Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Вказує, що у її свідоцтві про народження в графі батько відсутній запис, що підтверджується копією свідоцтва та копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Зазначає, що при житті [PERSON] належало право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0522486000:04:000:0082 на підставі розпорядження Літинської районної державної адміністрації від 28 вересня 2005 року №353 на земельну ділянку площею 1,2772 га на території Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області, цільове призначення, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також батькові належав житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] . Позивач звернулася до Літинської ДНК для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак її було відмовлено в зв`язку з тим, що відсутні необхідні документи. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить встановити юридичний факт та визнати за ним право власності на житловий будинок та на земельну ділянку у порядку спадкування, після [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з підстав зазначених в позові підтримала повністю і просить їх задовольнити. Представник позивача адвокат Данилюк П.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Суду пояснив, що [INFO] помер батько його довірительки [PERSON] . В зв`язку з тим, що мати позивачки не проживала з покійним в зареєстрованому шлюбі, тому відповідно і він не був записаний в свідоцтві про народження як батько. Після його смерті вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю необхідних документів. Просить позов задовольнити. Представник відповідача Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого справу просять розглянути без представника сільської ради. Рішення просять прийняти на розсуд суду. Із показань свідків [PERSON] та [PERSON] допитаних в судовому засіданні встановлено, що вони знають позивачку та її покійного батька [PERSON] , який помер [INFO] . Покійний визнавав її за дочку, вона його доглядала та здійснила поховання. Також зазначили, що у покійного був земельний пай, яким він за життя користувався. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.8) [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9) в графі батько запис відсутній, в графі мати зазначена [PERSON] . Даний факт підтверджується також Повним витягом з Державного реєстрації актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.10), де вказано, що відомості про батька проведені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11) позивачка після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до виписки з погосподарської книги №13 за 2011-2015 р.р. видана виконавчим комітетом Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за №684 від 01.07.2019 р. (а.с.12), за 1991-1995 р.р. №683 від 01.07.2019 р. (а.с.13), за 1961-1963 р.р. №682 від 01.07.2019 р. (а.с.14) [PERSON] зазначений як голова двору, [PERSON] зазначена як дружина, [PERSON] зазначена як дочка. Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за №687 від 01.02.2019 р. (а.с.15) [PERSON] , 1930 року народження, який помер [INFO] був зареєстрований та проживав до дня смерті в [ADDRESS] разом з ним проживали та були зареєстровані [PERSON] , 1937 року народження, [PERSON] , 1960 року народження та [PERSON] , 1979 року народження. Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за №686 від 01.02.2019 р. (а.с.16) [PERSON] , 1960 року народження дійсно похоронила за свій рахунок [PERSON] , 1930 року народження, який помер [INFO] . Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за №685 від 01.07.2019 р. (а.с.16) згідно по господарської книги №13 за 2016-2019 р.р. номер об`єкта по господарського обліку - 04-0035, житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] рахується за [PERSON] , 1930 року народження, який помер [INFO] . Відповідно до копії паспорту (а.с.18-22) зазначається технічна характеристика житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за №681 від 01.07.2019 р. (а.с.23) до дня смерті [PERSON] за ним рахувалось по земельнокадастровій книзі №2 земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в межах [ADDRESS] Відповідно до рішення №9-а виконкому Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області від 25 січня 1994 року (а.с.24) [PERSON] , жителю с. Підлісне передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,61 га, яка розташована в межах села, для ведення особистого підсобного господарства, в [ADDRESS] будинку 0,61 га. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.25-27) [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 0522486000:04:000:0082 площею 1,2772 га на території Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області, цільове призначення, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до довідки Відділу у Літинському районі Головного управління Держгеокадастру у Віннциькій області за №31-0.3-103/2-19 від 12.08.2018 р. (а.с.28) [PERSON] отримав Державний акт серії ВН №219072 площею 1,2772 га кадастровий номер 0522486000:04:000:0082, на підставі розпорядження Літинської РДА від 28.09.2005 р. №353, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пеньківської сільської ради, нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнтів індексації становить 20565 грн. Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №1443/02-17 від 04 вересня 2019 р. (а.с.29) [PERSON] надано роз`яснення щодо можливості оформлення спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] Відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] був [PERSON] , [INFO] , рідним батьком. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, її представника, врахувавши письмову позицію відповідача та врахувавши показання свідків, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в нотаріальному порядку [PERSON] не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок та на земельну ділянку, оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємицею за законом і має право на оформлення спадщини.

Outcome: approved