Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

31.08. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ КБ "Приват Банк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У позовній заяві позивач просить суд Виконавчий напис вчинений 28.03. 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1457, визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: сума заборгованості на стягнення якої вчинений зазначений вище виконавчий напис є спірною. Стягнення такої заборгованості було предметом спору між сторонами, що розглядався Пустомитівським районним судом Львівської області. Представниками відповідача не вчасно була скерована вимога позивачеві про сплату заборгованості, як цього вимагає закон за тридцять днів, що передують зверненню до нотаріуса. У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у позовній заяві, вказав, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам закону щодо безспіності, позов просив задоволити. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» - [PERSON] заявлені позивачем позовні вимоги не визнав, пояснення дав аналогічні викладеним у письмовому запереченні проти позову з якого слідує, що правовідносини за кредитним договором, укладений між позивачем та банком тривають після закінчення строку кредитного договору, оскільки позивачем борг не погашено. Право вимоги на стягнення заборгованості у сумі 131 182, 79 грн. виникнуло у банку лише 28 березня 2015 року, тому твердження позивача стосовно пропуску 3 річного строку з моменту настання права вимоги подо погашення заборгованості є необґрунтованими. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.03.2012 року на яке посилається позивач не вступило в законну силу, а позов був залишений без розгляду згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 04.06.2013 року. В пунктах 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи Договір (заяву) № DNH4КР50730499, визначено обовязок позичальника здійснювати (погашения кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в [PERSON]. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в [PERSON], заборгованість у частині вчасно непогашеної, суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту рахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Твердження позивача щодо порушення ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» є необґрунтованим, оскільки виконавчий напис був вчинений з суворим дотриманням глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості договір, розрахунок заборгованості. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 року, вказано, що при (рішенні справ, повязаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актом з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не минуло трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності не минув цей строк. Таким спеціальним нормативним актом є Постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 у №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у спірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Відповідно до п. 1 цього нормативного, для виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає право звернення стягнення на заставлене майно і документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення. Треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], представник ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області у судове засідання не зявилися. Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: із нотаріальної справи скерованої суду приватним нотаріусом Дніпропетровчького МНО [PERSON] слідує, що 28.03. 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений Виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі за № 1457. Із вказаного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі статті 34 ч. 1 п. 19, ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 на підставі Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», пропонує стягнути грошові кошти у сумі 131 182,79 гривні з [PERSON], які є його боргом за кредитним договором № DNH4Р50730499 від «03» грудня 2005 року, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Пропонує задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Приватбанк» у розмірі: залишок заборгованості за кредитом 5 775,90 гривень; сума заборгованості по відсоткам 35 538,62 гривень; пеня 82 002,42 гривні; штраф 6 165,85 гривень, що всього становить 129\~482,79 гривні; витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису 1 700,00 гривень. Всього, з урахуванням витрат повязаних з вчиненням виконавчого напису, 131\~182,79 гривні. Строк, за який провадиться стягнення, - девять років два місяці двадцять два дні, а саме з 03.12.2005 року по 25.02.2015 року. Для вчинення виконавчого напису нотаріусу надано такі документи: заява стягувача про вчинення виконавчого напису від 28.03. 2015 року; довіреність № 8769-К-Н-Н, видана на імя представника стягувача, зареєстровано в реєстрі за № 3440; Інформаційна довідка ЄРСБНД № 91417369 від 28.03.2015 року; Скорочений витяг з єдиного реєстру довіреностей № 28627526 від 28.03. 2015 року; письмова вимога від 20.03. 2015 року про усунення порушень за Кредитним договором № DNH4Р50730499 від «03» грудня 2005 року адресована [PERSON]; квитанція на підтвердження скерування поштового відправлення на імя [PERSON]; Опис вкладення до цінного листа адресованого на імя позивача; [PERSON] позичальника № DNH4Р50730499 від 03.12. 2005 року; Виписка з розрахунку заборгованості за договором № DNH4Р50730499 від «03» грудня 2005 року. Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Ст. 89 «Про нотаріат» встановлено зміст виконавчого напису. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 на підставі Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Перелік) слідує, що для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Документи на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис відповідають вимогам п. 2 Переліку. Сторонами у процесі судового розгляду визнається та обставина, що Пустомитівським районним судом Львівської області розглядалася справа за позовом відповідача до позивача про стягнення заборгованості за Кредитним договором № DNH4Р50730499 від «03» грудня 2005 року. Така позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 04.06.2013 року залишена без розгляду за заявою позивача. Із правової позиції висловленої ВСУ у справі № 6-141цс14 слідує, що згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Проте, в силу вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За вказаних вище обставини, беручи до уваги те, що заборгованість за Кредитним договором № DNH4Р50730499 від «03» грудня 2005 року не є безспірною, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги в частині визнання Виконавчий напис вчинений 28.03. 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1457 таким, що не підлягає виконанню підставні, а тому підлягають задоволенню. Позовна вимога заявлена позивачем про скасування Виконавчого напису, вчинений 28.03. 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1457 задоволенню не підлягає, оскільки такий спосіб захисту, як скасування виконавчого напису, законом не передбачено. Крім того, визнання оскаржуваного напису таким, що не підлягає виконанню буде необхідним та достатнім для відновлення прав позивача. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved