Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що він являється батьком неповнолітньої [PERSON], а отже є її законним представником. Його колишня дружина, мати його доньки [PERSON], 03 серпня 2018 року померла в м. Судак Автономної Республіки Крим. 25 вересня 2018 року він звернувся до Новомиколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], де отримав відмову у проведені державної реєстрації смерті, оскільки отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації акті цивільного стану неможливо, так як факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації акті цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування, та інші правові наслідки. Місцем проживання та настання смерті [PERSON], в даному випадку, є [PERSON] Крим (м. Судак). Факт смерті підтверджується наступними документами: свідоцтвом про смерть, виданим Судацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим від 07 серпня 2018 року серії І-АЯ №634263, копією медичного свідоцтва про смерть, дозволом на поховання, перепоховання та ексгумацію/інгумацію на громадському кладовищі. Територія Автономної [PERSON] Крим та м. Севастополя є тимчасово окупованими внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Це встановлено ч. 2 ст. 1 Закону про окуповані території. Згідно ч. 1 ст. З Закону про окуповані території, окупованою визнається між іншим, сухопутна територія Автономної [PERSON] Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Датою окупації, згідно ч. 2 ст. 1 Закону визначено 20 лютого 2014 року. Встановлення факту смерті необхідно для надання соціальної допомоги по втраті годувальника його доньці [PERSON] В заяві [PERSON] просить встановити факт смерті [PERSON], яка померла 03 серпня 2018 року в м. Судак Автономної Республіки Крим. Заявник в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просить справу розглянути у його відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Новомиколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві заінтересована особа просить справу розглянути у відсутність її представника, у зв'язку з чим суд розглядає справу у відсутність представника заінтересованої особи. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, і підлягають негайному виконанню, відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Судом встановлено, що 03 серпня 2018 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-АЯ № 634263, виданим 07 серпня 2018 року Судацьким міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим та лікарським свідоцтвом про смерть, серії 3532 № 003911 від 06 серпня 2018 року, виданим Державною бюджетною установою охорони здоров'я [PERSON] Крим "Кримське республіканське бюро судово-медичної експертизи", а також дозволом на поховання, перепоховання та ексгумацію/інгумацію на громадському кладовищі. Заявник [PERSON] та померла [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, серії І-ЖС № 367647, виданим Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 13 вересня 2018 року. Враховуючи, що факт смерті [PERSON] підтверджується вищевказаними доказами, іншим чином підтвердити факт смерті [PERSON] неможливо, а його встановлення має юридичне значення для заявника, так як дозволить оформити спадщину, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України.

Outcome: approved