Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Представник Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 травня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 010-17500-260511. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України гривні, випускає та надає платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування на умовах, викладених у тарифному пакеті Visa Класичний, що містяться в додатку №1 до договору. Станом на 16 січня 2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Однак, у позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі. Додатково вказав, що АТ «Дельта Банк» позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити, у випадку неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавав. Заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення по справі. Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 26 травня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір №010-17500-260511. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України гривні, випускає та надає платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування на умовах, викладених у тарифному пакеті Visa Класичний, що містяться в додатку №1 до договору. Станом на 16 січня 2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк вікрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредлитної лінії на рахунку в сумі 9000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. В судовому засіданні достовірно встановлено, що Банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти відповідача використовуються для розрахунків за товар чи послуги, які придбані відповідачем у суб"єктів господарювання, зняття готівки, виконання відповідачем своїх зобов"язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до п.2.1 моментом надання банком відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. У відповідності до договору, відповідач зобов"язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Також, відповідно до п.3.4 відповідач доручає банку здійснювати з розрахунку договірне списання грошових коштів. Станом на 16 січня 2014 року відповідач не виконує належним чином зобов"язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. [PERSON] був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед ТОВ "Комерційний банк "Дельта". Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачем погашена не була. Таким чином, станом на 16 січня 2014 року за відповідачем по укладеному з ТОВ "Комерційний банк "Дельта" кредитному договору №010-17500-260511 від 25 травня 2011 року рахується заборгованість на загальну суму 13789,46 грн., яка складається з : тіла кредиту - 10782,17 грн.; простроченого тіла кредиту - 1689,09 грн.; заборгованості за відсотками - 0,00 грн.; заборгованості за комісіями - 1318,20 грн. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов"язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як слідує з ч.4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За таких підстав, суд рахує, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved