Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

До суду звернувся позивач ПрАТ "Страхова компанія «АХА Страхування» з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. В обґрунтування заявлених вимог посилаючись на те, що 29.08.2015 року, на вул.Вокзальній, 83/2 в м.Києві, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, керуючи транспортним засобом "Toyota", днз [NUMBER] , допустила зіткнення з автомобілме «Mersedes», днз [NUMBER] , що належить [PERSON] , автомобілем "Audi", днз [NUMBER] , що належить [PERSON] , автомобілем "Iveco", днз [NUMBER] , що належить [PERSON] , автомобілем "Toyota", днз [NUMBER] , що належить [PERSON] та автомобілем "Toyota", днз [NUMBER] , що належить [PERSON] Автомобіль відповідачки [PERSON] було застраховано згідно Полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7072176 від 21.03.2015 року в ПрАТ «СК «АХА Страхування». Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 06.10.2015 року відповідачку [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Потерпілі від даної ДТП - [PERSON] та [PERSON] звернулись до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом. Дану подію страховимком було визнано страховим випадком та відповідно до страхового акту №АХА2015928 від 22.02.2016 року було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] в розмірі 13 334, 08 грн. та відповідно до страховаго акту №АХА2015915 від 22.02.2016 року було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій [PERSON] в розмірі 11 821,55 грн., в зв`язку з чим позивач звертається до суду з позовом про стягнення з відповідачки страхового відшкодування в сумі 25 155 грн. 63 коп., посилаючись на ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ч. 1 ст. 1191 ЦК України, згідно якої соба, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В судове засідання представник позивача не з"явився, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримів в повному обсязі, та не заперечував щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлялась належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подавалось. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі позивача та відповідачки. Оскільки відповідачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила та не подала до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2015 року, на вул.Вокзальній, 83/2 в м.Києві, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, керуючи транспортним засобом "Toyota", днз [NUMBER] , допустила зіткнення з автомобілме «Mersedes», днз [NUMBER] , що належить [PERSON] , автомобілем "Audi", днз [NUMBER] , що належить [PERSON] , автомобілем "Iveco", днз [NUMBER] , що належить [PERSON] , автомобілем "Toyota", днз [NUMBER] , що належить [PERSON] та автомобілем "Toyota", днз [NUMBER] , що належить [PERSON] , що підтверджується довідкою УПП у м.Києві про ДТП (а.с.15-17). Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 06.10.2015 року відповідачку [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, постановою Апеляційного суду м.Києва від 10.12.2015 року постанову суду змнінено в частині пошунення нею п. 2.5 ПДР України, у решті постанову залишено без змін (а.с. 18, 19-23). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Toyota", днз [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «АХА Страхування» за Полісом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7072176 від 21.03.2015 року (а.с.10). На підставі Заяв про виплату страхового відшкодування (а.с. 27, 44-46), актів огляду транспортного засобу (дефектна відомість) № 533/15 від 01.09.2015 року та № 585/15 від 01.09.2015 року (а.с. 30-31, 47-48), ремонтної калькуляції від 01.12.2015 року (а.с. 39-43, 55-59) ПрАТ «СК "АРМА» здійснила виплату страхового відшкодування на загальну суму 25 155 грн., 63 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 222177 від 23.02.2016 року та №225163 від 23.02.2016 рок4у (а.с.63, 66), в зв`язку з чим у ПрАТ «СК «АХА Страхування» виникло право на звернення до відповідачки [PERSON] , як до винної особи, з вимогою відшкодувати понесені страховою компанією витрати. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати срахового відшкодування має право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ч.2 п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року передбачає, що оскільки відповідно до ст. 3 Закону України № 1961-ІУ обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, так і захисту майнових прав страхувальника, враховуючи положення ст.1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, встановлюється залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах, передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 10.02.2016р. у справі №6-2878цс15, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому за змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом ст. 1194 ЦК України в системному зв`язку зі ст. 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Стороною відповідачки не надано суду доказів на спростування розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем. Таким чином, відповідачка для відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити на користь позивача страхову виплату в розмірі 25 155 грн. 63 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved