Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що [PERSON], починаючи з 19 липня 1985 року стала проживати за адресою: [ADDRESS], яка є 1/2 часткою усього будинку та який складається всього з двох квартир. З того ж самого часу вона та члени її сім'ї були зареєстровані за цією адресою. На той час чоловік [PERSON]- [PERSON] працював у Тошківському лісництві, яке відноситься до ДП «Сєверодонецьке лісомисливське господарство», і саме керівництвом цього підприємства давалася згода на проживання [PERSON] та членів його сім'ї у цій квартирі та користування цією квартирою. [PERSON] вважала, що усе робиться правомірно, і вона разом зі своїм чоловіком на законних підставах стала проживати в цій квартирі та володіти цією квартирою. Чоловік [PERSON]-[PERSON] помер [INFO]. Її діти тривалий час проживають за другою адресою. У теперішній час [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] сама. При цьому [PERSON], починаючи з 1985 року і по теперішній час самостійно утримує квартиру в належному стані. У вересні 2013 року [PERSON] виявила бажання оформити право власності на квартиру, в якій вона проживає і якою користується в період тривалого часу. При цьому вона вирішила приватизувати цю квартиру. Однак, коли [PERSON] звернулася до КП «Первомайське МГБТІ», то там їй повідомили, що вона не може оформити право власності на квартиру, в якій вона проживає шляхом приватизації, тому що право власності на будинок [ADDRESS] ні за ким не зареєстроване. Тобто [PERSON] стало відомо, що фактично квартира, в якій вона проживає та якою володіє, починаючи з 1985 року, є нічиєю власністю, тобто формально є безхазяйною. Так як дозвіл на проживання в даній квартирі [PERSON] та її чоловікові надавалося керівництвом ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» і даному підприємству вона здійснювала оплату за користування квартирою, то [PERSON] зверталася до керівництва даного підприємства з приводу визначення власника даної квартири, а також можливого оформлення її у власність шляхом приватизації. На своє звернення [PERSON] отримала відповідь, згідно якої зазначено, що квартира, в якій вона проживає, перебуває на балансі даного підприємства, починаючи з 1984 року, однак, надати документи, на підставі яких це зроблено, а також надати документи, необхідні для оформлення [PERSON] у свою власність даної квартири шляхом приватизації, вони не можуть у зв'язку з тим, що 26 жовтня 2012 року в ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» була пожежа, в ході якої були знищені усі документи, і поновити документи, які необхідні для оформлення [PERSON] квартири у свою власність, неможливо. Тобто згідно відповіді ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» слідує, що у них відсутні які би то документи, які підтверджують їхнє право власності на будинок [ADDRESS]. ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» не має бажання поновляти документи на цей будинок та оформлювати за собою право власності на цей будинок. Все це досить повно свідчить про те, що квартира [ADDRESS] фактично тривалий час не має власника, та про те, що ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство», на балансі якого значитися цей будинок, фактично відмовилося від цього майна. Яких би то коштів цим підприємством на утримання будинку, в якому проживає позивачка, не виділяється, та будинок ними тривалий час не обслуговується. Починаючи з липня 1985 року та по теперішній час даною квартирою володіє та користується [PERSON] При цьому вона володіє квартирою добросовісно та відкрито. Також володіє побутовими і господарськими будовами до цієї частки будинку. Тобто фактично [PERSON] безперервно, відкрито володіє цією часткою будинку в період з липня 1985 року по теперішній час, тобто більше 28 років. При цьому в цей період вона сама доглядає за квартирою, утримує її в належному стані, не раз поліпшувала умови проживання в даній квартирі. Враховуючи те, що право власності на будинок [ADDRESS], ні за ким не зареєстровано, тобто фактично не має власника та те, що ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство», на балансі якого значитися цей будинок, не має бажання оформляти за собою право власності на цей будинок, [PERSON] вважає, що з означених підстав вона має право на отримання частки будинку, а саме квартири [ADDRESS] з належними до неї побутовими і господарськими будовами у свою власність за набувальною давністю, але юридично оформити це право вона може тільки за рішенням суду, що не суперечить закону. Просить суд визнати право власності на квартиру [ADDRESS] з побутовими та господарськими спорудженнями до неї (сіни-а2-1, прибудова-а3-1, ганок-кр1, погріб-В, літня кухня-К, сарай-Л, сарай-М, сарай-Н, сарай-П,навіс-И, навіс-О, вбиральня-Р,огорожа-3,4,5, водопровід-8,9,10 з оглядовим колодязем, каналізація-11,12 із зливною ямою) за [PERSON] за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] та позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що згідно уставу, майно, яким володіє ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство", є власністю держави. Коли в 1985 році був збудований спірний будинок, він був наданий для проживання працівникам підприємства, в тому числі і чоловікові позивачки. Будинок, в якому проживає позивачка, перебуває на балансі ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство", яке не надає послуги з утримання будинку тільки з травня 2013 року. Позивачка не зверталась до ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" з питання надання послуг з утримання будинку. ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" здійснює відрахування податків за землю, на якій розташований спірний будинок. Власником будинку є Державне агентство лісових ресурсів України, яке передало спірний будинок в оперативне управління ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство". Документи на підтвердження цього відсутні. Будинок будував «Лисичанський держлісгосп», документи на підтвердження цього також відсутні, але будинок не є безхазяйним. Державна реєстрація права власності на будинок ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" не проводилась. Посилання позивача на те, що квартира у двоквартирному будинку є безхазяйною, взагалі немає ніяких правових підстав, оскільки річ набуває вказаного статусу тільки після дотримання порядку, передбаченого статтею 335 ЦК України, проте питання визнання майна безхазяйним, не порушувалося взагалі. Крім того, на момент будівництва вказаного будинку, не було потреби у оформленні правовстановлюючих документів на вказаний об'єкт нерухомості, оскільки будівля була поставлена на баланс відповідача ще за радянських часів, та жодного разу ніхто не оспорював належність нерухомого майна відповідачеві, з наданням відповідного інвентарного номеру та визначенням балансової вартості. На вказане майно проводиться нарахування амортизаційних відрахувань. Крім того, вказане майно входить до складу Статутного фонду підприємства. Посилання позивача те, що відповідач не обслуговує будинок, а на думку позивача саме це свідчить про те, що відповідач відмовився від вказаного нерухомого майна, суперечить вимогам ст. 177 ЖК України, згідно з якою громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил гримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Наймачі жилих приміщень на умовах і в порядку, що визначаються законодавством Української РСР, повинні провадити за свій рахунок поточний ремонт жилих приміщень. Позивачем згідно прибуткового касового ордеру 05.12.2013 року було сплачено на користь відповідача 144 грн. квартирної плати, що свідчить про те, що позивачеві достеменно відомо хто є власником вказаної квартири, а тому вона є законним володільцем, оскільки позивач володіє майном по волі власника, про що також свідчить й сам текст позовної заяви. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Тошківської селищної ради Луганської області в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не мають. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача Тошківськоі селищної громади в особі Тошківської селищної ради Луганської області та третьої особи Реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивачка [PERSON] є його сусідкою, він проживає за адресою: [ADDRESS]. Він став жити в цьому будинку разом зі своєю матір»ю з 1985 року, будинок був наданий для проживання ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство". За весь час проживання в цьому будинку ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" не утримувало будинок, хоча є його балансоутримувачем. Ремонт будинку здійснювали вони своїми силами, в тому числі і ремонт даху. Квартплату сплачували ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство". Власник будинку невідомий, в БТІ йому сказали, що власник будинку не зареєстрований. Також в ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" йому сказали, що в них згорів архів, документів про те, що вони є власниками будинку, немає. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В суді встановлено: Позивачка [PERSON] з 1985 року зареєстрована /а.с. 7-11/, проживає та користується квартирою за адресою: [ADDRESS], що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. З копії прибуткового касового ордеру №004804 від 05.12.2013 р. вбачається, що [PERSON] сплачує квартирну плату ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" (а.с.43) Згідно з довідкою КП „Первомайське МГБТІ" № 215 від 06.12.2013 р. станом на 01.01.2013 р. право власності на будинок [ADDRESS] не оформлялось та не реєструвалось ( а.с. 14). Згідно з довідкою, виданою виконкомом Тошківської селищної ради, будинок [ADDRESS] на балансі Тошківської селищної ради не значиться ( а.с. 15). Згідно довідки ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" житловий двоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS], знаходиться на балансі зазначеного підприємства з 1984 року. Первісна вартість на 01.12.2013 р. становить 175 797,34 грн. Балансова вартість (залишкова вартість) - 80 046,57 грн. ( а.с. 16). З відповіді директора ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" від 26.09.2013 р. №758 на адресу Відділу приватизації Первомайської міської ради адміністрація вбачається, що ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" не заперечує щодо приватизації квартири [ADDRESS], [PERSON] ( а.с. 19). При цьому, згідно відповіді ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" від 26.09.2013 р. №974 надати документи, необхідні для приватизації квартири у житловому будинку [ADDRESS], немає можливості у зв»язку з тим, що останні були знищенні внаслідок пожежі, що сталася у ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" 26.10.2012 р. (а.с.18) Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Посилання представника відповідача ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" на те, що власником спірного будинку є Державне агентство лісових ресурсів України не відповідає дійсності і спростоване відомостями, наданими „Первомайське МГБТІ", згідно яких право власності на будинок [ADDRESS] не оформлялось та не реєструвалось. Разом з цим, сам представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що державна реєстрація права власності на будинок ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" не проводилась. Крім того, пояснення представника ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство", які викладені ним в якості заперечень проти позову, в тій частині, що «позивачем згідно прибуткового касового ордеру 05.12.2013 року було сплачено на користь відповідача 144 грн. квартирної плати, що свідчить про те, що позивачеві достеменно відомо хто є власником вказаної квартири, а тому вона є законним володільцем, оскільки позивач володіє майном по волі власника» взагалі не містять жодного смислу. Інші посилання представника ДП „Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" в якості заперечень проти задоволення позовних вимог документально ним не доведені і не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, в суді встановлено, що спірне майно - житловий будинок [ADDRESS] з побутовими та господарськими спорудженнями до неї не має власника, а наведені вище докази суд оцінює як достовірні та достатні для висновку про те, що [PERSON] дійсно добросовісно, постійно, відкрито, безперервно проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], на протязі більш ніж двадцять п»ять років, і за нею може бути визнано право власності на зазначену квартиру за набувальною давністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved