Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

У грудні 2019 року представник АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, в якому просив із врахуванням поданої 08 вересня 2020 року уточненої позовної заяви, стягнути із відповідача грошові кошти , які набуті без достатньої правової підстави у сумі 40 000, 00 грн., проценти за користування безпідставно одержаними коштами згідно ст. 1214 ЦК України, станом на 02.03.2020 р. у розмірі 7620, 82 грн., інфляційні втрати за час прострочення повернення коштів, які станом на 02.03.2020 р. становить 320, 00 грн., 3 % річних за користування утримуваними коштами, які станом на 02.03.2020 р. становить 601, 64 грн. та судові витрати у розмірі 2007, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що згідно угоди № СМDРІ-697145 від 01 жовтня 2019 року укладеної між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] банком надаються послуги з відкриття та обслуговування Поточних (Карткових) рахунків Клієнта, розрахунково-касового обслуговування, тощо. 21 листопада 2019 року [PERSON] за наявності на картковому рахунку № [NUMBER] коштів в сумі 73008,25 грн., звернувся до каси Дніпровського відділення №2 АТ "Раффайзен Банк Аваль" для зняття готівки в сумі 73000 грн. Однак, замість 73000 грн. касиром помилково видано клієнту [PERSON] , кошти в сумі 113 000,00 грн. Внаслідок цього, [PERSON] безпідставно отримано кошти в сумі 40000 грн. В кінці операційного дня було виявлено нестачу коштів в сумі 40000 грн. та за результатом перегляду записів відеокамер, що фіксують роботу касового вузла, чітко встановлено, що нестача виникла при обслуговуванні [PERSON] . Досудове врегулювання спору виявилось неуспішним. Телефонним засобом зв`язку [PERSON] було запропоновано добровільно повернути до каси Банку надмірно отримані кошти, однак Клієнт повідомив, що при отриманні коштів ним не здійснювався їх перерахунок, та він не може визначитись яка сума коштів ним отримана, оскільки отримані в Банку кошти були одразу передані третій особі, як повернення позики. Згідно з тарифами Пакету послуг "Оптимальний для приватних клієнтів" розмір процентів за користування недозволеною заборгованістю складає 38% річних. Таким чином, загальна сума процентів за користування безпідставно одержаними коштами згідно статті 1214 ЦК України за період з 21.11.2019 р. по 21.05.2020 р. складає 7 620, 82 грн. Інфляційні втрати за час прострочення повернення коштів за період з 21.11.2019 р. по 02.03.2020 р. складають 320,00 грн., та 3% річних за користування утримуваними відповідачем коштами за період з 21.11.2019 р. по 21.05.2020 р. - 601,84 грн. У зв`язку із наведеним позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2020 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, сторонам встановлені строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно 01 жовтня 2019 між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] була укладена угода № СМDРІ-697145 для відкриття та обслуговування поточних (карткових) рахунків клієнта (а.с.8,9,10,11). 21 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до каси Дніпровського відділення №2 АТ "Раффайзен Банк Аваль" щодо видачі готівки у сумі 73 008,25 грн. (а.с.15). Згідно історії по картковому рахунку № [NUMBER] станом на 21.11.2019 на картці в наявності були кошти в розмірі 73 735,00 грн. (а.с.16). Згідно акту ревізії готівки та інших цінностей, які знаходяться в підзвіті касира Дніпровського відділення №2 КРД АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 21 листопада 2019 року, проведеного на підставі наказу заступника начальника Дніпровського відділення № 2 Полєнок Т.О. № Д1-В26/61-471 (а.с.17), встановлено фактичну наявність коштів у касі 391339,43 грн.; нестача склала суму в розмірі 40000,00 грн. (а.с.17). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Вiдповiдно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За змістом ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 цього Кодексу). Відповідно до приписів ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено обставини, з якими закон пов`язує можливість стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів, оскільки з наданих до суду матеріалів та оглянутого відеозапису з камери відеоспостереження за 21.11.2019 (а.с.19) вбачається наявність рахункової помилки з боку працівника (касира) АТ "Райффайзен Банк Аваль" при знятті коштів з картки відповідача, тому відповідно до вимог ст.ст. 1212, 1214 ЦК України безпідставно набуті кошти в розмірі 40 000,00 грн. підлягають поверненню. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги частині стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 40 000,00 грн., і відповідно до положень ст. 536, ч. 2 ст. 1214 ЦПК України, в частині стягнення процентів за користування безпідставно одержаними коштами в сумі 7620,82 грн. Щодо вимог про стягнення інфляційних втрати за час прострочення повернення коштів та 3 % річних, слід зазначити наступне. Позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" інфляційні втрати за час прострочення повернення коштів в сумі 320, грн. та 3 % річних за користування утримуваними коштами 601, 64 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги те, що між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] виник спір, який витікає з недоговірних зобов`язань та пов`язаний з набуттям коштів без достатньої правової підстави, а тому застосування положень статті 625 ЦК України є безпідставним, і в задоволенні позову в частині стягнення інфляційних втрати та 3 % річних слід відмовити.

Outcome: partial