Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 16 квітня 2014 року звернулись до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне підприємство №37" Дніпропетровської міської ради - про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування позовних вимог позивачі у позовній заяві посилались на те, що на праві спільної власності разом із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. 17 листопада 2013 року відбулось залиття зазначеної квартири внаслідок прориву труби в квартирі № 80, яка розташована поверхом вище за вказаною адресою, власниками якої є відповідачі. У зв'язку з зазначеними обставинами позивачам була завдана матеріальна шкода у розмірі 45 898,00 грн., яку позивачі просили суд стягнути на їхню користь солідарно з відповідачів, моральна шкода у сумі 8 000,00 грн., яку позивачі просили стягнути з відповідачів, також просили суд стягнути з відповідачів 1 100,00 грн. в рахунок повернення витрат на встановлення розміру шкоди, 3 000,00 грн. - в рахунок повернення витрат на юридичні послуги, а також 580,00 грн. в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору (а. с. 3-7). У судовому засіданні від 27 серпня 2014 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги, були залучені інші співвласники квартири [ADDRESS]: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 104-105). У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник інтересів позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали, наполягали на їхньому задоволенні у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON]. ([PERSON]) та представник їхніх інтересів, який також є представником інтересів відповідача [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, посилаючись на те, що прорив труби в належній відповідачам квартири відбувся у зв'язку з неналежним виконанням КП "Житлово-експлуатаційне підприємство №37" Дніпропетровської міської ради обов'язків з утримання багатоквартирних будинків. Представник третьої особи - КП "Житлово-експлуатаційне підприємство №37" Дніпропетровської міської ради, надав письмові пояснення (а. с. 132-133, 150-151), відповідно до яких відповідачі не забезпечили належний технічний стан внутрішньоквартирної мережі водопостачання, допустили її експлуатацію в несправному стані. У судовому засіданні представник КП "Житлово-експлуатаційне підприємство №37" Дніпропетровської міської ради просила суд при вирішенні даного спору прийняти до уваги надані нею пояснення. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали на адресу суду заяви про розгляд даної цивільної справи за їхньої відсутності (а. с. 108, 110, 123), в заявах також вказали, що позовні вимоги підтримують. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь в судовому розгляді даної цивільної справи, дослідивши матеріали даної цивільної справи, матеріали цивільної справи № 201/318/14 (2/201/418/2014), вислухавши пояснення свідків, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів 14 січня 1997 року на підставі розпорядження № 1/554-97 від 14 січня 1997 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS] (а. с. 8). Відповідно до пояснень, наданих стороною позивачів у судовому засіданні, [PERSON] є донькою одного з із співвласників вказаної квартири [PERSON] та дружиною іншого із співвласників - [PERSON], який також є позивачем у даній справі. В квартирі [ADDRESS] мешкають позивачі. Також судом встановлено, що 17 листопада 2013 року відбулось залиття квартири [ADDRESS], що сталось з вини мешканців квартири № 80 зазначеного будинку внаслідок халатного відношення до трубопроводів ХВС, яке призвело до прориву даного трубопроводу. У зв'язку з залиттям квартири, в якій мешкають позивачі, майно, належне останнім було пошкоджено. Викладене підтверджується актом від 18 листопада 2013 року, складеного мешканцями квартир № 100, № 99, № 95 даного будинку, а також актом залиття квартири [ADDRESS] від 25 листопада 2013 року, складеного співробітниками КП "ЖЕП № 37" Дніпропетровської міської ради (а. с. 9, 10). З довідки про склад сім'ї № 3057 від 13 лютого 2014 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а. с 51). З пояснень, наданих стороною відповідачів у судовому засіданні судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] фактично мешкають [PERSON] та [PERSON], а власником даної квартири є донька останніх - [PERSON], прізвище якої у зв'язку з реєстрацією шлюбу було змінено на "[PERSON]". Згідно зі звітом про оцінку вартості об'єкту: шкода, внаслідок залиття квартири [ADDRESS] від 24 березня 2014 року - розмір матеріальної шкоди, спричиненої залиттям вказаної квартири, становить 40 960,00 грн. (а. с. 11-15, 16, 17). [PERSON] було сплачено за проведення зазначеної оцінки 1 100,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 13 від 24 березня 2014 року, копія якої наявна в матеріалах справи (а. с. 19). Висновком про технічний стан системи водопостачання за адресою [ADDRESS], наданим стороною відповідачів в обґрунтування своїх заперечень проти позову, встановлено, що на момент проведення інженерно-технічного дослідження в зазначеній квартирі (24 лютого 2014 року) замінена частина трубопроводу, виконаного з металевої труби на металопластикову, діаметр якої знижено мінімум на один типорозмір, що може призвести до порушення гідравлічного режиму системи водопостачання; точка розділу, в якій здійснюється від постачальника, згідно з типовим договором, розташована після першої водозабірної арматури на відведенні від стояка в квартирі споживача; рекомендований строк експлуатації внутрішньодомових трубопроводів системи холодного водопостачання для металевих трубопроводів становить 15 років; всі системи життєзабезпечення будівлі підлягають профілактичному, сезонному та іншим оглядам, в тому числі системи холодного водопостачання (а. с. 56-75). Свідок [PERSON], який є слюсарем-сантехніком КП "ЖЕП № 37" Дніпропетровської міської ради, пояснив суду, що здійснював заміну стояка у квартирах № 76 та [ADDRESS] після аварії (прориву труби в квартирі № 80), зазначив, що доступ до стояка в квартирі № 80 був закритий та не покрашений, що стало причиною прориву труби, оскільки доступу повітря до стояка не було. Відповідаючи на питання головуючого також зазначив, що згнила "врезка в стояк", яка знаходилась в квартирі № 80. Труби в квартирі № 76 були в нормальному стані. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами цивільного кодексу України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Частиною 5 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний проводити за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення у гуртожитку, використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. Визначенням точки розподілу, яке міститься в ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" є - місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання. У відповідності до п. 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення встановлені точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, такими точками у багатоквартирному будинку є послуги з централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири; постачання холодної і гарячої води - після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача; водовідведення - зливний отвір санітарно-технічних приладів. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості посилань сторони позивача на відповідальність КП "ЖЕП № 37" Дніпропетровської міської ради за наслідки затоплення квартири [ADDRESS] в результаті прориву трубопроводу в квартирі, належній відповідачам. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Також згідно до пунктів 2, 4 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний вчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Пунктом 7 ч. 2 ст. 21 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Таким чином, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт залиття квартири [ADDRESS], також було встановлено, що залиття вказаної квартири відбулось з вини мешканців та власників квартири № 80 цього ж будинку. Приймаючи до уваги викладене вище суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] - співвласника та мешканця затопленої квартири, та стягнути на його користь солідарно з відповідачів суму матеріальної шкоди, встановлену звітом про оцінку вартості об'єкту від 24 березня 2014 року, у розмірі 40 960,00 грн., а також суму витрат, пов'язаних з проведенням відповідного дослідження у розмірі 1 100,00 грн., сплату яких [PERSON] підтверджено матеріалами справи (а. с. 19), Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 (із змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5), згідно з яким ця шкода визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідачів стосовно завданої моральної шкоди, яка полягає у перенесених душевних стражданнях, яких позивач [PERSON] зазнав у зв'язку із залиттям квартири суд, виходячи із принципів розумності та справедливості, та приймаючи до уваги доведеність вини відповідачів у залитті відповідної квартири вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] у рахунок відшкодування моральної 3 000,00 грн. У задоволенні решти вимог [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити, оскільки останнім не надано суду належних та допустимих доказів понесення саме ним витрат у сумі 4 938,00 грн. на відновлення пошкоджених (саме зазначеним залиттям квартири) речей. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі, виходячи з того, що даний позивач не є співвласником квартири, яка зазнала пошкоджень внаслідок залиття. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. (пропорційно задоволеним вимогам) - по 81 (вісімдесят одна) грн. 20 коп. з кожного. У задоволенні вимог щодо стягнення з відповідачів витрат на юридичні послуги суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем, позовні вимоги якого були задоволені, не підтверджено сплату грошових коштів за надані юридичні послуги. На підставі викладеного,

Outcome: partial