Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі 11559,77 грн. а також судові витрати. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.02.2014 року, близько 17 год. 56 хв. 7 км. + 390 м. на автодорозі Західний обхід м. Львова, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок чого було заподіяно технічних пошкоджень автомобілю [NUMBER]. На момент ДТП автомобіль [NUMBER], був застрахований у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ/049706 від 25.02.2013 р. Водій пошкодженого транспортного засобу, [PERSON], 10.02.2013р. звернулася до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО. На підставі страхового акту та розрахунку страхового відшкодування від 21.02.2014 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] за авторемонтні роботи згідно рахунку фактури №18 в розмірі 11 559,77 грн., що підтверджується платіжними дорученням № 20772 та №20773 від 25.02.2014 року. Тобто, позивачем (Страховиком) виконано зобов'язання, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», Договору страхування щодо здійснення страхової виплати. Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі? ссобою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пункт 1 частини 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України встановлює, ~кода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, заподіяна одній особі з вини другої особи, відшкодовується винною особою. Тобто, у випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки питання про її відшкодування вирішується за принципом вини. Постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 25.02.2014 р. [PERSON], було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП. Стаття 993 Цивільного кодексу України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, а межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за спричинені збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З наведеного вище випливає, що страхова компанія ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», яка виплатила страхове відшкодування у розмірі 11 559,77 грн. має право звертатися з позовом в порядку суброгації про відшкодування сплаченого страхового відшкодування до особи відповідальної за заподіяний збиток, а саме до [PERSON] Додатково зазначає, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП застрахованою не була. 10.06.2014 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надсилало вимоги в порядку суброгації [PERSON], що підтверджує бажання ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» врегулювати спір в досудовому порядку. Відповіді на згадану вимогу отримано не було, досудового врегулювання спору не відбулось, а тому позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позов, дав пояснення аналогічні фабулі позовних вимог та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено, що 08.02.2014 року, близько 17 год. 56 хв. 7 км. + 390 м. на автодорозі Західний обхід м. Львова, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок чого було заподіяно технічних пошкоджень автомобілю [NUMBER]. Постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 25.02.2014 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На момент ДТП автомобіль [NUMBER], був застрахований у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ/049706 від 25.02.2013 р. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП застрахованою не була. Водій пошкодженого транспортного засобу, [PERSON], 10.02.2013р. звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО. На підставі страхового акту та розрахунку страхового відшкодування від 21.02.2014 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] за авторемонтні роботи згідно рахунку фактури №18 в розмірі 11 559,77 грн., що підтверджується платіжними дорученням № 20772 та №20773 від 25.02.2014 року. Крім того, 10.06.2014 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надсилало вимоги в порядку суброгації [PERSON], що підтверджує бажання ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» врегулювати спір в досудовому порядку. Відповіді на згадану вимогу отримано не було Відповідно до ст.ст. 22, 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно ст. 22.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню в користь Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «ПЗУ Україна» грошові кошти у розмірі 11559,77 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved