Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПСП „Чайка" про розірвання договору оренди землі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та ПСП „Чайка" було укладено договір оренди землі строком на 10 років, зареєстрований у Білокуракинському РРО Луганської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру" 22.04.2010р. за [NUMBER]. Земельна ділянка розташована на території Білокуракинської селищної ради, площа якої складає 7,2388 гектар. Проте, як йому стало відомо, в договорі, укладеному з відповідачем, відсутні істотні умови, такі, як передача земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельних ділянок. У зв'язку з чим він просить розірвати договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем 01.03.2010р.. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, надав аналогічні пояснення, доповнивши, що його не влаштовує якість зерна, яке відповідач видає в рахунок орендної плати, у зв'язку з чим він бажає забрати у неї землю та віддати іншому орендарю. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та суду пояснив, що підстав для розірвання договору оренди землі, укладеного між позивачем та відповідачем, він не вбачає, наголошує на тому, що умови договорів про передачу у заставу та про внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки підлягають уточненню в позасудовому порядку. Заборгованості у виплаті орендної плати перед позивачем немає. У зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,2388 га, розташованої на території Білокуракинської селищної ради (а.с.7). Відповідно до Акту від 01 березня 2010р. [PERSON] передав Голові ПСП „Чайка" Журбі Л.Г. свою земельну ділянку в оренду строком до 2020 року (а.с.4), про що 01.03.2010р. був укладений договір оренди земельної ділянки. Договір зареєстрований у Білокуракинському районному реєстраційному округу Луганської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.04.2010р. за [NUMBER] (а.с.5-6). Відповідно до вимог ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 13 Закону України „Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір, укладений у письмовій формі, підписується сторонами договору. Стаття 15 Закону України „Про оренду землі" містить істотні умови договору оренди. В договорі оренди землі, укладеному між сторонами, дійсно відсутня така істотна умова договору, як умова передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Внесення змін до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" щодо включення до договору даної істотної умови діє з 14.10.2008 року. Таким чином, укладені між сторонами договори оренди земельних ділянок не містять усіх істотних умов договору оренди землі, передбачених законодавством. Ч.2 ст. 15 зазначеного Закону передбачено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею ... є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Проте, позивач не заявляє вимог щодо визнання даного договору недійсним. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог ... . Посилаючись на ст. 32 Закону України „Про оренду землі", позивач не зазначає, які саме обов'язки, передбачені ст.ст. 24 і 25 даного Закону, не виконує відповідач. Орендна плата за 2014 рік позивачеві виплачена в повному обсязі, що підтвердили як сам позивач, так і представник відповідача, а також підтверджено наданими відомостями (а.с.21-28). Таким чином, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог позивача судові витрати, понесені позивачем, поверненню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed