Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

27 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому було уточнено та згідно редакції від 01 жовтня 2014 року просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON], 1965 року народження, який мешкає за адресою [ADDRESS] на користь Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ», розрахунковий рахунок № 26005321908 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, ЄДРПОУ 37476308 грошові кошти у сумі 1 500 гривень у відшкодування матеріальної шкоди, кошти у сумі 10 000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди. Судові витрати в розмірі 487, 20 гривень покласти на відповідача. Свої вимоги мотивував тим, що 31 березня 2014 року приблизно о 17:00 годині [PERSON], керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf» з іноземними номерами [NUMBER], рухаючись по направленню до житлового будинку [ADDRESS] з загрозою для життя працівника, який відкриває автоматичний шлагбаум, умисно здійснив пошкодження шлагбауму, шляхом збиття останнього на дуже великій швидкості, коли стріла шлагбаума (елемент конструкції, призначений безпосередньо для перекриття проїзду (проходу)) була опущена. Позивач стверджує, що автоматичний шлагбаум, було значно пошкоджено, що унеможливило подальше користування ним без проведення відновлювального ремонту, а саме зміни стріли шлагбаума, вартість якої становить 1500 гривень. Крім матеріальних збитків позивач просить стягнути з відповідача також спричинену моральну шкоду, яку він оцінює у 10 000 гривень. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив постановити рішення, відповідно до якого стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представники заперечували проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та недоведеність. Вислухавши сторін, дослідивши докази та матеріали справи, суд доходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ» є юридичною особою та надає послуги відповідно до ЗУ «Про кооперацію», положень Статуту, рішень Загальних зборів його членів, затверджених тарифів кооперативу та чинного законодавства України. Відповідно до п. 1.4. Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», кооператив діє на засадах самофінансування, у тому числі у вільно конвертованій валюті, володіє майном, виступає від свого імені у цивільному обігу, має право від свого імені укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права і нести обов'язки, бути позивачем та відповідачем у загальному, господарському, адміністративному та третейському суді, володіє іншими правами, наданими законодавством України та міжнародними договорами для юридичних осіб. Згідно п.п. 5.3.3. Статуту, Кооператив здійснює обслуговування інфраструктури та управління об'єктами будівництва. Відповідно до п.п. 5.5.2.Статуту, Кооператив має право, здійснюючи некомерційну господарську діяльність, залучати майно та/або кошти будь-яких юридичних та/або фізичних осіб, зокрема для будівництва експлуатації, обслуговування прилеглих територій та ремонту Об'єктів будівництва тощо. ОК «МЖСТ ДОМ» забезпечує надання житлово-комунальних послуг мешканцям житлового будинку [ADDRESS] та прибуткової території до нього. В'їзд/виїзд з прибудинкової території будинку [ADDRESS] обладнаний автоматичним шлагбаумом серії ВS-З (пристрій для перекриття проїжджої частини дороги і припинення руху транспортних засобів (пішоходів)). Даний пристрій придбано Позивачем - ОК «МЖСТ ДОМ» , що підтверджується Договором поставки №1/03/2014-ОК від 13 березня 2014р., специфікація №1 до Договору поставки №1/03/2014-0к від 13 березня 2014р. та Актом приймання - передачі товару за договором №1/03/2014-ОК від 13 березня 2014р. м. Одеса « 17» березня 2014 p., рахунок-фактурою №034471 від 16.04.2014р. та банківською випискою від 17.04.2014р., та встановлено з метою збереження території житлового комплексу, зокрема газонів, зелених насаджень, обладнання дитячого майданчику, тощо в належному стані, а також з метою недопущення паркування великої кількості транспортних засобів на території житлового комплексу, що унеможливлює в'їзд/виїзд спеціальних транспортних засобів (транспортних засобів служб пожежної, міліції, швидкої допомоги, аварійних підрозділів, вивезення побутового сміття та інші), тощо та нормальне функціонування житлового комплексу в цілому. Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2014 року Голова ОК «МЖСТ ДОМ» В.П. Шаргородський звернувся до Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з заявою про те, що 31 березня 2014 року приблизно о 17:00 годині невідомий чоловік, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf» з іноземними номерами [NUMBER], рухаючись по направленню до житлового будинку 59-К, здійснив пошкодження шлагбаума, шляхом збиття останнього на дуже великій швидкості, коли стріла шлагбауму (елемент конструкції, призначений безпосередньо для перекриття проїзду (проходу)) була опущена. Майно, а саме автоматичний шлагбаум, було значно пошкоджено, що унеможливило подальше користування останнім без проведення відновлювального ремонту, а саме заміни стріли шлагбауму, яка й була пошкоджена. Після цього чоловік зник з місця події. З висновку по матеріалам ЖОУЗС №7548 від 01.04.2014 року, оригінал якого був витребуваний судом, затвердженого начальником Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області В.В. Гайваненком, вбачається, що в ході перевірки вищевказаного звернення встановити володільця зазначеного автомобіля не виявилось можливим та після встановлення його особи він буде допитаний по даному питанню та до нього будуть прийняті заходи чинного законодавства. Листом Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 14.04.2014 року заявника було повідомлено, що по встановленню винної особи, що пошкодила майно МЖСТ "ДОМ", до неї будуть застосовані заходи чинного законодавства (а.с.30). 18 вересня 2014 року Голова кооперативу знову звернувся до начальника Київського ОМУ ГУ МВС України в Одеській області з запитом про надання інформації, в якому просив повідомити про винну особу у скоєнні дій, зазначених в заяві від 01.04.2014 року. Як вбачається з висновку по матеріалам, які зареєстровані у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №24039 від 18.09.2014 року, матеріали звернення розглядав ДІМ Таїровського ВМ Бондаренко В.С., яким було встановлено, що пошкодив шлагбаум [PERSON], мешкаючий за адресою: [ADDRESS]. Однак, суд критично ставиться до зазначеного висновку, так як він не містить жодних матеріалів перевірки, в результаті чого залишилось не зрозумілим, на підставі чого інспектор Бондаренко В.С. прийшов до таких висновків. Більш того, як повідомив відповідач у судовому засіданні, його до Київського райвідділу ніхто не викликав, по факту пошкодження шлагбауму не допитував, належний йому автомобіль не досліджував. Доказів іншого матеріали справи не містять. Таким чином, рапорт ст. ДІМ Таїровського ВМ Авдєєва В.К. від 18.09.2014 року на ім'я начальника Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Гайваненка В.В., в якому зазначається про пошкодження шлагбауму по вул. Корольова, 59К, не може вважатись належним та допустимим доказом вини відповідача [PERSON] у розумінні статей 57- 59 ЦПК України. Крім того, під час розгляду справи ухвалою суду від 02.10.2014 року було задоволено клопотання відповідача [PERSON] та витребувано з Київського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області матеріали перевірки відносно гр. [PERSON] щодо пошкодження ним шлагбауму по [ADDRESS]. 21.11.2014 року до канцелярії суду надійшов лист від Київського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області, згідно якого вбачається, що протягом 2014 року згідно бази даних "Армор" заяв та повідомлень по факту пошкодження [PERSON] шлагбауму по [ADDRESS] до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області не надходило. Отже, листи Київського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області, які містяться в матеріалах справи, суперечать один одному. Також слід зазначити, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що в результаті збиття шлагбауму працівник кооперативу [PERSON] ледве встиг відскочити в сторону від автомобіля правопорушника (а.с.4). Однак, дане твердження спростовується показами [PERSON], що працює охоронцем в МЖСТ ДОМ, який у судовому засіданні повідомив, що охоронець [PERSON] у цей день взагалі не працював. Крім того, свідок [PERSON] пояснив, що він працював в ОК «МЖСТ ДОМ» охоронцем, та 31 березня 2014 року знаходився на роботі, де став свідком того, що [PERSON] навмисно пошкодив шлагбаум. Свідок [PERSON] пояснив, що він є директором кафе «Латраторія», яке розташоване за адресою [ADDRESS], та повідомив, що 31 березня 2014 року він став свідком того, що [PERSON] рухаючи на автомобілі марки «Volkswagen Golf» з іноземними номерами [NUMBER] навмисно пошкодив шлагбаум. Проте суд критично ставиться до пояснень вказаного свідка, так як зазначене кафе працює лише 4 місяці та залишилось не зрозумілим, яким чином його директор зміг запам'ятати мешканців будинку, враховуючи свідчення [PERSON] про те, що він свідка не знає. Крім того, як вбачається з матеріалу №521 Відділу ДАІ з обслуговування м. Одеси УДАІ ГУ МВС України в Одеській області від 31.03.2014 року, саме цей відділ займався розслідуванням подій, що є предметом розгляду даної справи. З висновків експертного дослідження від 22.08.2014 року, проведеного на підставі листа начальника сектору майора Тьосова В.Н., вбачається, що відповісти на питання, чи контактував автомобіль відповідача з шлагбаумом, не виявилось можливим, однак, ушкоджень ударно-динамічного характеру під час огляду виявлено не було. Крім того, суд не погоджується з твердженнями представника позивача щодо неналежності проведеної експертизи, так як з клопотаннями про призначення будь-яких експертних досліджень позивач до суду не звертався, доказів, що могли б спростувати висновки вказаної експертизи, суду не надав. У відповідності до пункту 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для настання відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦКУ необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в)причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Таким чином, суд вважає недоведеним причинний зв'язок між пошкодженням шлагбауму та діями відповідача, так як жодної з перелічених підстав у даному випадку немає, а від так в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити в повному обсязі. Також, в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. На теперішній час вмотивованого рішення суду, або постанови слідства про визнання [PERSON] винним в пошкодженні шлагбауму за адресою [ADDRESS] немає та не встановлено, ким саме було здійснено дане пошкодження. Такі факти свідчать про відсутність правових підстав вважати, що саме з вини [PERSON] сталося пошкодження вищевказаного шлагбауму, в результаті чого було завдано позивачу матеріальної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Крім матеріальних збитків, позивач вважає, що відповідач [PERSON] своїми неправомірними діями спричинив йому моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 10 000 гривень. Згідно ж пункту 1 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пп. 2, 3 пункту 2 вищезазначеної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди позивачу визначається залежно від характеру правопорушення, глибини його фізичних та душевних страждань, пов'язаних з противоправною поведінкою щодо нього та страждань у зв'язку із пошкодженням майна, ступеня вини відповідача, який завдав шкоду. У п. 9 Постанови Пленум Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди звернув увагу, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення). Складовими елементами шкоди є: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та настанням шкоди; вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного з наведених складових елементів шкоди виключає склад цивільного правопорушення, і, як наслідок, настання юридичної відповідальності. Матеріалами справи доведено відсутність причинного зв'язку між існуючими пошкодженнями майна ОК «МЖСТ ДОМ» (настанням шкоди) та протиправною поведінкою [PERSON] У зв'язку з наведеним, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача ОК «МЖСТ ДОМ» в частині стягнення з відповідача [PERSON] суми завданої йому моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень, оскільки вину відповідача не встановлено і існування такої шкоди не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу "МЖСТ ДОМ" до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди слід відмовити в повному обсязі, так як матеріалами справи доведено відсутність причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою відповідача. Крім того відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених під час розгляду справи.

Outcome: dismissed