Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У березні 2010 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 57 587,91 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № 015/08-ФЛ/17 від 29 лютого 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 60 000 грн. зі сплатою 16,5 % річних до 10.02.2023 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - щомісячно, в термін до « 10» числа кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за Кредитними ресурсами в розмірі 333,33 грн. згідно графіку погашення кредиту. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з чим, за кредитним договором станом на 11.03.2010 року виникла заборгованість в сумі 57 587,91 грн., яка складається з наступного: 55 394,02 грн. - заборгованість за кредитом; 2193,89 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Крім того, зобов'язання за вказаним договором забезпечено порукою: договір 015/08/02/17 від 29.02.2008 року, укладений з поручителем [PERSON], та договір поруки 015/08/02/17 від 29.02.2008 року, укладений з поручителем [PERSON]. Вимога, що була пред'явлена до поручителів, щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. 30 квітня 2010 року заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені в повному обсязі, а саме: стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором № 015/08-ФЛ/17 від 29 лютого 2008 року станом на 11 березня 2010 року в сумі 57 587, 91 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 575,88 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2014 року заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2010 року по цивільній справі за Публічного акціонерного товариства " Банк "Фінанси та Кредит" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасоване та справу призначено до розгляду в загальному порядку. 03.10.2014 року Публічним акціонерним товариством " Банк "Фінанси та Кредит" надано уточнену позовну заяву, відповідно до змісту якої позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором станом на 01.10.2014 року в розмірі 167 403,38 грн., яка складається з наступного: 1 320,65 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 8 076,08 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 131,68 грн. - сума строкової заборгованості по процентам; 27 712,51 грн. - сума простроченої заборгованості по процентам; 130 162,46 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та процентам. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі, в своїх поясненнях спиралася на підстави зазначені у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав на підставах, зазначених у запереченні, просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні також не визнав позовні вимоги та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] є поручителем за кредитним договором № 015/08-ФЛ/17 від 29 лютого 2008 року, про що 29 лютого 2008 року було укладено договір поруки № 015/08/02/17. Заявлені позивачем вимоги значно перевищують розмір відповідальності поручителя [PERSON], який визначено в договорі поруки. Крім того, від реалізації заставленого майна, а саме: квартири [ADDRESS], банку були перераховані грошові кошти в розмірі 41 073,50 грн. Таким чином, у позивача відсутні підстави для стягнення зазначеної у позові заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Сторони не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON]. . Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON] - [PERSON], представника відповідача [PERSON] - [PERSON], вивчивши матеріали цивільної справи, в тому числі: фотокопію кредитного договору № 015/08-ФЛ/17 від 29 лютого 2008 року, відповідно до змісту якого [PERSON] уклав договір з позивачем та погодився на його умови, фотокопію договорів поруки № 015/08/02/17 від 29.02.2008 року, укладений з поручителем [PERSON], та договір поруки 015/08/02/17 від 29.02.2008 року, укладений з поручителем [PERSON], розрахунки суми заборгованості, встановив наступне: Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. 29 лютого 2008 року відповідно до кредитного договору № 015/08-ФЛ/17 відповідачу [PERSON] позивачем було надано кредит у сумі 60 000,00 грн. зі сплатою 16,5% річних. Згідно заяви на видачу готівки від 29.02.2008 року кошти надані позичальнику в повному обсязі. Відповідно до п. 3.2. кредитного договору № 015/08-ФЛ/17 від 29.02.2008 року позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 10 лютого 2023 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Позичальник зобов'язується щомісяця, в термін до 10 числа кожного місяця, починаючи з березня 2008 року, здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими кредитними ресурсами у розмірі 333,33 грн., згідно графіка зниження розміру заборгованості (Додаток № 1 до цього Договору). Відповідно до п. 6.1. кредитного договору № 015/08-ФЛ/17 від 29.02.2008 року за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, комісійної винагороди позичальник сплачує банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Однак, відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконував взятих на себе обов'язків, у зв'язку з чим станом на 01.10.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 167 403,38 грн., яка складається з наступного: 1 320,65 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 8 076,08 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 131,68 грн. - сума строкової заборгованості по процентам; 27 712,51 грн. - сума простроченої заборгованості по процентам; 130 162,46 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та процентам, що підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором. Крім того, зобов'язання за вказаним договором забезпечено порукою: договір 015/08/02/17 від 29.02.2008 року, укладений з поручителем [PERSON], та договір поруки 015/08/02/17 від 29.02.2008 року, укладений з поручителем [PERSON]. Відповідно до п.1.1. зазначених договорів поруки поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 015/08-ФЛ/17 від 29.02.2008 року, а також відповідно до п. 2.1 у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Вимоги, що були пред'явлені до поручителів, щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишені без задоволення. В судовому засіданні сторонами не заперечувався той факт, що грошові кошти в розмірі 41 073,50 грн. від реалізації заставленого майна, а саме: квартири [ADDRESS], були зараховані банком у 2011 році в рахунок погашення суми основної заборгованості за кредитним договором № 015/08-ФЛ/17 від 29.02.2008 року. Однак, після зарахування зазначених коштів, заборгованість за вказаним кредитним договором не була погашена в повному обсязі, що також підтверджується розрахунком суми заборгованості по кредитному договору. Щодо вимог про стягнення пені, суд вважає можливим застосувати ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені до 37 240,92 грн., зважаючи на те, що пеня значно перевищує розмір збитків. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 015/08-ФЛ/17 від 29.02.2008 року підлягають частковому задоволенню та необхідно стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 015/08-ФЛ/17 від 29.02.2008 року станом на 01.10.2014 року в розмірі 74 481,84 грн., яка складається з наступного: 1 320,65 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 8 076,08 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 131,68 грн. - сума строкової заборгованості по процентам; 27 712,51 грн. - сума простроченої заборгованості по процентам; 37 240,92 коп. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та процентам. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial