Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

13 листопада 2014 року до суду з позовом звернувся позивач [PERSON] до співвідповідачів про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.10.2014 року, після реорганізації філії Дебальцевській ДЕД "ДП Донецький облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні Дороги України", позивача було звільнено з підприємтсва - Філія "Артемівська ДЕД "ДП "Донецький облавтодор" на підставі наказу №20-к від 21.10.2014 року згідно ст.40 КЗпП України. Станом на 21.10.2014 року відповідач заборгував заробітну плату за вересень у розмірі 1666,06 грн та жовтень 2014 року у розмірі 1135,95 грн. Згідно ст. 117 КЗпП України, у випадку затримки розрахунку при звільненні з вини власника, з підприємства на користь працівника стягується середній заробіток за термін затримки розрахунку при звільненні. У результаті порушення трудового законодавства позивачу була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у 1000 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 1666,06 грн. та 1135,95 грн., середній заробіток за затримку повного розрахунку з 21.10.2014 року по день винесення рішення та моральну шкоду в сумі 1000 грн. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі та пояснила, що у період вересень- жовтень 2014 року нарахування заробітної плати позивачу не відбувалося, оскільки 01.06.2014 року позивача попередили про скорочення чисельності штату і його подальше звільнення 01.09.2014 року. Але через проведення антитерористичної операції з багатьма працівниками не було зв'язку, вони не могли знайти позивача. У період вересень-жовтень 2014 року, позивач свої функціональні обов'язки не виконував, то і заробітна плата йому не була нарахована. Просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно повідомлення про реорганізацію від 01.07.2014 року, наказом №67 від 18 червня 2014 року ДП "Донецький облавтодор" та наказу ТОВ "ДАК "Автомобільні дороги України" №86 від 06.05.2014 року, філія "Артемівській ДЕД" буде реорганізована, посада позивача можливо буде скорочена та трудовий договір припинений за п.1 ч.1 ст.40КЗпП України.(а.с.7,51). Відповідно до протоколу №1 від 01.07.2014 року засідання робочої комісії по внесенню змін до штатного розкладу та скорочення чисельності робітників філії "Артемовський ДЕД", повстановлено внести зміни до штатного розкладу, а саме виключити зі штатного розкладу певні посади, в тому числі водія - [PERSON] (а.с.46-47) Відповідно до копії приказу по дочірньому підприємству від 01.07.2014 року №102, наказано скоротити певні професії та посади з 01.09.2014 року, в тому числі водіїв 40 чоловік. (а.с.49-50) Відповідно до копії приказу від 29.08.2014 року №127 по ДП, запланований строк звільнення робітників за скороченням продовжено з 01.09.2014 року по 01.10.2014 року (а.с.52) Відповідно до приказу від 21.10.2014 року №20-к по ДП по особовому складу, позивача звільнено з 21.10.2014 року, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням чисельності в зв'язку з реорганізацією (а.с.53-55 Згідно довідки про нарахування заробітної плати, за вересень-жовтень 2014 року, заробітна плата [PERSON] не нараховувалася, що також підтверджується табелем обліку робочого часу за вересень та жовтень 2014 року.(а.с.33,57-60). Згідно розрахунковому листу за жовтень 2014 року, [PERSON] нарахована вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку.(а.с.6). Згідно копії трудової книжки позивач звільнений 21.10.2014 року за ст.40 п.1 КЗпП України на підставі наказу №20-к від 21.10.2014 року.(а.с.40-44). Відповідно до довідки про середню заробітну плату, заробітна плата за останні 2 місяця, тобто за липень та серпень 2014 року склала 2397,40 грн. та 935,00 грн. (а.с.23) Правовідносини по даному позову регулюються Кодексом законів про Працю. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст.116 цього Кодексу. Згідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівниками регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум провадиться в день звільнення, але не пізніше наступного дня вимоги про розрахунок. Як вбачається зі змісту ч.3 ст.113 КЗпП України за час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Суд вважає, що порушено законні права позивача на оплату його праці з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено і не оспорюється сторонами по справі, що 01.07.2014 року позивачу повідомлено під підпис, що з 01.09.2014 року з ним буде припинено трудовий договору зв'язку з реорганізацію підприємства та скороченням штату, цей строк продовжено до 01.10.2014 року. Згідно діючого законодавства власник був зобов'язаний в день звільнення видати трудову книжку та провести розрахунок, але цього ні 01.09.2014 року, ні 01.10.2014 року не відбулося, звільнення відбулося лише 21.10.2014 року. Посилання представника відповідача на те, що проводилася антитерористична операція і зв'язку з працівниками не було, на увагу суду не заслуговують та суперечать вимогам ст.113 КЗпП. Тому суд вважає за необхідним стягнути саме з ДП "Донецький облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" "Автомобільні дороги України" на користь позивача середній заробіток за час простою, а саме вересень-жовтень 2014 року, бо філія Артемівська ДЕД, яка відноситься до дочірнього підприємства не є юридичною особою та не може бути відповідачем в суді, з цих же підстав, враховуючи, що філія відноситься до дочірнього підприємства, яке є юридичною особою, ВАТ "Державна акціонерна компанія" "Автомобільні дороги України", яке також є іншою юридичною особою, є неналежним відповідачем по вказаній справі. Згідно п.2 розділу 11 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, середній заробіток вираховується виходячи з останніх двох календарних місяців. Заробітна плата за останні два місяця, а саме липень та серпень 2014 року склала (2397,40 грн + 935,00 грн) та розділити на 44 відпрацьованих дні дорівнює 75,73 грн на день. Враховуючи вимоги ст.113 ч.3 КЗпП України, заробітна плата складає: за вересень 22 робочих дні ?75,73 грн = 1666,06 грн; за жовтень 15 робочих днів ?75,73 грн = 1135,95 грн, загальна сума яка підлягає стягненню 2802,01 грн. Згідно з ст. 117 КЗпП України, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Згідно п.20 Постанови Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" при нездійсненні розрахунку до розгляду справи середній заробіток стягується з дня звільнення по день винесення рішення. Так, з 21.10.2014 року по 30.12.2014 року, складає 70 днів ? 75,73 =5301,10 грн. Таким чином, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 2802,01 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 21.10.2014 р. по 30.12.2014 року у розмірі 5301,10 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль, для організації свого життя. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Враховуючи, що, відповідач має заборгованість по заробітній платі перед позивачем, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, їх тривалість, факт відновлення судом порушених прав позивача, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, моральні страждання позивача суд оцінює у 200 грн. Розглядаючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial