Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 04 грудня 2015 року звернувся до суду із вимогами до КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" і просить поновити його на посаді головного інженера житлово-експлуатаційної дільниці «Липкижитлосервіс» КП"Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", стягнути з середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.10.2015р. по 29.04.2016р. в розмірі 49 367,04грн., а також відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду в розмірі 4 000,00грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач незаконно, порушуючи вимоги чинного законодавства, безпідставно звільнив позивача з займаної ним посади, не врахував досвід позивача, його попередні заохочення та відсутність згоди профспілкового комітету на його звільнення. Вказане призвело до погіршення стану здоров'я позивача, порушення звичайного ритму та укладу життя, та вимагає від нього додаткових зусиль для самоорганізації. Під час судового розгляду позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали вимоги, наполягали на їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та у додаткових поясненнях долучених до матеріалів справи. Представник відповідача [PERSON] вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, вказуючи на те, що позивача було законно звільнено з посади з огляду на систематичність невиконання ним своїх трудових обов'язків. Третя особа Київська міська профспілка працівників житлово-комунального господарства та сфери послуг в судове засідання представника не направила, подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримуючи вимоги позивача. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази надані сторонами та допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], прийшов до наступного висновку. Під час судового розгляду встановлено наступне. Згідно ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Позивачу наказ про звільнення було вручено 29 жовтня 2015 року та цього ж дня отримано трудову книжку. З 02 жовтня 2015 року позивач відчував погіршення стану свого здоров'я у зв'язку з чим звертався за допомогою до лікаря - невропатолога . З 12 жовтня 2015 року по 28 жовтня 2015 року перебував на лікуванні в денному стаціонарі. 17 листопада 2015 року позивач отримав відповідь від Київської міської профспілки житлово-комунального господарства та сфери послуг щодо необхідності звернення до суду. 03 грудня 2015 року звернувся до адвоката про надання юридичної допомоги. Враховуючи незначний час пропуску встановленого строку, а також погіршення стану здоров'я до звільнення позивача, слід визнати поважними причини пропуску та необхідність їх поновлення. 24 вересня 2015 року до позивача [PERSON] було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани наказом №157 за несвоєчасне подання копій актів готовності до опалювального періоду 2015-2016рр. Суд не оцінює законність застосування до позивача [PERSON] вказаного дисциплінарного заходу, враховуючи, що позивачем хоча і вказані обставини щодо неправомірності цього рішення, вимоги про його оскарження відповідно до ст. 150 КЗпП України не заявлені. 29 жовтня 2015 року наказом №605-к було звільнено [PERSON], головного інженера житлово- експлуатаційної дільниці «Липкижитлосервіс», у зв'язку із систематичним невиконанням трудових обов'язків, на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України. Зокрема в наказі вказується на те, що головний інженер ЖЕД «Липкижитлосервіс» [PERSON] у відповідності до п. 20 протоколу доручень № 5, напрацьованих за результатами проведення підсумкової наради з керівниками підпорядкованих структурних підрозділів у заступника керівника апарату Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Попова В.С. 25.09.2015 у встановлений термін 01.10.2015 до 17-00 не надав до ремонтно-технічного відділу план-графік проведення обстежень стану освітлення, засклення під'їздів, зачинення ходів та виходів на горищах та підвалів в житлових будинках, які знаходяться на підпорядкованій території житлово- експлуатаційної дільниці «Липкижитлосервіс». Дати письмове пояснення стосовно ненадання плану - графіку відмовився, про що складено акт. За несвоєчасне подання копій актів готовності до опалювального сезону 2015/2016 рр. наказом від 24 вересня 2015 р. № 157 [PERSON] було оголошено догану. Підставою для звільнення стали наступні матеріали: доповідна записка провідного інженера ремонтно-технічного ВІДДІЛУ [PERSON]. від 01.10.2015р. , копія протоколу доручень № 5, напрацьованих за результатами проведення підсумкової наради з керівниками підпорядкованих структурних підрозділів 25.09.2015; службова записка начальника загального відділу [PERSON] від 01.10.2015; акт про відмову надання [PERSON] пояснювальної записки стосовно надання - графіку; копія наказу у від 24.09.2015 р. № 157 про оголошення [PERSON] догани. Згідно посадових обов'язків головного інженера житлово-експлуатаційної дільниці «Липкижитлосервіс» КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" , до завдань та обов'язків останнього віднесене наступне: організація періодичних обстежень технічного стану інженерного обладнання будівель, житлового для визначення технічного стану і рівня благоустрою житлових будинків і прибудинкових територій, виявлення квартир і житлових будівель непридатних для проживання. Здійснення контролю за проведенням профілактичних робіт по технічному обслуговуванню житлового фонду, що виконується спеціальними організаціями відповідно до договорів, а також інше визначене посадовою інструкцією , що долучена до матеріалів справи. Згідно протоколу доручень №5 напрацьованих за результатами проведення підсумкової наради з керівниками підпорядкованих структурних підрозділів 25.09.2015р. КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" розробити відповідний план-графік проведення обстежень стану освітлення, засклення під'їздів , а також стану зачинення ходів та виходів на горища та підвалів в житлових будинках комунальної форми власності та забезпечити приведення його до відповідних технічних та санітарних вимог( п. 20 (22) Відповідальними визначено [PERSON] [PERSON] - контроль, виконавцями - зазначені відповідні особи та ЖЕД. Терміни виконання - доповідати щочетверга. Із показів свідка [PERSON] та її службової записки вбачається, що 28.09.2015р. до ЖЕД «Липкижитлосервіс» об 11.10год. було передано на виконання протокол доручень №5 у факсимільному режимі. Свідок зазначила про те, що їй особисто не відомо кому саме із працівників ЖЕД було передано до виконання протокол доручень. 01 жовтня 2015 року начальником ЖЕД «Липкижитлосервіс» [PERSON] за виконанням позивача [PERSON] було надано інформацію щодо виконання п.16 протоколу доручень №5. Із показів свідка [PERSON] та його доповідної 01.10.2015р. на ім'я головного інженера КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" [PERSON] було встановлено, що п.20 протоколу доручень №5 відповідальними працівниками ЖЕД «Липкижитлосервіс» виконано не було. Свідок повідомив про те, що доповідна була написана у зв'язку з відсутності інформації від ЖЕД. Із встановленого видно, що відомості про покладення виконання п.20 (22) протоколу доручень №5 на головного інженера житлово-експлуатаційної дільниці "Липкижитлосервіс" [PERSON] - відсутні. Так, ні в протоколі №5 [PERSON] не визначено як відповідальну особу за виконання, ні в іншому документі про доручення цій особі виконати вказане завдання позивач не вказаний як виконавець. Вказане свідчить про те, що належних та допустимих доказів в обґрунтування обставини невиконання позивачем покладених на нього обов'язків не було надано в судовому засіданні. Згідно п3 ч1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 3) систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; З цього приводу слід зазначити про відсутність у відповідача законних підстав для звільнення позивача за п3 ч1 ст.40 КЗпП України. Крім того судом встановлено порушення відповідачем положень ст. 43 КЗпП України щодо строків розгляду подання, участі працівника та обґрунтованості подання на звільнення. Зокрема, у відповідності до положень ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Із допиту свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вбачається, що 29 жовтня 2015 року, але після звільнення позивача [PERSON] було проведено засідання цехового комітету зборів адмінуправлінського персоналу та служб КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" на якому не було надано згоди на звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України позивача [PERSON] Правдивість викладеного у протоколі №1, копія якого долучена до матеріалів справи, підтвердила [PERSON], якою велось вказане засідання та [PERSON] та [PERSON], які були присутні на зборах. Під час судового розгляду відповідач вдруге звернувся до цехового комітету щодо надання згоди на звільнення позивача та згідно витягу з протоколу №6 від 18.05.2016р. надано згоду адміністрації на звільнення позивача [PERSON] Згідно ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Оскільки позивача було звільнено без законної підстави він підлягає поновленню на попередній роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що складає за період з 30 жовтня 2015 року по 29 квітня 2016 року - 49 367,04грн., виходячи з заробітку позивача одержаного ним в період серпень та вересень 2015 року (9 235,30грн. +6 963,55грн.) та кількості відпрацьованих у цей період робочих днів -42= 358,68грн. х128 робочих днів вимушеного прогулу. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Так, судом встановлено, що відповідач порушив трудові права позивача щодо законності проведеного звільнення, що призвело до душевного хвилювання , вимушеної втрати заробітку , порушення встановленого ритму життя та необхідність докладати зусиль для її організації. Оцінюючи вказане та виходячи з вимог розумності та справедливості слід визначити позивачу грошову компенсацію в розмірі 3 000грн. для відновлення його емоційного стану . На підставі викладеного та

Outcome: approved