Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

13.03.2019 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного Товариства" ДТЕК Донецькі електромережі" про збільшення розміру відшкодування шкоди у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 2-5). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 06.03.2013 з ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" на його користь стягнуто втрачений заробіток внаслідок каліцтва за період з 01.10.2009 по 31.12.2012 в сумі 103058,30 грн., в рахунок компенсації моральної шкоди 100 000,00 грн., а також визначено стягувати щомісячно заробіток (дохід), втрачений внаслідок каліцтва, починаючи з 01.01.2013 та довічно, в розмірі 60 відсотків від п"ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 23.04.2013 зазначене рішення було змінено в частині визначення розміру моральної шкоди та стягнення щомісячних виплат втраченого заробітку, на користь позивача з ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" стягнуто грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди в розмірі 97450,00 грн. та визначено стягувати з ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" на його користь щомісячно заробіток (дохід), втрачений внаслідок каліцтва, починаючи з 01.01.2013 та довічно, в розмірі 3 441,00 грн., розрахувавши суму таким чином: 1147,00 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2013) х 5 х 60%. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Згодом найменування відповідача було змінено та згідно зі Статутом АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" є правонаступником майна, прав та обов"язків ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго". Враховуючи те, що з дати встановлення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, розмір мінімальної заробітної плати неодноразово зростав, позивач вважає, що присуджена до щомісячної виплати сума, яку виплачує відповідач на його користь, підлягає відповідному збільшенню. Позивач просить збільшити розмір щомісячного відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров"я внаслідок каліцтва, визначеного рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 06.03.2013, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 23 квітня 2013 року, а також стягнути з відповідача заборгованість по сплаті шкоди, завданої ушкодженням здоров"я внаслідок каліцтва, за період з 01.12.2013 по 01.03.2019 в розмірі 202 539,00 грн. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, між [PERSON] та адвокатом Демченко К.А. укладено угоду про надання правової (юридичної) допомоги (а.с. 45-48). Представник позивача адвокат Демченко К.А. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача Фокін А.Ф., який діє на підставі довіреності № 975 від 28.01.2019 позовні вимоги позивача не визнав Представник відповідача зазначив, що на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від 23.04.2013 з ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" (на даний час АТ "ДТЕК Донецькі електромережі") на користь [PERSON] було стягнуто суму заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва щомісячно, починаючи з 01.01.2013 в розмірі 3441,00 грн. Відповідач виконує свої зобов"язання, встановлені рішенням Апеляційного суду Донецької області від 23.04.2013, сплачує щомісячно на користь позивача кошти в розмірі 3441,00 грн. Позивач жодного разу не звертався до АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" з приводу перерахунку вказаної виплати. До того ж, в рішенні Апеляційного суду Донецької області зазначено, що відповідно до п. 2 ст. 1208 ЦК України збільшення розміру відшкодування шкоди здійснюється на підставі рішення суду. Позивач протягом зазначеного ним періоду з 01.12.2013 по 13.03.2019 з вимогою щодо збільшення розміру відшкодування шкоди у зв"язку із збільшенням мінімальної заробітної плати до суду не звертався. Будь-яких інших рішень з приводу зазначеного відшкодування судом не приймалося. Тому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті шкоди, завданої ушкодженням здоров"я внаслідок каліцтва, за період з 01.12.2013 по 01.03. 2019 в розмірі 202 539,00 грн. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні встановлено, 06.03.2013 Краснолиманським міським судом Донецької області було ухвалено рішення у справі № 0530/3435/2012 за позовом [PERSON] до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: ЗАТ "Страхова компанія "Крона", про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної злочином, згідно з яким з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" на користь [PERSON] стягнуто заробіток (дохід) втрачений внаслідок каліцтва за період з 01.10.2009 по 31.12.2012 в розмірі 103 058,30 гривень, 100 000,00 гривень в рахунок компенсації моральної шкоди, а також заробіток (дохід) втрачений внаслідок каліцтва щомісячно, починаючи з 01.01.2013 та довічно, в розмірі 60 відсотків від п"ятикратного розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 9-22). Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 23.04.2013 вище вказане рішення суду було змінено в частині визначення розміру моральної шкоди та стягнення щомісячних виплат втраченого заробітку з 01.01.2013, а саме з ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" на користь [PERSON] стягнуто грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди в розмірі 97450,00 гривень та заробіток (дохід), втрачений внаслідок каліцтва щомісячно, починаючи з 01.01.2013 р у розмірі 3441,00 гривень (а.с. 23-30). При цьому сума заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва, яка за рішенням суду становить 3441,00 грн., розрахована з урахуванням мінімальної заробітної плати на час ухвалення рішення, а саме 1147,00 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2013 ) х 5 х 60%. Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 06.03.2013 набрало законної сили 23.04.2013. 13.05.2019 Краснолиманським міським судом Донецької області [PERSON] був виданий виконавчий лист (а.с. 31). На підставі заяви [PERSON] від 20.05.2013 постановою державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції від 21.05.2013 відкрито виконавче провадження № 38044266 з примусового виконання виконавчого листа № 0530/3435/12 щодо стягнення заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва, щомісячно в розмірі 3441,00 грн., виданого 13.05.2013 Краснолиманським міським судом Донецької області (а.с. 32). Згідно виписки по картковому рахунку ТВБВ № 10004/0149 філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" від 01.03.2019 за № 925 за період з 01.05. 2016 по 01.03.2019 на рахунок [PERSON] щомісячно надходили виплати в розмірі 3441,00 грн. від ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" (а.с. 33-38). Так, згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012 р. № 5515-VI у 2013 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складала: з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень. Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 № 719-VII у 2014 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складала 1218 гривень. Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 № 80-VIII у 2015 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складала: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 вересня - 1378 гривень. Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 № 928-VIII у 2016 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складала: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень. Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 № 1801-VIII у 2017 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складала з 1 січня - 3200 гривень. Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII у 2018 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складала з 1 січня - 3723 гривні. Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII у 2019 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складає з 1 січня - 4173 гривні. Відповідачем не\~ здійснювався\~перерахунок виплат\~у зв`язку\~з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати позивачеві, про що зазначено у відзиві на позовну заяву. Відповідач змінив своє найменування з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" на Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі". Згідно зі Статутом АТ "Донецькі електромережі" товариство є правонаступником майна, а також усіх прав та обов`язків ПАТ "Донецькобленерго". Згідно з вимогами ч.1 ст. 1205 ЦК України у разі припинення юридичної особи, зобов`язаної відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, і встановлення її правонаступників виплата щомісячних платежів покладається на її правонаступників. У цьому разі вимоги про збільшення розміру відшкодування шкоди пред`являються до її правонаступників. За період з 2017 по 2018 роки виплати позивачеві здійснював відповідач. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що АТ "Донецькі електромережі"\~є належним відповідачем у справі. Внаслідок отриманих [PERSON] травм йому було встановлено стійку втрату працездатності - 60 %. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 06.03.2013, яке було частково змінено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 23.04.2013, та яке вступило в законну силу, було підтверджено обов`язок відповідача щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом на користь позивача. Відповідно до частини 4\~статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільні права, має право на їх відшкодування. До збитків відносяться доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.\~\~ В подальшому, [PERSON] до суду з приводу збільшення розміру відшкодування втраченого заробітку не звертався. Згідно положень ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Статтею 1197 ЦК України визначено, що розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості. Згідно ч. 1 ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Відповідно до ч. 2\~ст. 1208 ЦК України\~за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Зазначена норма спрямована на забезпечення реального захисту інтересів потерпілого та не залежить від способу обчислення розміру відшкодування. Оскільки платежі та такими зобов`язаннями призначені на утримання фізичної особи, вони повинні збільшуватися в тій же пропорції, в якій підвищується розмір мінімального заробітку, взятого за основу при визначенні щомісячної суми відшкодування. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, про те, що у зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати на протязі 2013-2018 років, повинно було відбуватися і збільшення розміру відшкодування шкоди [PERSON] Втім, розмір шкоди з грудня\~2013\~року по\~березень 2019\~року року\~не змінювався\~та складав\~3441,00\~грн.\~щомісячно (а.с.\~33-38),\~що також\~не заперечує\~відповідач. Тому позовні вимоги про стягнення втраченого заробітку підлягають задоволенню. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню шкоди, заподіяної ушкодженням здоров"я внаслідок каліцтва, за період з 01.12.2013 по 01.03. 2019 в розмірі 202 539,00 грн., при цьому враховує, раніше сплачені йому кошти та бере до уваги законодавство України щодо збільшення розміру мінімальної заробітної плати протягом вказаного періоду. Однак, згідно з положенням п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше визначених судом, підлягають до задоволення за час, що не перевищує трьох років. Оскільки [PERSON] звернувся до суду з даним позовом 13.03.2019, позовні вимоги підлягають задоволенню за три роки, що передують зверненню до суду, а саме з березня 2016 року. Враховуючи викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що на\~користь позивача\~підлягає стягненню з відповідача 193 908,00 грн. втраченого заробітку за період з березня 2016 року по 01 березня 2019 року: березень - квітень 2016 року - 1386,00 грн. (1378,00 (мінімальна заробітна плата) х 5 х 60% - 3441,00 грн. (фактично виплачені кошти)) х 2 міс.) травень - листопад 2016 року - 6363,00 грн. (1450,00 (мінімальна заробітна плата) х 5 х 60% - 3441,00 грн. (фактично виплачені кошти)) х 7 міс.) грудень 2016 року - 1359,00 грн. (1600,00 (мінімальна заробітна плата) х 5 х 60% - 3441,00 грн. (фактично виплачені кошти)) січень - грудень 2017 року - 73908,00 грн. (3200,00 (мінімальна заробітна плата) х 5 х 60% - 3441,00 грн. (фактично виплачені кошти)) х 12 міс.) січень - грудень 2018 року - 92736,00 грн. (3723,00 (мінімальна заробітна плата) х 5 х 60% - 3441,00 грн. (фактично виплачені кошти)) х 12 міс.) січень - лютий 2019 року - 18156,00 грн. (4173,00 (мінімальна заробітна плата) х 5 х 60% - 3441,00 грн. (фактично виплачені кошти)) х 2 міс.) З приводу вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача здійснювати щомісячне нарахування та виплату відшкодування шкоди, починаючи з 01.03.2019, виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати до зміни ступеня працездатності, суд наголошує наступне. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/ «правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності. Європейський Суд неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу № 1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені. Таким чином вимоги позивача щодо отримання від відповідача відшкодування шкоди з 01.03.2019 відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду. Отже,\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~01.03.2019\~ \~на користь\~позивача підлягає\~стягненню з\~відповідача відшкодування\~втраченого заробітку\~(доходу)\~внаслідок каліцтва,\~в розмірі\~12\~519,00\~грн.\~(4173,00 грн.\~х 5\~х 60%) щомісячно. Позивач звільнений від сплати судового збору за подання заяви про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом на підставі п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 4 Закону\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого\~законом\~на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування втраченого\~заробітку (доходу)\~внаслідок каліцтва у\~розмірі 202539,00грн. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково на суму 193908,00 грн., що складає 95,74 % від заявлених вимог (193908,00 / 202539,00 / 100%), відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України з відповідача\~на користь\~держави підлягає\~стягненню судові\~витрати по\~сплаті судового\~збору у\~розмірі 1939,11\~грн. пропорційно\~до розміру\~задоволених позовних\~вимог (2025,39грн. х 95,74% / 100%). Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я, або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial