Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що [PERSON] 18.07.2020 року, керуючи транспортним засобом - мотоциклом "Спарк" по вулиці Сосновського в м.Коростені на перехресті доріг, проявив неуважність, не переконався в безпеці руху та скоїв зіткнення з автомобілем "Део Сенс", державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив пункт 2.3 б,10.1 Правил Дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП України. Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.08.2020 року по справі №279/3522/20 винним у дорожньо-транспортній пригоді був визнаний водій [PERSON] на якого накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Після заподіяння механічних пошкоджень транспортному засобу була проведена оцінка матеріальних збитків, який відповідно до звіту №37/20 «Про оцінку колісного транспортного засобу з метою визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ», проведеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , становить 36635,36 гривень. Транспортний засіб, яким керував не маючи водійського посвідчення [PERSON] , не зареєстрований у встановленому законом порядку. [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] являється рідним батьком, тому останній залучений в якості відповідача. З приводу відшкодування завданих збитків він неодноразово звертався до відповідачів, однак ці вимоги залишились поза увагою, тому він змушений звернутись до суду за захистом порушеного права. Зазначає, що йому також завдано маральну шкоду, яку він оцінює в 30000 гривень, яка виражається в тому, що на момент ДТП отримав стрес, хвилювання за своє життя та здоров`я. В подальшому тривалий термін був позбавлений належного транспортного засобу, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, побуту, переживань та емоційної напруги через неправомірні дії з боку відповідача, відновлення транспортного засобу. Рішенням суду просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 36635,46 гривень та моральну шкоду в розмірі 30000,00 гривень, а всього 66635,46 гривень. У випадку відсутності достатнього майна для відшкодування шкоди неповнолітнім [PERSON] , стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 36635,46 гривень та моральну шкоду в розмірі 30000,00 гривень, а всього 66635,46 гривень. Одночасно просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. 23.10.2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачами 29.10.2020 року. У встановлений строк представник відповідача [PERSON] , адвокат Барановський І.І. подав відзив на позов, в якому зазначив про відсутність, на його думку, достатнього та допустимого доказу нанесення матеріального збитку, тому просив у позові відмовити за недоведеністю позовних вимог. У встановлений строк відповідь на відзив не надійшла. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої неповнолітньою особою [PERSON] , [INFO] . Відповідачем позивач зазначив також законного представника неповнолітнього [PERSON] , який є батьком [PERSON] . Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 19.08.2020 року у справі №279/3522/20 неповнолітнього [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього захід впливу у виді попередження. Зі змісту постанови суду слідує, що [PERSON] визнано винним в тому, що 18.07.2020 року останній, керуючи транспортним засобом - мотоциклом Спарк, по вул.Сосновського м.Коростень на перехресті доріг, виконуючи маневр повороту ліворуч, проявив неуважність , не переконався в безпеці руху та скоїв зіткнення з автомобілем Део-Сенс д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив пункт 2.3.б, 10.1 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Власником автомобіля Део-Сенс д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , що стверджується свідоцтвом [NUMBER] . Як на підставу позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди позивач посилалась на ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України. Так, статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо)володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підстав, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України). Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ . Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб марки "Део Сенс", державний номерний знак [NUMBER] , та, як наслідок позивачу було спричинено матеріальний збиток. Відповідно до звіту № 37/20 про оцінку колісного транспортного засобу від 18.07.2020 року розмір збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП становить 36635, 46 гривень. Вказаний розмір заподіяного збитку стороною відповідача належними та допустимими доказами не оспорений та не спростований. Відповідно до чч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди. Право вимагати відшкодування заподіяної в результаті ДТП матеріальної шкоди має власник або особа, яка володіє автомобілем на підставі, передбаченій законом або договором. На таку особу покладається обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір. Визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу, проводилась ФОП суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] на замовлення [PERSON] на підставі договору №37/20 від 21.08.2020 року. Оцінка транспортного засобу проводилася відповідно до Закону України №2658-ІІІ від 12.07.2001 року з наступними змінами «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Доводи представника відповідача наведені у відзиві щодо актуальності складеного звіту, з огляду на те, що останнім не подано суду будь-якого висновку або звіту на спростування доказів, що були надані позивачем на підтвердження своїх вимог, тому даний в матеріалах справи звіт про оцінку майна є єдиним належним доказом на підтвердження завданої шкоди. Стаття 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або ушкодженням здоров"я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Враховуючи те, що в результаті ДТП було пошкоджено майно позивача, що призвело до душевних страждань та порушення звичайного способу життя внаслідок неможливості користуватися автомобілем, тому суд вважає за необхідне задовольнити дані вимоги в розмірі 5000 гривень, що є достатнім, розумним та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди в даному випадку. Відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Частиною 2 вказаної норми Закону передбачено, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, обов"язок по відшкодуванню завданої позивачу шкоди покладається на [PERSON] , як законного представника [PERSON] , оскільки доказів того, що останній має майно, достатнє для відшкодування завданої ним шкоди в матеріалах справи не має. За правилами ст.1180 ЦК України шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial