Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Прасолова І.В. звернувся до суду з вказаною позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на користь позивача: суму страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну - транспортному засобу «PEUGEOT 207» д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, що сталася 14.08.2019 в розмірі 80 000 грн; судові витрати за професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 14.08.2019 в м.Харків на перехресті вул.Клочківська та вул.Отакара Яроша сталася ДТП за участю автомобіля « SCODA OCTAVIA» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «PEUGEOT 207» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача. Внаслідок вищезазначеної ДТП йому було заподіяно матеріальної шкоди, а саме пошкоджено транспортний засіб - «PEUGEOT 207» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.10.2019 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. На даний час вищезазначена постанова Дзержинського районного суду м.Харкова набрала законної сили. Транспортний засіб «SCODA OCTAVIA» д.н.з. [NUMBER] , яким на момент ДТП керувала [PERSON] , був забезпечений полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АМ/8606399 від 31.01.2019 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130 000, 00 грн. гривень в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «Мега-Гарант». Працівником страховика проведено огляд та фотографування транспортного засобу позивача «PEUGEOT 207» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок вищевказаної ДТП. Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику «PEUGEOT 207» д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП від 14.08.2019, величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «PEUGEOT 207» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , в результаті ДТП від 14.08.2019 становить близько 60 000 грн., проте вказаний висновок відповідач [PERSON] не надає. В зв`язку з цим адвокатом Прасоловим І.В. було зроблено адвокатський запит до відповідача щодо надання вищевказаного висновку, однак у задоволенні адвокатського запиту було відмовлено. Окрім матеріального збитку, який було підраховано [PERSON] додатково сплачував вартість ремонтних робіт у зв`язку з ДТП від 14.08.2019 у загальному розмірі 13 700 грн., оскільки ці дефекти були скритими та не були виявлені під час первинного огляду його автомобілю, а додатковий огляд оцінювачем не проводився. 15.10.2019 [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» із заявою про страхове відшкодування. Однак, листом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» № 06-04/7 від 06.04.2020 йому було відмовлено у здійсненні страхової виплати, оскільки на момент ДТП автомобілем «SCODA OCTAVIA» д.н.з. [NUMBER] , який знаходився в митному режимі тимчасового ввезення, керувала [PERSON] , а не особа, яка ввезла його на територію України, то цивільна-відповідальність водія [PERSON] не може вважатися такою, що була застрахована за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АМ/8606399 від 31.01.2019. Позивач з даним твердженням не погоджується, вказує, що посилання відповідача на ст..380 МК України при відмові у страховому відшкодуванні є безпідставним. Факт завдання шкоди при ДТП, яка мала місце 14.08.2019, відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, а тому у відповідача виник обов`язок здійснити належне [PERSON] страхове відшкодування за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АМ/8606399 від 31.01.2019. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту порушеного права. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою суду від 30.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін (а.с.31). 02.11.2020 до суду надійшов відзив представника АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» на позовну заяву, у якому представник відповідача вказує наступне. Як вбачається з позовної заяви, 14.08.2019 на перехресті вул. Клочківська та вул. Отакара Яроша сталася ДТП за участю автомобіля "SCODA OCTAVIA", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "PEUGEOT 207", д.н.з. [NUMBER] під керуванням Позивача. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічні ушкодження. Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 07.10.2019 по справі №638/13700/19 [PERSON] визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення. На момент ДТП автомобіль марки "SCODA OCTAVIA", д.н.з. [NUMBER] був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/8606399 у АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ". Для отримання страхового відшкодування позивач звернувся до АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" із заявою, у задоволенні якої було відмовлено, на підставі того, що на момент ДТП автомобіль марки "SCODA OCTAVIA", д.н.з. [NUMBER] знаходився в митному режимі тимчасового ввезення, та особа, яка керувала ним не є особою, яка ввезла його на територію України, тому цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не може вважатися такою, що була застрахована за полісом АМ/8606399 у АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" Позивач вважає, що вищевказана відмова у виплаті страхового відшкодування є незаконною, оскільки підстави відмови у виплаті страхового відшкодування, визначені у статті 32 Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відсутні. АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" ознайомившись із позовом, вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню, на підтвердження чого повідомляє наступне. 31.01.2019 АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" та громадянином [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і видано Поліс № АМ/8606399, за яким була застрахована його відповідальність як власника автомобіля "SCODA OCTAVIA", д.н.з. [NUMBER] , з лімітом за шкоду майну 100 000,00 грн., розміром франшизи - 2 000,00 грн. 14.08.2019 о 21 год. 50 хв. в місті Харкові на перехресті вул. Клочківська та вул. Отакара Яроша [PERSON] , керуючи автомобілем "SCODA OCTAVIA", д.н.з. [NUMBER] , який застрахований у АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ", при зміні напрямку руху, не впевнилася , що це буде безпечно скоїла зіткнення з автомобілем "PEUGEOT 207", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримані механічні пошкодження. Щодо заявлених витрат на відшкодування майнової шкоди. У відповідності до ст.ст. 22, 24 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За загальним правилом, згідно з положеннями ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Однак, спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (п. 22.1. ст. 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29); відповідно до п. 32.4, 32.7 ст. 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з п. 12.1 ст. 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" сума сплати страхового відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами укладеного договору. 16.08.2019 до АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" від [PERSON] було подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (вх.№16-08/54). 15.10.2019 до АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" від [PERSON] надійшла заява про страхове відшкодування (вх. №15-10/12). На виконання пункту 34.2 статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" було в установлений строк направлено суб`єкта оціночної діяльності (експерт-оцінювач [PERSON] ) до місцезнаходження пошкодженого майна з метою визначення розміру збитків, в результаті чого було здійснено огляд пошкодженого автомобіля та підготовлено Звіт №12/09/19 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 07.09.2019 року, відповідно до якого вартість транспортного засобу на день пошкодження, складає 65 408,93 грн. Відповідач зазначає, що розмір франшизи повинен встановлюватися за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого здійснюється відшкодування, а саме за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.01.2019, що укладений між АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" та громадянином [PERSON] . Відповідно до пункту 5 Полісу АМ/8606399 встановлено розмір франшизи в розмірі 2 000,00 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "PEUGEOT 207", д.н.з. [NUMBER] була застрахована АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ/8606399, діючого станом на 14.08.2019, з лімітом за шкоду майну 100 000,00 грн., розміром франшизи - 2 000,00 грн., тому страхове відшкодування повинно бути зменшено на суму франшизи. Так, сума страхового відшкодування позивачу має складати: 65 408,93 грн. - 2 000,00 грн. = 63 408,93 грн. Щодо стягнення додаткових витрат на відшкодування майнової шкоди. У позовній заяві [PERSON] зазначає, окрім матеріального збитку, який було підраховано у вищезазначеному висновку, ним додатково було сплачено вартість ремонтних робіт у загальному розмірі 13 700,00 грн., оскільки ці дефекти були скритими та не були виявлені під час первинного огляду його автомобіля. АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" не погоджується із вказаною сумою та її не визнає, тому що Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який є спеціальним, відшкодування цих витрат саме Страховиком не передбачено на підтвердження чого повідомляє наступне. Вказує, що позову додані документи, які датовані пізніше, ніж було зроблено оцінку та деякі з них навіть не містять назву замовника - позивача по справі та транспортного засобу якому було проведено ремонт, наприклад Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 14.09.2019 в якому зазначено Замовника "SJ Motors" та якому надані послуги - Капітальний ремонт турбіни з заміною картриджа - GARRETT GT1544V CITROEN BERLINGO 08. Згідно звіту №12/09/19 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 07.09.2019, зробленого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] коефіцієнт фактичного зносу для автомобіля марки "PEUGEOT 207", д.н.з. [NUMBER] що належить [PERSON] складає 0,70. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 Постанови від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданого нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплати (страховим відшкодуванням). Верховний суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі №359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відносини між [PERSON] , як водієм транспортного засобу "SCODA OCTAVIA", д.н.з. [NUMBER] та АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким зокрема передбачено, що у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того Договором (полісом) обов`язкового страхування АМ/8606399 передбачено франшизу у розмірі 2 000,00 грн. За таких обставин, [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язана сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" враховуючи вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» частково визнає позовні вимоги, заявлені [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування та визнає суму страхового відшкодування, заподіяну майну в розмірі 63 408,93 грн. Що стосується стягнення витрат на правову допомогу. Відповідач вважає, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн. є значно завищеними, необґрунтованими та непропорційними з урахуванням ціни позову, яка при цьому визнається частково, а також такими, що дана цивільна справа відноситься до категорії малозначних справ, розгляд якої проводився в спрощеному позовному провадженні. АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" частково визнає вимоги, заявлені [PERSON] , які складаються з: 63 408,93 грн. - суми матеріального збитку; 3 000,00 грн. - розмір витрат на правничу допомогу (а.с. 45-50). Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, до суду представником позивача подано заяву, у якій просить судовий розгляд справи проводити без участі позивача та його представника та вказує, що не заперечує проти задоволення позовних вимог в обсязі, який визнається відповідачем у відзиві про що просить ухвалити відповідне рішення (а.с.84). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду представником АТ «СК «Мега-Гарант» подано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, зазначено, що позовні вимоги визнають частково, у розмірі, що вказано у відзиві (а.с.85). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Частинами 1,2 статті 49 ЦПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що часткове визнання відповідачем позовних вимог не суперечить вимогам закону, позивач просить суд ухвалити рішення про задоволення позову в частині, що визнається відповідачем, що є його правом, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу «PEUGEOT 207» д.н.з. [NUMBER] (а.с.15-16). 14.08.2019 р. о 21:50 год. в м. Харкові на перехресті вул. Клочківської та вул. О. Яроша [PERSON] , керуючи автомобілем Skoda Octavia, державний номер [NUMBER] , при зміні напрямку руху, не впевнилася, що це буде безпечно, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Peugeot 207, державний номер [NUMBER] . Автомобілі механічно пошкоджено, завдано матеріальну шкоду, чим порушила вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП. Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.10.2019 по справі №638/13700/19 притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченою ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір (а.с.17). Постанова набрала законної сили 18.10.2018. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, порушення [PERSON] ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість останньої встановлено постановою суду від 07.10.2019, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "SCODA OCTAVIA", д.н.з. [NUMBER] ,, яким керувала винна в ДТП [PERSON] , застрахована відповідно до полісу № АМ/8606399 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в AT «Страхова компанія «Мега Гарант» з лімітом за шкоду майну 100 000,00 грн., розміром франшизи - 2 000,00 грн. (а.с.51). [PERSON] звертався до AT «Страхова компанія «Мега Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування (а.с.18). В обґрунтування відмови було зазначено, що на момент ДТП автомобіль марки "SCODA OCTAVIA", д.н.з. [NUMBER] знаходився в митному режимі тимчасового ввезення, та особа, яка керувала ним не є особою, яка ввезла його на територію України, тому цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не може вважатися такою, що була застрахована за полісом АМ/8606399 у АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ". Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів,службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює,та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Законом України "Про страхування", Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. За статтею 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV), який набув чинності з 01 січня 2005 року, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто виходячи із суті такого страхування закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоді життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-ІV). Статтею 9 Закону № 1961-ІV встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого визначена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 100 000 грн. 00 коп. З огляду на положення статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На виконання пункту 34.2 статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" було в установлений строк направлено суб`єкта оціночної діяльності (експерт-оцінювач [PERSON] ) до місцезнаходження пошкодженого майна з метою визначення розміру збитків, в результаті чого було здійснено огляд пошкодженого автомобіля та підготовлено Звіт №12/09/19 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 07.09.2019, відповідно до якого вартість транспортного засобу на день пошкодження, складає 65 408,93 грн. (а.с.52-64). Відповідно до статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" сума сплати страхового відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами укладеного договору. Розмір франшизи встановлюється за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого здійснюється відшкодування, у даному випадку за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.01.2019, що укладений між АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" та громадянином [PERSON] . Відповідно до Поліс № АМ/8606399 встановлено розмір франшизи в розмірі 2 000,00 грн. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з викладеним, сума страхового відшкодування становить 65 408,93 грн. - 2 000, 00 грн. = 63 408,93 грн. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Надані сторонами докази, обставини, які були досліджені у ході судового засідання, а також відсутність заперечення з боку відповідача проти обов`язку сплати стразового відшкодування, дає суду підстави для задоволення позовних вимог в порядку та у спосіб, визначені позивачем, однак з урахуванням приписів законодавства щодо зменшення суми страхового відшкодування на розмір франшизи. Стосовно заявленої вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та судового збору слід зазначити наступне. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст.133 ЦПК України). Згідност. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п. 1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач визнав заявлені вимоги у сумі 3000,00 грн., та позивач погодився із вказаною сумою, тому суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд стягує судовий збір у розмірі 840,80 грн. з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial