Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

ДП «Закарпатський експортно технічний центр Держпраці» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування позовних вимог вказує, що ДП "Закарпатський експертно-технічний центр Держпраці" належить до сфери управління Державної служби України з питань праці та заснований з метою забезпечення науково-технічної підтримки державного нагляду в галузі охорони праці, проведення робіт й надання послуг з питань промислової безпеки і охорони праці, які регламентуються чинним законодавством України, але на які не передбачено бюджетного фінансування. Відповідно до плану роботи Державної фінансової інспекції у Закарпатській області на II квартал 2016 року з 04.04.2016 року розпочато проведення державного фінансового аудиту діяльності за період з 01.01.2013 по 30.05.2016 року. У процесі проведення аудиту на вимоги працівників Держфінінспекції надати їм відповідні бухгалтерські документи, головний бухгалтер [PERSON] не надавав їх або надавав не вчасно, а також в ході перевірки був часто відсутній на роботі, що послужило підставою для призупинення проведення аудиту внаслідок ненадання документів на вимогу Держфінінспекції, про що складено Акт від 05.05.2016р. № 07-17/4. Вказує, що 06.05.2016 року відповідач написав заяву на надання йому відпустки, яка не була погоджена керівництвом позивача і відповідно наказ на його відпустку не видавався та самовільно покинув своє робоче місце. З 13:00 год. 06.05.2016 року відповідач не зявлявся на роботу з невідомих причин і пояснення своєї відсутності не надавав, про, що кожного дня складалися відповідні акти про відсутність на роботі головного бухгалтера [PERSON] У звязку з прогулами відповідача та ненаданням останнім на вимогу позивача підтверджуючих документів щодо здійснення перерахування коштів з рахунку позивача на рахунок «Приватбанку», як стало відомо дані рахунки належать батьку відповідача [PERSON], було прийняте рішення про звільнення його з роботи. 20.05.2016 р. позивач звернувся до Державної фінансової інспекції у Закарпатській області з проханням провести позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Закарпатський експертно-технічний центр Держпраці» за період з 01.01.2012р. ро 01.05.2016р. Зазначає, що в результаті проведеного службового розслідування, комісія дійшла наступних висновків: колишнім головним бухгалтером [PERSON] здійснювалися протиправні дії (систематичне розкрадання коштів підприємства), за період з квітня 2013 року по квітень 2016 року, на загальну суму 1285000,00 грн. Відповідно до Акту № 07-04/11 від 14.06.2016 р. Державної фінансової інспекції Закарпатській області, ревізією встановлено факти безпідставного: перерахування (без наявності на те підстав та підтверджуючих документів) відповідачем коштів рахунку з Державного підприємства «Закарпатський експертно-технічний центр Держпраці» на рахунок [PERSON]І, на загальну суму 1285000,00 грн., що нанесло збитки державному підприємству на вказану суму. Вказує, що в ході проведення позапланової ревізії, відповідачем були надані письмові пояснень, згідно яких останній вказує, що ним було перераховано кошти з поточного рахунку 26004017000187 на рахунок 26002060260062 які в загальному складають 1285000,00 грн. Свою провину визнає в незаконному та безпідставному здійсненню операцій по перерахуванню коштів в сумі 1285000,00 грн. які зобов'язався повернути. Також в ході ревізії на поточний рахунок підприємства № 26004017000187 ПАТ "Комерційний інвестиційний банк" надійшло коштів в загальній сумі 400000,00 грн. із призначенням платежу - відшкодування збитків за результатами ревізії від [PERSON] На підставі наведеного просив суд стягнути з [PERSON] суму збитків в розмірі 885000,00 грн. на корить Державного підприємства «Закарпатський експортно технічний центр Держпраці» а також витрати повязані з розглядом справи. Представник позивача в судове засідання не зявився. Однак надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить розглянути справу за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 УПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу № 5-к від 15.06.2016 року звільнено [PERSON], з посади головного бухгалтера Держаного підприємства «Закарпатський експертно-технічний центр Держпраці», за систематичне невиконання ним без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Згідно акту №07-04/11 від 14.06.2016 року позаплановою ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП Закарпатський експертно-технічний центр Держпраці» за період з 01.01.2012 року по 01.05.2016 року встановлено, що головним бухгалтером [PERSON] внаслідок безпідставного перерахування грошових коштів нанесено збитки державному підприємству на суму 1285000,00 грн. В письмовому поясненні головного бухгалтера [PERSON] значиться, що ним було перераховано кошти з поточного рахунку 26004017000187 на рахунок 26002060260062 які в загальному складають 1285000,00 грн. Дані операції по перерахуванню коштів здійснювалися за допомогою віддаленого доступу системи Клієнт-банк за наявності копії файлів цифрових підписів І-ий Директора, ІІ-й - головного бухгалтера та III-ий - печатки установи. Визнає свою провину в незаконному та безпідставному здійсненню операцій по перерахуванню коштів в сумі 1285000,00 грн. які зобов'язується повернути на розрахунковий рахунок підприємства ДП "Закарпатський ЕТЦ" до 13 червня 2016 року". В ході ревізії на поточний рахунок підприємства № 26004017000187 ПАТ "Комерційний інвестиційний банк" надійшло коштів в загальній сумі 400000,00 грн. із призначенням платежу - відшкодування збитків за результатами ревізії від [PERSON] Також згідно акту Державного підприємства «Закарпатський експортно технічний центр Держпраці» від 05.07.2016 року комісія дійшла висновку, що колишнім працівником бухгалтером [PERSON] здійснювалися протиправні дії (систематичне розкрадання коштів підприємства) за період з квітня 2013 року по квітень 2016 року на загальну суму 1285000,00 грн., з яких 400000,00 грн. станом на 30.06.2016 року [PERSON] відшкодовано. Відповідно до положень ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Загальні підстави і умови матеріальної відповідальності працівників підприємству, установі, організації містить стаття 130 КЗпП України, частиною 1 якої передбачена матеріальна відповідальність працівників за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно з ч.2 ст.130 КЗпП України при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Умовами настання матеріальної відповідальності працівника, згідно з частиною другою статті 130 КЗпП України є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв'язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала. Згідно розяснень, що містяться в пункті 4 постанови Пленуму Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Згідно зі ст.130 КЗпП ( 322-08 ) не одержані або списані в доход держави прибутки з підстав, пов'язаних з неналежним виконанням працівником трудових обов'язків (так само як і інші неодержані прибутки) не можуть включатися до шкоди, яка підлягає відшкодуванню. З досліджених матеріалів слідує, що відповідач [PERSON] своїми діями наніс збитки позивачу ДП «Закарпатський експортно технічний центр Держпраці» в сумі 1285000,00, з яких 400000,00 грн. повернув. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання\~\~про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача Державного підприємства «Закарпатський експортно технічний центр Держпраці» матеріальну шкоду в розмірі 885000,00 грн.

Outcome: approved