Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 31 січня 2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспорту поліс ТЗ № 003816, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Toyota Camry" державний номерний знак [NUMBER]. 16 лютого 2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб внаслідок чого змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року встановлено: «Судом визнано доведеним, що 14 березня 2017 року приблизно о 17 год. 30 хв. [PERSON] підійшов до будинку № 48 по бул. Перова в м. Києві, де помітив біля п'ятого під'їзду на неохоронюваній стоянці автомобіль «Тойота Кемрі» д/н [NUMBER], що належить [PERSON] В цей час у [PERSON] виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з автомобіля марки «Тойота Кемрі» д/н ВХ7775С, що належить [PERSON] Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, [PERSON], підійшов до «Тойота Кемрі» д/н [NUMBER] за допомогою знайденого неподалік каменя, розбив скло правих передніх дверей автомобіля, та проник до салону». Згідно рахунку ВДиС-0009463 від 15 березня 2017 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля [NUMBER] становить у розмірі 24 010,86 грн. Згідно страхового акту № 709 від 15 березня 2017 року заявлена подія є страховим випадком за Договором добровільного страхування транспорту поліс ТЗ № 003816 від 01 лютого 2017 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 24 010,86 грн. Згідно платіжного доручення № 4474 від 15 березня 2017 року позивачем перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіДі Автострада» страхове відшкодування страхове відшкодування в сумі 24 010,86 грн. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування 24010,86 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 31 січня 2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспорту поліс ТЗ № 003816, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Toyota Camry" державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 4-5, 6). 16 лютого 2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб внаслідок чого змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.17). 16 травня 2017 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у чиненні злочину, передбаченого ч. 1 та 2 ст. 185 КК України (а.с.9-10). Згідно рахунку ВДиС-0009463 від 15 березня 2017 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля [NUMBER] становить у розмірі 24 010,86 грн. (а.с.11). Згідно страхового акту № 709 від 15 березня 2017 року заявлена подія є страховим випадком за Договором добровільного страхування транспорту поліс ТЗ № 003816 від 01 лютого 2017 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 24 010,86 грн. (а.с. 8). Згідно платіжного доручення № 4474 від 15 березня 2017 року позивачем перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіДі Автострада» страхове відшкодування страхове відшкодування в сумі 24 010,86 грн. (а.с.14). Аналізуючи досліджені докази суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 24 010,86 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Однак, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року встановлено: «Судом визнано доведеним, що 14 березня 2017 року приблизно о 17 год. 30 хв. [PERSON] підійшов до будинку № 48 по бул. Перова в м. Києві, де помітив біля п'ятого під'їзду на неохоронюваній стоянці автомобіль «Тойота Кемрі» д/н [NUMBER], що належить [PERSON] В цей час у [PERSON] виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з автомобіля марки «Тойота Кемрі» д/н ВХ7775С, що належить [PERSON] Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, [PERSON], підійшов до «Тойота Кемрі» д/н [NUMBER] за допомогою знайденого неподалік каменя, розбив скло правих передніх дверей автомобіля, та проник до салону». Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що 15 березня 2017 року позивачем перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «ВіДі Автострада» страхове відшкодування у розмірі 24 010,86 грн. у відшкодування матеріальних збитків, завданих неправомірними діями відповідача. Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Надійна» до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Надійна» (ЄДРПОУ 34350924, п/р 26509010170 в ПАТ «Банк Січ», МФО 380816, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 45-а/6, оф. 8) у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 24 010 (двадцять чотири тисячі десять) грн. 86 коп. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦКП України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовні вимоги майнового характеру задоволено повністю, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави у розмірі 240,00 грн. (24010,86 грн. х 1%). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 240,11 грн.

Outcome: approved