Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

У червні 2014 року заступник прокурора Оболонського району м. Києва звернувся до суду в порядку цивільного судочинства в інтересах держави в особі Комунального закладу Київської обласної ради "Київська обласна клінічна лікарня" з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Позовні вимоги заступник прокурора Оболонського району м. Києва обґрунтовував тим, що близько 22 год. 00 хв. 10 лютого 2014 року на вул. Луговій м. Києві, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля BMW 323i, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля MERCEDES, д.р.н. [NUMBER], у результаті якої [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 06 травня 2014 року №1-кп/756/1/13 [PERSON] був визнаний винним у порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, та був притягнутий до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України. Внаслідок отриманих травм [PERSON] потрапив до лікарні, де перебував на стаціонарному лікуванні шістдесят шість днів. Витрати на його лікування склали 22829,28 грн, які заступник прокурора Оболонського району м. Києва просив суд стягнути з відповідача у справі. У судовому засіданні представник прокуратури Оболонського району м. Києва позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник позивача Комунального закладу Київської обласної ради "Київська обласна клінічна лікарня" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника прокуратури Оболонського району м. Києва суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення прокуратури Оболонського району м. Києва, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що близько 22 год. 00 хв. 10 лютого 2014 року на вул. Луговій м. Києві, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля BMW 323i, д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобілем MERCEDES, д.р.н. [NUMBER]. Так, водій автомобіля BMW 323i, д.р.н. [NUMBER], рухаючись середньою смугою, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку він об'єктивно спроможний був виявити, спричинивши зіткнення з автомобілем MERCEDES, д.р.н. [NUMBER], водій якого виконав вимушену аварійну. Після удару автомобіль MERCEDES, д.р.н. [NUMBER], будучи некерованим, здійснив наїзд на [PERSON], який знаходився біля передньої частини вказаного транспортного засобу, здійснюючи його ремонт. У результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до Комунального закладу Київської обласної ради "Київська обласна клінічна лікарня", де перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному центрі шістдесят шість днів. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 06 травня 2014 року №1-кп/756/1/13 [PERSON] був визнаний винним у порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, у результаті якої потерпілому [PERSON] було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, та був притягнутий до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України. За приписами ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545 затверджено порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання. П. 2 цієї Постанови передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно до розрахунку, здійсненого Комунальним закладом Київської обласної ради "Київська обласна клінічна лікарня", вартість лікування потерпілого від злочину [PERSON] становила 22829,28 грн (а. с. 4-5). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь Комунального закладу Київської обласної ради "Київська обласна клінічна лікарня" витрати на лікування особи, яка потерпіла від злочину, у сумі 22829,28 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 16, 1206 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved