Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

27 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров'я. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Ухвалою суду від 24 січня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволені позовних вимог позивача відмовити. Позивач, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, строк своїм правом подати відповідь на відзив не скористався. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що [PERSON] з 19 травня 2010 року перебуває в трудових відносинах з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат", зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки [NUMBER]. В період роботи на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»10 лютого 2017 року з позивачем стався нещасний випадок. Відповідно до акту про нещасний випадок № 4-21 від 16 лютого 2017 року, складеного комісією з розслідування нещасного випадку на виробництві, в п. 9 вказано діагноз ушкодження здоров'я потерпілого: сполучена травма: Відкритий злам основної фаланги 4-го пальця правої кисті зі зміщенням уламків. Забійна розтрощена рана нігтьової фаланги 3-го пальця правої кисті с десквамацією нігтьової пластини і пошкодженням нігтьового ложа. Відповідно до п. 10 акту встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці. Відповідно до висновку комісії з проведення розслідування нещасного випадку, що стався 10 лютого 2017 року на Публічному акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат», нещасний випадок з машиністом електровозу дільниці №10 шахти «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON], визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, що підтверджується актом проведення розслідування нещасного випадку від 16 лютого 2017 року. Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 14 червня 2017 року серія 12 ААА №018888 позивачу встановлено 15 % втрати професійної працездатності з 12 червня 2017 року по 01 липня 2018 року. Таким чином, судом встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача була заподіяна шкода у зв'язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обов'язків, яка призвела до встановлення 15% втрати професійної працездатності. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, який постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху, поганому сні, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєві стосунки позивача, він вимушений докладати значних додаткових зусиль для нової організації свого життя. Суд вважає, що в даному випадку відповідач ПАТ"Кривбасзалізрудком" повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, оскільки за наслідками розслідування нещасного випадку складено акт форми Н-1, встановлено, що нещасний випадок який стався з позивачем пов'язаний з виробництвом. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті ( ч.1 ст.1167 ЦК України). Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів ( ч.1 ст.1168 ЦК України). Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Статтею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя . У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять та активному спілкуванні, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності - 15%, судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки вже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 17 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial