.2019 року на земельну ділянку з кадастровим номером 3220485800:03:002:0007, внесений на підставі рішення державного реєстратора КП «Перевага» Хоцінської А.М., індексний номер 46752966 від 07.05.2019 року; вирішити питання судових витрат. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 03 червня 2019 року ПОП «Агрофірма Узинська» задоволено заяву про забезпечення позову, вжито заходів забезпечення позову. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 18 липня 2019 року відкрито провадження в зазначеній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 04 жовтня 2019 року задоволено клопотання ПОП «Агрофірма Узинська» про витребування доказів, яка була частово виконана. 25.11.2019 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Гребінь О.О. звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просив визнати недійсними договіри оренди № 146 від 01.08.2015 року, укладений між [PERSON] та Приватним орендним підприємством «Агрофірма Узинська». Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 25 листопада 2019 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки до спільного розгляду з первісним позовом Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗА-Л», третя особа: Державний реєстратор Комунального підприємства «Перевага» Хоцінська Анна Миколаївна про визнання недійсним договору оренди землі. Позивач за первісним позовом 05 грудня 2019 року подав відзив на зустрічний позов [PERSON] , в якому проти його задоволення заперечував, посилався на його безпідставність та просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 23 січня 2020 року закрито підготовче провадження по вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 05 лютого 2020 року зустрічний позов [PERSON] до Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника за зустрічним позовом без поважних причин. Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач ТОВ «РОЗА-Л» в судове засідання не направив свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки представника в судове засідання - не відомі, відзиву чи будь-яких клопотань, заяв до суду не надходило. Треті особи по справі, в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,893 га з кадастровим номером 3220485800:03:002:0007, яка розташована у межах Разаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, що стверджується Інформаційною довідкою ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна /а.с. 42-43/. Судом встановлено, що державним нотаріусом Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Л.В., було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.12.2015 року № 26736310 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про інше речове право № 12355091 на земельну ділянку за ПОП «Агрофірма Узинська», було зареєстровано договір оренди від 01.08.2015, укладений між ПОП «Агрофірма Узинська» та [PERSON] за № 146, на земельну ділянку площею 3,893, яка знаходиться на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер 3220485800:03:002:0007, строком на 10 років. Наведене підтверджується копією договору оренди №146 від 01.08.2015 р. та Актом прийому-передачі землі в оренду, Витягом про державну реєстрацію речового права. Позивачем надано суду копії платіжних відомостей на виплату борошна, цукру в рахунок земельного паю, коштів за 2015, 2016 (а.с.13-27). Судом встановлено, що 20.06.2017 року Міністерством юстиції України було прийнято наказ № 1977/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяжень», відповідно до якого колективну скаргу [PERSON] та інших, від 06.06.2017 року, задоволено в повному обсязі, зокрема, було вирішено скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.12.2015 року №26736310 прийняте державним нотаріусом Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Л.В.; виконання наказу покладено на Департамент державної реєстрації та нотаріату. І того ж дня, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення № 35776855 від 20.06.2017 року Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України, реєстратором Сторчак Сергієм Петровичем, було скасовано запис про інше речове право № 12355091 від 03.12.2015 року. Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2018 року, залишеним в силі постановою Верховного Суду від 18.04.2019 року, у адміністративній справі № 826/9791/17 було визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 1977/5 від 20.06.2017 року, в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 26736310 від 03.12.2015 року, прийнятого державним нотаріусом Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Л.В.; скасовано рішення Сторчака С.П. , Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, № 35776855 від 20.06.2017 року, в частині скасування іншого речового права № 12355091 від 03.12.2015 року; скасовано, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про скасування державної реєстрації іншого речового права № 12355091 від 03.12.2015 року. Наведене підтверджується наданими до справи копіями судових рішень. З матеріалів справи вбачається, що державним реєстратором Хоцінською А.М. Комунального підприємства «Перевага» в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, 04.05.2019 року було здійснено державну реєстрацію права оренди на підставі Договору оренди землі № б/н від 27.04.2019 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «РОЗА-Л», індексний номер рішення 46752966 від 07.05.2019 року, номер запису про інше речове право 31444214, предметом якого є одна і та ж земельна ділянка, кадастровий номер 3220485800:03:002:0007, яка розташована на території Розаліївської сільської ради, Білоцерківського району Київської області та яка була раніше передана в оренду ПОП «Агрофірма Узинська» /а.с. 44/. Так, на вимогу суду, Управлінням адміністративних послуг та державної реєстрації Білоцерківської РДА надано Договір оренди землі від 27.04.2019 року, укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «РОЗА-Л», за умовами якого [PERSON] передала ТОВ «РОЗА-Л» у строкове платне користування належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,893 га, розташовану на території Розаліївської сільської ради, Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер 3220483500:03:002:0007. Договір оренди укладений строком на сім років. Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Статтею 1 Закону України від 06.10.1998 року (№ 161-XIV) "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. А за ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (№ 1952-ІV) передбачено, що під час державної реєстрації державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Подання документів для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, право оренди на яку вже зареєстровано у ДРРПНМ за іншою особою, є підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 30.03.2016 року у справі № 21-1434а15, від 15.11.2016 року у справі № 21-3030а16. У порушення норм частини третьої статті 10, абзацу першого частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за ТОВ «РОЗА-Л» державний реєстратор Хоцінська А .М . залишила поза увагою існуючі суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на земельну ділянку, вчинила реєстрацію права оренди за ТОВ «РОЗА-Л» після того, як в судовому порядку було визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 1977/5 від 20.06.2017 року, в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.12.2015 року №26736310 за ПОП «Агрофірма Узинська». Також, державний реєстратор Хоцінська А.М. не перевірила відсутність суперечностей, що існували на дату державної реєстрації, і не прийняла рішення про відмову у державній реєстрації всупереч пункту 5 частини першої статті 24 Закону № 1952-ІV, а натомість прийняла рішення про державну реєстрацію договору оренди № б/н від 27.04.2019 року, за яким орендарем стало ТОВ «РОЗА-Л». Відповідно до абзацу першого частини першої ст. 792 ЦК України, статті 13 Закону України "Про оренду землі" за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;ліквідації юридичної особи-орендаря;відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;\Частину першу статті 31 доповнено абзацом сьомим згідно із Законом № 509-VI від 16.09.2008\;набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.. За ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В ч.2 ст.16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з ч.3 ст.215 ЦК якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). В п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до статтей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. В даному випадку, позивач ПОП «Агрофірма Узинська» не є стороною договору оренди № б\\н від 27.04.2019 року, але разом з тим позивач, як орендар цих ж земельних ділянок, має право на оспорювання цього договору, оскільки цей правочин порушує його переважне право на використання спірної земельної ділянки. Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом України в постанові від 23.11.2016 року у справі № 6-2540цс16. А тому, обраний позивачем ПОП «Агрофірма Узинська» спосіб захисту його прав узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами. Як наслідок недійсності правочину, позивач ПОП «Агрофірма Узинська» просить суд скасувати державну реєстрацію оспорюваних договорів оренди. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, суд вважає, що відповідно до положень п. «в» ст.152 ЗК України та ст.ст. 203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсними оспорювані позивачем договори оренди землі, оскільки при їх укладенні було порушено вимоги діючого законодавства, земельні ділянки правомірно перебували в оренді іншого орендаря ПОП «Агрофірма Узинська». Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, встановлено, що відповідачкою [PERSON] було передано в оренду іншого орендаря ТОВ «РОЗА-Л» ту саму земельну ділянку, яка перебувала в користуванні позивача на підставі раніше укладеного договору оренди, строк дії якоого не закінчився, про що вже зазначалось. ПОП «Агрофірма Узинська» просить суд визнати недійсними договір оренди землі № б\\н від 27.04.2019 року, укладений між ТОВ «РОЗА-Л» та [PERSON] А тому, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо скасування державної реєстрації договору оренди від 27.04.2019 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «РОЗА-Л» код ЄДРПОУ: 39633783. Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь ПОП «Агрофірма Узинська» судові витрати по справі, які складаються з судового збору на загальну суму 2 881,50 грн., що підтверджено відповідними квитанціями. На підставі викладеного та

Outcome: approved