Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Іллічівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності. В своєму позові позивач зазначив, що разом зі своєю сім'єю, починаючи з листопада 1995 року, користуються домоволодінням [ADDRESS] отримала цей будинок як молодий спеціаліст, спочатку на умовах квартиронаймача, а потім уже з правом набуття права власності.. Позивач здійснює необхідний ремонт, сплачує комунальні платежі, користується земельною ділянкою біля будинку та всіма господарськими будівлями та спорудами, що є біля будинку. Однак оформити право власності так і не змогла в зв'язку з тим, що колгосп "Заря коммунизма" в с. Іллічівка Братського району був реорганізований декілька разів, останнім з підприємств було ТОВ "Заря", яке в 2007 році припинило свою діяльність і його правонаступників немає. На даний час позивач бажає належним чином оформити документи на будинок і на земельну ділянку біля нього, однак не має можливості це зробити так як не є власником даного нерухомого майна. Як з'ясувалось право власності на даний будинок зареєстровано за колгоспом "Заря коммунизма". До початку судового засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності. В судове засідання представник відповідача не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [PERSON] з 29 серпня 1996 року проживає за адресою: [ADDRESS] (арк.с. 9). Відповідно до архівної довідки № В-109 від 12.05.2016 року, у відомостях нарахування заробітної плати працівникам КСП "Зоря" с. Іллічівка Братського району Миколаївської області, у розділі відрахування є записи про стягнення за квартиру (будинок) у 1997, 1998, 2000 рр. (а.с. 19). Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області також встановлено, що позивач з 1995 року мешкає в зазначеному будинку та здійснює квартирну плату за нього (арк.с. 17-18). Згідно довідки від 04.05.2016 року КП "Вознесенське МБТІ", житловий будинок [ADDRESS] Миколаївської області зареєстрований за колгоспом "Зоря комунізму" (а.с. 5). Відповідно до довідки державного реєстратора, правонаступником колгоспу "Зоря комунізму" є КСП "Заря", правонаступником якого є СГВК "Зоря", на базі якого було зареєстровано ТОВ "Заря", державну реєстрацію якого припинено 06.11.2007 року (а.с. 6-8). Згідно погосподарських книг за період з 1996 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ст. 344 ЦК України). Пунктом 9 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Матеріалами справи підтверджено, що позивач більше 10 років відкрито мешкає у житловому будинку (арк.с. 9, 12-15), несе витрати на його утримання (арк. с. 10, 11). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вказане, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved