Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь суму заборгованості з кредиту та відсотків за Кредитною угодою E/V 3875 від 22.08.2008 року у розмірі 74 548,01 дол. США; cтягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь суму заборгованості з пені та комісії за Кредитною угодою E/V 3875 від 22.08.2008 року у розмірі 106 956,68 грн.; cтягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", [PERSON] та [PERSON] на свою користь суму заборгованості з пені та комісії за Кредитною угодою E/V 3875 від 22.08.2008 року у розмірі 10 000,00 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму штрафу за Кредитною угодою № Е/V 3875 від 22.08.2008 року урозмірі 35 833, 65 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь суму заборгованості з кредиту та відсотків за Кредитним договором № Е/V 3626 від 03.03.2008 року у розмірі 14 129,70 дол. США; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] користь Публічного акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості з пені та комісії за Кредитним договором № Е/V 3626 від 03.03.2008 року у розмірі 13 901,51 грн.; стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", [PERSON] та [PERSON] на свою користь суму заборгованості з пені та комісії Кредитним договором № Е/V 3626 від 03.03.2008 року у розмірі 10 000,00 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму штрафу за Кредитним договором № Е/V 3626 від 03.03.2008 у розмірі 7 089, 68 грн.; судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до укладеного Кредитного договору № Е/ V 3626 від 03.03.2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 05.03.2012 року. Також, відповідно до укладеної Кредитної угоди №Е/V 3875 від 22.08.2008 року та Договору про видачу траншу № Е/V 3875/1 від 26.08.2008 р., [PERSON] отримав кредит у розмірі 45 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 22.08.2018 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ "Акцент-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, з [PERSON] Договору поруки №1 від 03.03.2008 рокуза Кредитним договором № Е/V 3626 від 03.03.2008 року, з [PERSON] Договору поруки №1 від 22.08.2008 рокуза Кредитною угодою № Е/V 3875 від 22.08.2008 року, у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості була задоволена. Ухвалою суду від 18 червня 2012 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2012 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент--Банк", [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. При новому розгляді справи представник позивача в судові засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив розглядати справу за його відсутності, позов задовольнити у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Аналогічні положення закріплено й в статтях 1, 11 ЦПК України. Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Оскільки відповідачі затягували розгляд справи та неналежним чином користувалися процесуальними правами відповідача, знаючи про розгляд цивільної справи в суді не отримували повісток, які направлялися їм рекомендованим повідомленням протягом тривалого часу, що підтверджується матеріалами справи, тому суд приходить до висновку про розгляд справи в їх відсутності. Представник відповідача ПАТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2008 року між відповідачем [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») був укладений Кредитний договір № Е/V 3626, відповідно до умов якого Банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати [PERSON] кредит у розмірі 10 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 05.03.2012 року, а Позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановлені даним Договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно із цим Договором в повному обсязі. Згідно з п. 4.2 Кредитного договору № Е/V 3626 від 03.03.2008 року, сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п. 4.1 даного Договору здійснюється в дату сплати відсотків, відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що наведений в Додатку №1 до даного Договору. Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору № Е/V 3626 від 03.03.2008 року, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.11 даного Договору Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 32 (тридцять два) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Згідно з п. 6.1 Кредитного договору № Е/V 3626 від 03.03.2008 року, при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, а також п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього Договору, строків повернення кредиту, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, а також п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3даного Договору, винагороди, передбаченої п.п. 4.5, 4.6 Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату нарахування. Відповідно до п. 6.6 Кредитного договору № Е/V 3626 від 03.03.2008 року, при порушенні Позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даним Договором більше, ніж на 120 днів, у зв'язку з чим Банк буде змушений звернутися до суду, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Згідно з п. 6.8 Кредитного договору № Е/V 3626 від 03.03.2008 року, строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Також судом встановлено, що 22.08.2008 року між відповідачем [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») була укладена Кредитна угода № E/V 3875, відповідно до умов якої Банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати [PERSON] кредит окремими частинами - Траншами кредиту, сукупна величина сальдо по яких не буде перевищувати суму 45000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 22.08.2018 року, а Позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит, сплатити відсотки і винагороду в терміни, встановлені даною Угодою і договорами про видачу Траншів у повному обсязі. Згідно з п. 4.2 Кредитної угоди № E/V 3875 від 22.08.2008 року, сплата відсотків за користування кредитом, зазначених у п. 4.1 даної Угоди, а також п. 4.1 договорів про видачу Траншу, здійснюється щомісяця, відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що складається для кожного Траншу кредиту окремо і є невід'ємним додатком до кожного договору про видачу Траншу. Відповідно до п. 4.3 Кредитної угоди№ E/V 3875 від 22.08.2008 року, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.10 цієї Угоди, а також п.п. 1.3, 2.2.3 договорів про видачу Траншів, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 40 (сорок) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Згідно з п. 6.1 Кредитної угоди № E/V 3875 від 22.08.2008 року, при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, а також п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього Договору,п.п.4.1, 4.2, 4.3, 4.4 договорів про видачу Траншів, а також Графіком погашення (Додаток 1 до договорів про видачу Траншів) термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3 цієї Угоди, п.п. 1.3, 2.2.3 договорів про видачу Траншів, а також Графіком погашення (Додаток 1 до договорів про видачу Траншів) винагороди, передбаченої п.п. 4.5, 4.6 цієї Угоди, а також п.п. 4.5, 4.6 договорів про видачу Траншів, Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату нарахування. Відповідно до п. 6.6 Кредитної угоди № E/V 3875 від 22.08.2008 року, при порушенні Позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даною Угодою більше, ніж на 120 днів, у зв'язку з чим Банк буде змушений звернутися до суду, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Згідно з п. 6.8 Кредитної угоди № E/V 3875 від 22.08.2008 року, строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з [PERSON] 03.03.2008 року договору поруки № 1 за кредитним договором № Е/V 3626 від 03.03.2008 року. Відповідно до п.1 Договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 10 000 дол. США. Згідно до п. 4 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом у 5 (п'ять) років (п. 12). Також вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з [PERSON] 22.08.2008 року договору поруки № 1 за кредитним договором № Е/V3875 від 22.08.2008 року. Відповідно до п. 1 Договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 45 000 дол. США. Згідно до п. 4 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом у 5 (п'ять) років (п. 12). Крім того, вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ "Акцент-Банк", договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобов'язався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобов'язань за кредитними договорами № Е/V 3626 від 03.03.2008 року, № Е/V 3875 від 22.08.2008 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. за кожним договором. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років. Як вказав позивач, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № Е/V 3626 від 03.03.2008 року заборгованість за ним станом на 06.02.2012 року склала 17 091,20 дол. США та 7 329,69 грн., з них: 8 442,95 дол. США - заборгованість за кредитом; 5 686,75 дол. США - заборгованість за відсотками; 2 961,50 дол. США- заборгованість з пені; 240,01 грн. - заборгованість з комісії; 7 089,68 грн. - штраф. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № Е/V3875 від 22.08.2008 року заборгованість за ним станом на 02.02.2012 року склала 89 011,11 дол. США та 37 234,5 грн., з них: 41 470,87 дол. США - заборгованість за кредитом; 33 077,14 дол. США - заборгованість за відсотками; 14 463,10 дол. США - заборгованість з пені; 1 400,85 грн. - заборгованість з комісії; 35 833,65 грн -штраф. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобов'язання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобов'язання, проведеним належним чином. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18.09.2014 року по справі № 442/620/11, провадження 22-ц/783/1846/14, апеляційна скарга представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - [PERSON] - задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 11 листопада 2013 року - скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитної угоди, договору про видачу траншу недійсними та стягнення моральної шкоди - відмовлено за безпідставністю. Рішення набрало законної сили18.09.2014 року. При ухвалені рішення встановлено, що не заслуговують на увагу суду доводи позивача про те, що кредитну угоду № Е/V 3875 від 22.08.2008 року, додаток №1 до договору про видачу траншу позичальник не підписував, та такий підпис є підробленим, з огляду на таке. Незважаючи на те, що позивач [PERSON] заперечує факт підписання оспорюваних договорів, проте поведінка свідчить, що умови оспорюваних договорів виконувались останнім у передбаченому договором розмірі, зокрема позивачем [PERSON] 18.09.2008 року та 15.10.20087 року мала місце оплата боргу в сумі 1321 доларів США, 18.11.2008 року мала місце оплата боргу в сумі 100,00 дол. США, 26.01.2009 року в рахунок погашення боргу внесено 1350,00 дол. США, а 15.09.2009 року мала місце оплата заборгованості по кредитному договору в сумі 500 дол. США. Всі перелічені вище оплати проведено саме на рахунок [NUMBER], який визначено сторонами в п.2.1.1 оскаржуваного договору про видачу траншу та підтверджується завіреною копією заяв на переказ готівки на одному аркуші. Крім того, 26.08.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна. Згідно п.2 вищезгаданого договору іпотеки, іпотекою забезпечується виконання зобов'язань Іпотекодавця, що випливають з Кредитної угоди від 22 серпня 2008 року № Е/V 3875 з повернення кредиту у сумі 45000 дол. США у термін до 22 серпня 2018 року. Також, 22 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір застави №1, згідно якого заставодавцем надано майно в забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з кредитної угоди від 22.08.208 року № Е/V 3875 та укладено договір поруки із дружиною [PERSON] Дані договори сторонами не оспорюються, а, отже, визначається дійсність їх вчинення. Зазначеними договорами забезпечується виконання зобов'язань позивача [PERSON] по оспорюваній кредитній угоді. Також встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 08.06.2016 року по справі № 438/19/14, провадження 22-ц/783/16/16, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задоволена. Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 22 травня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в особі Бориславського відділення Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитної угоди № E/V 3626 від 03 березня 2008 року недійсною - відмовити за спливом позовної давності. Рішення набрало законної сили 08.06.2016 року. Дослідженими колегією суддів оригіналами додаткових документів, долучених до оригіналу кредитного договору № Е/V 3626 від 03 березня 2008 року підтверджується, що 04.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позичальником [PERSON] був укладений Додаток №1 до кредитного договору № Е/V 3626 від 03 березня 2008 року у вигляді графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, який є невід'ємною частиною кредитного договору, підпис під яким позивачем в межах цивільної справи не оспорювався. В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] достовірно було відомо про вчинення кредитного договору № Е/V3626 від 03 березня 2008 року, оскільки він бажав одержання цього кредиту та усі забезпечувальні та гарантійні заходи по його виконанню здійснювалися з його участю. В межах кримінального провадження не встановлено жодної особи, яка, на думку позивача, підписала спірний кредитний договір, і , зокрема, працівник ПАТ КБ « ПриватБанк», в якому укладався договір. Кримінальне провадження зупинено. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст.212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Виходячи із викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності; беручи до уваги той факт, що судом встановлено дійсність вчинення кредитним договорів і позичальником [PERSON] заборгованість за кредитними договорами сплачена не була, а тому вимоги Банку щодо стягнення з [PERSON] та поручителя [PERSON] солідарно заборгованості відповідають вимогам чинного законодавства та умовам укладених між сторонами договорів. Щодо заявлених позовних вимог позивача про стягнення із поручителя ПАТ «Акцент-Банк» суми заборгованості. Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. З урахуванням того, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" стосовно стягнення суми з ПАТ "Акцент-Банк" за договором поруки витікають з відносин, які виникли на підставі договору укладеного між юридичними особами, то такі вимоги не можуть бути розглянутими в порядку цивільного судочинства. Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-745цс 15 та від 08 листопада 2015 року № 6-1737цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, провадження у справі за позовними вимогами ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості за договорами поруки підлягає закриттю. Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити ПАТ КБ «ПриватБанк», що розгляд його позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» і про стягнення заборгованості за кредитним договором віднесено до юрисдикції господарських судів. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи із вищевикладеного та враховуючи, що боржник належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Підстав для звільнення [PERSON] та поручителя [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] та [PERSON] на його користь у розмірі 1 609 грн. 50 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial