Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 10.10.2017 року о 09.45. год. на перехресті вул. Богатирська та вул. Куренівська у м. Києві відбулась ДТП між автомобілями "Шкода" д\\н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем [NUMBER] належного позивачу [PERSON], під його керуванням, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вищевказана ДТП відбулась внаслідок порушення п. 23 (б), п. 8.7 ПДР водієм автомобіля "Шкода", що підтверджується постановою Оболонського р/с м. Києва від 17.11.2017 р. про притягнення водія [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Як вказано у позові, страховою компанією «Країна», в якій була застрахована цивільна відповідальність відповідача, позивачу було сплачено 100000 грн., в межах ліміту відповідальності страховика. У відповідності до Звіту про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, позивачу завданий матеріальний збиток у розмірі 153615 грн. 20 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь 53615 грн. 20 коп. матеріальної шкоди. Також позивач вважає, що діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду у зв'язку душевними стражданнями, негативні емоції під час ДТП, а тому просить суд стягнути на свою користь 10000 грн. моральної шкоди. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника позивача та доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 53615,20 грн., що не перевищує суму 170000 грн. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив обставини, що викладені нижче. Так судом встановлено, що 10.10.2017 року о 09.45. год. на перехресті вул. Богатирська та вул. Куренівська у м. Києві відбулась ДТП між автомобілями "Шкода" д\\н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем [NUMBER] належного позивачу [PERSON], під його керуванням, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. У відповідності до постанови Оболонського р/с м. Києва від 17.11.2017 р. про притягнення водія [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, останнього було визнано винним у скоєнні ДТП. Відповідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до роз'яснень, викладених в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.1993 р., № 7 від 08.07.1994 р., № 11 від 30.09.1994 р. та № 15 від 25.05.1998 р.) питання про відповідальність за шкоду, заподіяну автотранспортним засобам при їх зіткненні, кожного з їх володільців перед іншим вирішується за правилами ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого, відшкодовується винним. Володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як з'ясував суд, страховою компанією «Країна», в якій була застрахована цивільна відповідальність відповідача [PERSON] позивачу було сплачено 100000 грн., в межах ліміту відповідальності страховика. У відповідності до Звіту про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, позивачу завданий матеріальний збиток у розмірі 153615 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року зазначено «Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.» Таким чином суд вважає щодо позовна вимога щодо стягнення із відповідача суми матеріального збитку у розмірі 153615,20 - 100000 = 523615,20 грн. знайшли своє підтвердження та підлягають стягнення із відповідача. Вирішаючи питання щодо позовної вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд з'ясував наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як з'ясував суд, внаслідок вищевказаної ДТП позивач зазнав душевних страждань, враховуючи негативні емоції під час ДТП, враховуючи те, що позивач страждає на захворювання опорно-рухового апарату, на перебіг якого ДТП могла вплинути вкрай негативно. Душевні страждання позивача також були викликані значним пошкодженням належного йому автомобіля внаслідок ДТП та позбавленням позивача звичного для нього засобу пересування, позивач був вимушений вживати додаткових зусиль для організації своєї роботи та особистого життя. Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача, які виразилися в порушенні ним ПДР, позивачу заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 10000 грн. Позивач намагався врегулювати спір мирним шляхом, проте відповідач уникає зустрічі та спілкування з позивачем. Тому суд при вирішенні питання про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди, враховує вищевказані зміни та призначає розмір моральної шкоди у сумі 5000 грн. Згідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 1409,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Тому

Outcome: partial