Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 04 січня 2015 року, о 15:25 год., [PERSON], керуючи автомобілем марки "BMW X5", державний номерний знак "[NUMBER]", рухаючись в напрямку м. Мукачево між населеними пунктами с. Яноші та с. Гать не впорався з керуванням скоїв зіткнення з автомобілем марки "Chery Tiggo", державний номерний знак "[NUMBER]", яким керував [PERSON]. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав легкі тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3 від 22.01.2015 року, проведеної судово-медичним експертом Берегівського районного відділення судово-медичної експертизи, у позивача виявлено тілесні ушкодження у вигляді: одне садно на шкірних покривах чола зліва, одне садно на шкірних покривах передньої поверхні лівого колінного суглоба, один синець на шкірних покривах передньо-внутрішньої поверхні правого колінного суглоба на фоні якого поряд чотири садна, один синець на шкірних покривах зовнішньо-внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглоба з переходом на внутрішню поверхню верхньої третини лівого передпліччя, один синець на шкірних покривах внутрішньо-передньої поверхні верхньої третини лівого плеча, один синець на шкірних покривах внутрішньої поверхні внутрішньої стопи, одне садно на шкірних покривах грудної залози, забій шиї, грудної клітки, лівого ліктьового суглобу, хребта, лівого ліктьового суглобу, забійна рана чола, які віднесли до легких тілесних ушкоджень, що не призвели до короткочасного розладу здоров'я. Інші отримані тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозгової травми, струсу головного мозгу, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний термін розладу здоров'я та незначну стійку втрату працездатності. Вина [PERSON] в порушенні правил дорожнього руху повністю підтверджується постановою Теребовлянського районного суду від 12.02.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, постановою про закриття кримінального провадження від 23.01.2015 р.. Як зазначає позивач йому завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 20000 гривень. Наявність цієї шкоди пояснюється тривалими фізичними стражданнями, які позивач переніс та продовжує відчувати, тимчасовою втратою працездатності, перебуванням на лікуванні, а також душевними страждання, у зв'язку з пережитим він досі не здатен вести звичний образ життя, йому постійно сняться кошмари та виник страх керування автомобілем. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь 20 000 грн. відшкодування моральної шкоди та 1000 грн. відшкодування витрат витрачених на правову допомогу. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явилися, однак згідно поданої заяви просять позов задовольнити та розглянути справу у їх відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 січня 2015 року, о 15:25 год., [PERSON], керуючи автомобілем марки "BMW X5", державний номерний знак "[NUMBER]", рухаючись в напрямку м. Мукачево між населеними пунктами с. Яноші та с. Гать не впорався з керуванням скоїв зіткнення з автомобілем марки "Chery Tiggo", державний номерний знак "[NUMBER]", яким керував [PERSON]. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3 від 22.01.2015 року, яка проведена судово-медичним експертом Берегівського районного відділення судово-медичної експертизи Староста П. Й., вбачається, що в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді: одне садно на шкірних покривах чола зліва, одне садно на шкірних покривах передньої поверхні лівого колінного суглоба, один синець на шкірних покривах передньо-внутрішньої поверхні правого колінного суглоба на фоні якого поряд чотири садна, один синець на шкірних покривах зовнішньо-внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглоба з переходом на внутрішню поверхню верхньої третини лівого передпліччя, один синець на шкірних покривах внутрішньо-передньої поверхні верхньої третини лівого плеча, один синець на шкірних покривах внутрішньої поверхні внутрішньої стопи, одне садно на шкірних покривах грудної залози, забій шиї, грудної клітки, лівого ліктьового суглобу, хребта, лівого ліктьового суглобу, забійна рана чола, які віднесли до легких тілесних ушкоджень, що не призвели до короткочасного розладу здоров'я. Інші отримані тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозгової травми, струсу головного мозгу, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний термін розладу здоров'я та незначну стійку втрату працездатності (а.с. 5-8). Згідно постанови Теребовлянського районного суду від 12 лютого 2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАПУ, та визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що виразилося у зіткненні з автомобілем марки "Chery Tiggo", державний номерний знак "[NUMBER]", яким керував [PERSON] (а.с. 9). Як вказано в даній постанові, вина [PERSON] в порушенні правил дорожнього руху підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АО1 №079700 від 23.01.2015 року. Зазначена постанова набрала чинності. Також, в постанові про закриття кримінального провадження, зазначено, що внаслідок зіткнення, згідно з висновком експерта Берегівського райвідділення судово-медичної експертизи від 22.01.2015 року, у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров'я. (а.с. 10). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, коли шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"ю або смертю особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Суд вважає, що позивачу була завдана моральна шкода, у зв'язку тривалими фізичними стражданнями, які позивач переніс та продовжує відчувати, тимчасовою втратою працездатності, перебуванням на лікуванні, а також душевними страждання, у зв'язку з пережитим він досі не здатен вести звичний образ життя, йому постійно сняться кошмари та виник страх керування автомобілем. Разом з тим, суд вважає, що заявлена позивачем вимога про відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень є завищеною. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, при визначенні розміру спричиненої позивачу моральної шкоди, суд вважає, що позивачу [PERSON] були спричинені моральні страждання, внаслідок протиправних дій відповідача, у зв'язку з тривалими фізичними стражданнями, які він переніс та продовжує відчувати, тимчасовою втратою працездатності, перебуванням на лікуванні, а також душевними страждання, у зв'язку з пережитим він досі не здатен вести звичний образ життя, йому постійно сняться кошмари та виник страх керування автомобілем.

Outcome: partial