Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Дельта Банк" грошові кошти у розмірі 4 311,36 доларів США та 5 000,00 гривень, з яких депозит в розмірі 4 262,55 доларів США, нарахованих процентів за депозитом у розмірі 33,99 доларів США, пеня за прострочення в розмірі 14.82 доларів США, та компенсація моральної шкоди в розмірі 5 000,00 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.02.2014 року між ним та АТ "Дельта Банк" був укладений договір № 004-29507-150214 на відкриття та обслуговування поточного рахунку № [NUMBER] у доларах США. З 21.08.2014 року по 02.10.2014 року, відповідно до договору № 10004008483118, за допомогою Інтернет-банкінгу він уклав з АТ "Дельта Банк" договір банківського вкладу (депозит) "Зростаючий on-line" у доларах США та надав із власного рахунку грошові кошти в розмірі 4 262,55 доларів США, рахунок № [NUMBER], з виплатою процентів за користування коштами в кінці строку, проте у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, йому довелося звернувся до відділення АТ "Дельта Банк" про розірвання договору № 10004008483118, того ж дня, він отримав смс-повідомлення, що рахунок № [NUMBER] поповнено на 4 262,55 доларів США, але при неодноразових зверненнях до уповноважених осіб банку отримав відмову у видачі коштів та відсотків за його користування з посиланням на Постанову Національного банку України від 29.08.2014 року "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошового-кредитного та валютного ринків України", разом з тим вважає, що дії відповідача призвели до моральних та душевних страждань і переживання, відмова у поверненні частини вкладу порушила його плани, неодноразові звернення щодо повернення грошових коштів йому було відмовлено, а відповідач при цьому не здійснив жодної дії щодо вирішення конфліктної ситуації, а тому розмір компенсації моральної шкоди визначив у розмірі 5000,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву, де позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність в заочному провадженні. Уповноважений представник відповідача - Акціонерного товариства "Дельта Банк" в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Згідно положення частин 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 15.02.2014 року між позивачем та АТ "Дельта Банк" був укладений договір № 004-29507-150214 на відкриття та обслуговування поточного рахунку операцій за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, за умовами якого банк відкрив клієнту поточний рахунок № [NUMBER] у доларах США та надає на його користування електронний платіжний засіб платіжної системи. (а.с.5). Пунктом 1.4 договору передбачено, що за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку, банк сплачує клієнту проценти згідно з умовами правил. 21.08.2014 року за допомогою Інтернет-банкінгу позивач уклав з АТ "Дельта Банк" договір № 10004008483118 банківського вкладу (депозит) "Зростаючий on-line" у доларах США за умовами якого позивач на рахунок № [NUMBER] перерахував грошові кошти в розмірі 4 262,55 доларів США, з виплатою процентів за користування коштами в розмірі 8,25 процентів річних в кінці строку 04.09.2014 року (а.с.49). Згідно платіжного доручення №5821977 від 21.08.2014 року [PERSON] на рахунок АТ "Дельта Банк" були внесені грошові кошти в розмірі 4 262,55 доларів США (а.с.50). Звертаючись з позовом до суду, позивач вказав, що 02.10.2014 року звернувся до відділення АТ "Дельта Банк" про розірвання договору № 10004008483118 та зняття грошових коштів, на що, позивачу було відмовлено з посиланням на Постанову Національного банку України від 29.08.2014 року "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошового-кредитного та валютного ринків України". Крім того, [PERSON] звертався до Київського відділення № 6 АТ "Дельта Банк" із заявою вх. №2460193 від 09.10.2014 року, повторною заявою №2471009 від 14.10.2014 року, скаргою на відмову в видачі грошових коштів АТ "дельта Банк" відділення №6 від 14.10.2014 року про повернення вкладу, на що листом вх. №05-2460193 від 30.10.2014 року, позивачу було повідомлено, що з метою більш поглибленого вивчення порушеного ним питання та прийняття щодо нього конкретного рішення, його звернення було передано на розгляд до відповідного підрозділу банку, про результати розгляду його буде проінформовано додатково (а.с.11,12,13,14). 05.12.2014 року [PERSON] звернувся до АТ "Дельта Банк" з заявою №42545604 про видачу готівки з рахунку № [NUMBER], та відповідно до квитанції № 42548260 про здійснення валютно-обмінної операції, [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 50 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 764,83 гривень (а.с.52). Як вбачається з довідки про наявність рахунків в АТ "Дельта Банк" від 22.12.2014 року, у [PERSON] відкрито ПАТ "Дельта Банк" рахунок № [NUMBER] у валюті доларів США і станом на 22.12.2014 року залишок коштів на рахунку складає 4 205,26 доларів США (а.с.51). З копії фіскальних чеків від 19.12.2014 року вбачається, що з картки №*8699 транзакцію не дозволено (а.с.53). Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ст. 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогою ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Під час розгляду судової справи, відповідач не оспорював щодо боргових зобов'язань перед позивачем, інших доказів, які мали спростувати наведені позивачем доводів та розрахунків відповідачем не надано. А тому, у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору та відмови у поверненні депозитних коштів, позивачем надані розрахунки по заборгованості за договором банківського вкладу, за якими 4 262,55 доларів США сума внесеного позивачем депозиту, 33.99 доларів США сума несплачених процентів, 14,82 доларів США розмір пені, а всього 4 311,36 доларів США. Згідно з ст. 1070 Цивільного кодексу України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. У зв'язку з тим, що відповідач в строки, укладені в договору не повернув позивачу депозитний вклад та продовжував користуватися грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк має сплатити проценти, які згідно розрахунку позивача становлять 33,99 доларів США за період з 03.09.2014 року по 01.10.2014 року. Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз'яснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з'ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зав'язку між порушенням та моральною шкодою. З урахуванням характеру правопорушення, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди та вимог позивача в частині стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок не повернення його грошового вкладу, постійного листування з відповідачем з приводу надання інформації про підтвердження депозитного вкладу та його повернення, постійної нервової напруги позивача з приводу неправомірних дій відповідача, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в розмірі 1 000,00 грн., яка має бути відшкодовано відповідачем Акціонерним товариством "Дельта Банк" на користь позивача, оскільки матеріалами справи доведено, що відповідач суму грошового вкладу не повернув, своїх пояснення з даного приводу не надав. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача Акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., від сплати якого було звільнено позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved