Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку в обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. З 10 грудня 1985 року він разом зі своїми батьками проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. У 2006 році, у зв"язку з сімейними обставинами позивач прописав у себе свого племінника відповідача по справі, який ні дня за адресою реєстрації не проживав. Відповідач жодних витрат по утриманню квартири не несе, створює матеріальні труднощі в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажає. Позивач з заявою звернувся до Нікопольського міського відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області з метою встановлення місця перебування його племінника, однак листом від 04 червня 2015 року його повідомили, що [PERSON] перебуває в розшуку, місце його перебування не встановлено. У зв"язку з тим, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], позивач змушений нести додаткові витрати по утриманню квартири, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім того просить суд зобов"язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. Позивач надав суду заяву, в якій просить справу заслухати за його відсутності на підставі наданих суду доказів, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.15). Відповідач про день слухання справи повідомлявся та повідомлення було направлено відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання та місця перебування відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд розглядає справу в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно\~ст. 71 ЦК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за\~\~ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою,\~\~що втратила право\~\~користування\~\~жилим приміщенням\~\~внаслідок\~\~відсутності\~\~цієї\~\~особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору № 13 найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 25 червня 2002 року є наймачем квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Відповідно до довідки № 13098 від 17 листопада 2015 року , виданою директором ТОВ КК "Дом КОМ Нікополь" за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Однак, [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з 2006 року. Факт його не проживання підтверджується актом від 756 від 17 листопада 2015 року, виданого директором ТОВ КК "Дом КОМ Нікополь" (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що[PERSON] за адресою своєї реєстрації не проживає з 2006 року без поважних причин, не сплачує кошти за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по\~\~утриманню квартири та\~\~добровільно не усуває ці порушення, а тому, виходячи із вимог\~ст. 71 ЖК України, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою обґрунтовані. Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнати особу такою, що втратила права проживання в квартирі є підставою для зняття її з реєстраційного обліку і тому додаткового рішення не потребує. Тому, суд не може зобовязати третю особу вчиняти, які то не було дії. Зважаючи на наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі вище викладенного,

Outcome: partial