Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

ТОВ "Херсонавтотранс" звернулося до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею позивачу належить земельна ділянка площею 5,2 га на території с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області. На вказаній земельній ділянці розміщені будиночки відпочинку, право власності на які зареєстровано за відповідачами. В зв'язку з тим. що наявність вказаних об'єктів створює позивачу перешкоди в користуванні своїм майном, останній, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд зобов'язати [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди шляхом демонтажу трьох та двох будиночків відпочинку відповідно. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в їхньому задоволенні. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та обґрунтування сторін, щодо заявлених вимог, судом були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 2 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. З матеріалів справи судом встановлено, що розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 26 липня 1990 року №301-р Херсонському територіально-виробничому об'єднанню "Херсонавтотранс", правонаступником якого є позивач, було надано земельну ділянку для будівництва пансіонату на 400 місць. На підставі даного розпорядження виконавчим комітетом Голопристанської районної ради народних депутатів видано ХТВО "Херсонавтотранс" державний акт серії [NUMBER] про право постійного користування земельною ділянкою площею 5,2 га для будівництва пансіонату в оздоровчій зоні "Каркініт". На підставі рішень Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.11.2009 року, право власності на два будиночки відпочинку зареєстровано за [PERSON] та право власності на три будиночки відпочинку зареєстровано за [PERSON] Згідно акту обстеження земельної ділянки від 03.04.2015р., належні відповідачам будиночки знаходяться на території бази відпочинку "[INFO]", яка розміщена на земельній ділянці площею 5,2 га кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. Крім цього, з експлікації вбачається, що за [PERSON] рахуються будинку на земельній ділянці площею 235,25 кв.м. та 67,5 кв.м. а за [PERSON] - 132,5 кв.м. Звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач вважає порушеними свої права на належне йому майно у вигляді земельної ділянки, а тому бажає захистити їх шляхом пред'явлення негаторного позову. Таким чином, предметом судового розгляду даного спору є встановлення розміщення майна відповідачів на земельній ділянці позивача і тим самим підтвердження її незаконного, самовільного використання ними. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно ст.152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.05.2016р. рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.09.2015 року, яким позовні вимоги ТОВ "Херсонавтотранс" були задоволені та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 09.02.2016р. про залишення рішення суду першої інстанції без змін було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ч.4 ст. 338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.05.2016р. звернуто увагу на те, що земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], обліковується за видом використання - база відпочинку «[INFO]», форма власності - державна, що підтверджується даними земельного кадастру. Згідно ч.1 ст. 60 та ч.1-2 ст. 57 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, в ході нового судового розгляду справи позивачем не усунуті протиріччя, на які звернуто увагу ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.05.2016р., не надано доказів на спростування відомостей наданих відділом Держгеокадастру. Крім цього, рішення Голопристанського районного суду від 16.11.2009 року на підставі яких було зареєстровано право власності відповідачів на будиночки в подальшому були скасовані ухвалами апеляційного суду Херсонської області від 08 та 13 липня 2010 року. Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с. 175, 176) право власності [PERSON] та [PERSON] на будиночки відпочинку скасовано. Таким чином, майно, яке позивач просить знести фактично перебуває у нього на балансі, що також підтверджується довідкою ВАТ "Херсонавтотранс" від 30.08.2007р. № 18/3 та обставинами встановленими в рішенні Запорізького апеляційного господарського суду від 25 вересня 2008 року. Враховуючи вищевикладене, на теперішній час спірні будиночки повернуті до власності позивача, у зв'язку з чим, суд знаходить заявлені вимоги безпідставними за відсутністю порушень зі сторони відповідачів прав ТОВ "Херсонавтотранс". На підставі викладеного,

Outcome: dismissed