Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1417, виданий 02.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» боргу в сумі 43246,71 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 25. 09. 2019 року вона листом отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни від 17. 09. 2019 року ВП № 59943161 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. В постанові зазначено, що стягнення проводиться за виконавчим написом № 1417 виданим 02.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою Аліною Анатоліївною про стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітат" заборгованості в розмірі 43 246,71 гривень. Позивач вважає, що виконавчий напис № 1417 виданий 02.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою Аліною Анатоліївною р. вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Позивач зазначає, що вона ніколи не укладала ніяких договорів із Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Дане товариство, чи будь-який банк ніколи не надсилали їй ніяких повідомлень про наявність заборгованості, про поступку вимоги, про необхідність таку заборгованість виплатити, про звернення за примусовим стягненням боргу. Вона не знає про існування у неї будь-якого боргу перед ким-небудь. Крім того, позивач зазначає, що нотаріус не підтвердила, що вона отримувала від Відповідача та Позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Будь-який розрахунок боргу, здійснений Відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірила факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила норми закону. Про розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису позивач ніким ніколи не повідомлявся. У зв`язку із викладеним, позивач вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та просить задовольнити її позов. Ухвалою суду від 15.01.2020 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 20.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 06.02.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Так у відзиві зазначено, що відповідно до ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, тому не знання норм цивільного права, зокрема, передбачених ЦК України стосовно можливості укладення договору факторингу та відступлення прав вимоги між юридичними особами, зокрема, договору факторингу від 21 червня 2016 року № 1 між ПАТ "Альфа банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи", договору факторингу від 26 грудня 2018 року № 2019-1КІ/ВЕСТА між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» а також договору відступлення прав вимоги між ТОВ "ФК "Веста" та ТОВ "Вердикт Капітал" від 16 січня 2019 року № 16-01/19/1 без обов`язковості згоди на те боржника, як це передбачено нормами цивільного законодавства, не звільняє Позивача від обов`язку виконання взятих на себе зобов`язань по первісному кредитному договору № 490930933 укладеному із ПАТ «Альфа банк». Згідно первісного кредитного договору Позивачу, як стороні по договору кошти надані на умовах повернення та платності користування. В той же час, Позивач систематично не виконував свої обов`язки по договору, взятих перед ПАТ "Альфа банк". Відповідно до чинного законодавства України, ТОВ "Вердикт капітал" набув усіх прав первісного кредитора по кредитному договору. У зв`язку із вищевикладеним, було прийнято рішення про звернення до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису про стягнення суми заборгованості з метою захисту прав кредитора. Представник відповідача зазначає, що підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості, або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. ТОВ «Вердикт Капітал» у відповідності до ЗУ «Про нотаріат» було передано для вчинення виконавчого напису необхідний перелік документів, на підставі яких нотаріусом було встановлено безспірність, а тому, посилання позивача не ґрунтуються на нормах матеріального права та не основані на достовірних відомостях, доказах, які могли б бути підставою для скасування виконавчого напису нотаріуса. Позивачем не конкретизовано, якого саме документу не вистачало нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не знає навіть дату укладеного кредитного договору, та взагалі) не наведено жодної конкретизації, а тому, ТОВ «Вердикт Капітал» вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню. 20.02.2020 року до суду від позивач [PERSON] надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач наполягала на своїх позовних вимогах та просила їх задовольнити. Третя особа - Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Крім того, 14.02.2020 року від третьої особи до суду надійшло пояснення, а 10.03.2020 року - додаткове пояснення, у яких вона зазначила, що у липні 2019 року до неї, Гамзатової A.A. , приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області, звернулось ТОВ «Вердикт Капітал» з заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором № 490930933 від 16.01.2015р., право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». Виконавчий напис було вчинено нею у відповідності до вимог глави 14 Закону України «Про нотаріат» та п.2 гл.12 Порядку вчинення нотаріальних дій. На підтвердження наявної заборгованості по кредиту, стягувач надав їй засвідчену ним виписку з особового рахунку боржника. Підстав вважати, що заборгованість перед банком (первісним кредитором) на момент звернення стягувача з заявою про вчинення виконавчого напису була погашена чи була іншою - у нотаріуса не було. На підтвердження факту попереднього відправлення на адресу боржника вимоги про погашення боргу, відповідач надав до заяви про вчинення виконавчого напис копію Реєстру згрупованих рекомендованих поштових відправлень № 22497 від 30.07.2019 де за порядковим №15 у т.ч. значиться [PERSON] та адреса, що вказана в кредитному договорі. Діючим законодавством України, що регулює діяльність нотаріусів не передбачено права нотаріуса вирішувати чи втручатись у спір між стягувачем і боржником у т.ч. щодо суми стягнення. Тому підтвердження факту попереднього надіслання стягувачем на адресу боржника повідомлення про стягнення заборгованості достатньо для забезпечення гарантій боржника на оскарження права стягувача на стягнення. Також, у нотаріуса немає обов`язку перевіряти факт отримання кореспонденції, що надійшла на вірну адресу боржника, оскільки, неотримання поштової кореспонденції від ТОВ «Вердикт Капітал» з об`єктивних чи навіть суб`єктивних причин не спростовує права стягувача на стягнення грошових коштів, що підтверджено належними документами. Третя особа у поясненні зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно суми заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів стст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір № 490930933, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 12 195,17 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 39,9 % річних, з кінцевим терміном повернення до 17.01.2020 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з договором у повному обсязі. 21.06.2016 року ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги, а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло зазначене право вимоги заборгованості за договорами кредиту, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору. 26.12.2018 року ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено договір факторингу №2019-1KI/ВЕСТА, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «Веста» право вимоги, а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до Договору. 16.01.2019 року ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору. 02.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною вчинено виконавчий напис № 1417 про стягнення заборгованості з [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором № 490930933 від 16.01.2015 року, який було укладено між Акціонерне товариство "Альфа-Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи", правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Факторингу № 2019- 1К1/ВЕСТА від 26.12.2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВЕСТА", правонаступником якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал". Строк платежу за Кредитним договором № 490930933 від 16.01.2015 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 23.07.2019 року. Сума заборгованості складає 42 596,71 грн.Крім того, відповідно до вказаного виконавчого напису з боржника на користь стягувача підлягає стягненню також стягнута із стягувача плата за вчинення вказаного виконавчого напису у розмірі 650,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. від 17.09.2019 року у виконавчому провадженні № 59943161 з примусового виконання виконавчого напису № 1417 від 02.08.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А., де боржником є [PERSON] , стягувачем - ТОВ «Вердикт Капітал», було звернено стягнення на дохід боржника у НВК «Ліцей інформаційних технологій спеціалізована школа ІІ ступеня Олександрійської міської ради». Як вбачається з копії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.05.2020 року (справа № 398/963/20, провадження № 2/398/953/20), Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490930933 від 16 січня 2015 року. Вказаним рішенням суду у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовлено. Дані щодо набрання вказаним рішенням суду законної сили відсутні. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. З огляду на викладене, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (справа № 6-141цс14) та у постанові від 13 червня 2019 року (справа № 761/24390/15-ц). Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з копії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.05.2020 року (справа № 398/963/20, провадження № 2/398/953/20), Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490930933 від 16 січня 2015 року. Вказаний факт доводить те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та [PERSON] існує спір щодо наявності та розміру заборгованості за кредитним договором № 490930933 від 16 січня 2015 року, на підставі якого видано оспорюваний виконавчий напис, тому заборгованість по вказаному кредитному договору не є безспірною. Отже, за таких обставин суд прийшов до висновку, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною було вчинено виконавчий напис № 1417 про стягнення заборгованості, яка не є безспірною. Таким чином, враховуючи, що саме безспірність заборгованості є обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, в даному випадку вказану вимогу не дотримано, так як позивачем доведено факт, що борг, стягнутий за виконавчим написом нотаріуса є оспорюваним, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved