Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивачі звернувся до суду з позовом, який в подальшому було уточнено, до Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про зобовязання вчинити певні дії по виконанню райдержадміністрацією п. 2 розпорядження № 109 від 23.03.2017 року по передачі в оренду Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області [PERSON] в оренду земельної ділянки площею 16.6300 га, кадастровий номер 2321587000:02:003:0008, вид угідь рілля, із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) розташованих за межами населених пунктів на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 20 років, але до моменту витребування власниками земельних часток (паїв), а також виконати Вільнянську районну державну адміністрацію Запорізької області п. 2 Розпорядження № 111 від 23.03.2017 року про передання [PERSON] в оренду земельну ділянку площею 17.0000 га, кадастровий номер 2321587000:02:003:0007, вид угідь рілля, із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) розташованих за межами населених пунктів на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 20 років, але до моменту витребування власниками земельних часток (паїв). В обґрунтування свого позову [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що розпорядженнями № 109 та № 111 від 23.03.2017 року Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області, відповідно до ст. ст. 6,13,21,41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних (паїв)», Законами України «Про оцінку земель», «Про оренду землі», статтею 17 Земельного кодексу України, позивачам було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16.6300 га (кадастровий номер 2321587000:02:003:0008) та земельної ділянки площею 17.0000 га, (кадастровий номер 2321587000:02:003:0007), вид угідь рілля, із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) розташованої за межами населених пунктів на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області для передачі в оренду [PERSON] та [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до моменту витребування власниками земельних часток (пай). Згідно п. 2 вищезазначених розпоряджень, [PERSON] та [PERSON], передано в оренду земельну ділянку площею 16.6300 га (кадастровий номер 2321587000:02:003:0008) та земельної ділянки площею 17.0000 га, (кадастровий номер 2321587000:02:003:0007) вид угідь рілля, із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) розташованої за межами населених пунктів на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком 20 років, але до моменту витребування власниками земельних часток (паїв). Встановлено орендну плату за земельну ділянку у розмірі 5 (пять) вісотків відсотків від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а також надано [PERSON] та [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 16.6300 га (кадастровий номер 2321587000:02:003:0008) та земельної ділянки площею 17.0000 га, (кадастровий номер 2321587000:02:003:0007). Крім цього, Позивач [PERSON] посилається на той факт, що згідно розпорядження РДА № 342 від 25.07.2017 року райдержадміністрацією вирішено: «…до затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у встановленому законом порядку, звернутися до райдержадміністрації для укладення договору оренди землі з орендною платою у розмірі 5 (пяти) відсотків від нормативної грошової оцінки щодо земельної ділянки площею 5.7125 га (кадастровий номер 2321587000:02:003:0009), вид угідь рілля, із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) розташованої за межами населених пунктів на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із розрахунку нормативно грошової оцінки 1,0000 га сільськогосподарських угідь рілля, розташованих на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населених пунктів, по колишньому господарству «Перше травня», що складає 37378,96 гривень, та зареєструвати право оренди відповідно до чинного законодавства. Після затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки у встановленому законом порядку, звернутися до райдержадміністрації для укладення додаткової угоди до договору оренди землі та зареєструвати відповідні зміни права оренди згідно з вимогами чинного законодавства.». За аналогічних правовідносин, між Вільнянською РДА Запорізької області та [PERSON] було укладено договір оренди землі від 01.08.2017 року на земельну ділянку площею 5.7125 га, кадастровий номер 2321587000:02:003:0009, який зареєстровано 17.08.2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права у спеціальному розділі за №21978223, але фактично прийнявши рішення про передачу двох земельних ділянок у вигляді п. 2 розпорядженнь № 109 та № 111 від 23.03.2017 року договір в 2017 році так і не було укладено. В якості доказів Позивачами додано до матеріалів справи відповідь на заяви які направлялися Вільнянською районною державною адміністрацією на їх звернення 07.08.2017 року за №№ 01-32/0889 та 01-32/0890, а також відповідь Вільнянської РДА від 23.08.2017 року які, на їх думку, свідчать про порушення закону та вчинення державним органом зволікання і тяганини. Внаслідок чого прохають задовольнити їх вимоги з врахуванням поданих уточнень надаючи своє правове обґрунтування посилаючись на норми матеріального та процесуального права, оскільки з моменту видачі розпоряджень № 109 та № 111 від 23.03.2017 року, на протязі девяти місяців, договір оренди на спірні земельні ділянки між ними та Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області до теперішнього часу так і не укладено. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала з посиланням на те, що позиція Привільненської сільської ради Запорізької області відмовити у укладенні договорів з [PERSON] та [PERSON], з урахуванням якої голова районної держаної адміністрації не має можливості внести зміни до розпорядження та передати в оренду земельні ділянки. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1 та 2\~ст. 229 ЦПК України\~суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Суд вислухавши пояснення сторін та перевіривши подані докази та нормативні обгрунтування приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне: Статтею 13 Конституції України закріплено, що земля є об'єктом права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Згідно ст. 17 ЗК України розпорядження землями державної власності, у тому числі надання їх у користування, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу. Пунктом 2 частини першої ст. 21 Закону "Про місцеві державні адміністрації" передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій належить розпорядження землями державної власності відповідно до закону. Частиною першою ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. За змістом ч.І\~ст. 124 ЗК України\~передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно положень ст.\~626,\~627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1.\~ст 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Відповідно до ч. 2\~ст. 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ч.1\~ст. 93 ЗК України\~та\~ст. 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч.4\~ст. 124 ЗК України\~передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюються за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності, а договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно до\~ст. 13 Закону України "Про оренду землі", Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч.2\~ст. 16 Закону України "Про оренду землі"\~укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому\~Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Відповідно до\~ст. 15 Закону України "Про оренду землі"\~істотними умовами договору\~\~оренди\~\~ землі\~\~є,\~\~зокрема,\~\~об'єкт\~\~оренди\~\~ (кадастровий\~\~ номер,\~\~ місце розташування та розмір земельної ділянки, строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений\~\~Конституцією\~та законами України. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. За визначенням\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором оренди наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. З огляду на подані позивачами письмові докази, а саме розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області №110 та № 109 від 23.03.2017 року суд вбачає, що відповідачем вже було фактично прийнято рішення, яке на теперішній час є чинним, про передачу в оренду згідно п. 2 Розпорядження № 109 та № 111 від 23.03.2017 року про передання [PERSON] та [PERSON] в оренду земельних ділянок: площею 16.6300 га, кадастровий номер 2321587000:02:003:0008 та площею 17.0000 га, кадастровий номер 2321587000:02:003:0007, вид угідь рілля, із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) розташованих за межами населених пунктів на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 20 років, але до моменту витребування власниками земельних часток (паїв). Тому суд критично ставиться до позиції Вільнянської РДА Запорізької області про відмову в укладенні договору оренди, викладеної у відповіді [PERSON] від 23.08.2017 року № 01-32/1029, оскільки така підстава як позиція Привільненської сільської ради, що є повноважним представником жителів територіальної громади, з метою унеможливлення виникнення в майбутньому конфліктних ситуацій не грунтується на вимогах закону і тому є безпідставною та необгрунтованою. Статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі Закон) передбачено, що не витребувані (нерозподілені) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподіленні земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. Пунктом 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 року № 122 «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» передбачено, що нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи районних державних адміністрацій з метою надання їх в оренду. Позивачами на підставі згоди РДА (розпорядження про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою) було замовлено та виготовлено у землевпорядній організації технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), у відповідності до статті 37 Закону України «Про охорону земель» замовлено та виготовлено агрохімічні паспорти поля (земельних ділянок). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до Закону. Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенції про захист прав і основних свобод людини Перший протокол та протоколи № 2,4,7,11 до Конвенції. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого королівства» від 24 червня 2003 року майном у зазначені статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. У рішенні Європейський суд з прав людини зазначив: «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». У цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції». Верховний Суд України у постанові від 14 березня 2007 року, на підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосував рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого королівства» та зазначив, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі в порушення права власності набувача, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого набувача. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню. На\~\~\~\~ підставі\~\~\~\~ вищенаведеного,

Outcome: approved