Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначила, що 06.07.2016 року о 12 годині 30 хвилин у м. Дніпрі на проспекті Слобожанському в районі е/о № 476 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якого було пошкоджено належний їй автомобіль "Hyundai Getz" державний номер [NUMBER] . Учасником дорожньо-транспортної пригоди був [PERSON] , який, керуючи автомобілем "Skoda Fabia Combi" державний номер [NUMBER] , належним [PERSON] , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, в результаті чого вчинив зіткнення з її автомобілем. Під час ДТП вказані вище автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Індустрільного районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до звіту № 25071601, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Центр судових експертиз оцінки», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля "Hundai Getz" державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження, складає 24162, 35 грн. Крім того, за проведення оцінки матеріального збитку нею сплачено 800 грн. Транспортний засіб, яким на момент ДТП керував відповідач [PERSON] , був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «НОВА». Однак вважає, що шкода має бути відшкодована безпосередньо особою, яка її завдала, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15. За цих підстав позивач [PERSON] просила стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в розмірі 24962,35 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2019 року відкрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] відмовлено на підставі пункту 1 частини 2 статті 186 ЦПК України, оскільки відповідач [PERSON] помер по пред`явлення позивачем позову. Крім того, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2019 року до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «НОВА». В судовому засіданні представник позивача Філіповський В.В.позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на те, що позивач направляла звернення до ПАТ СК "Нова" в особі ТОВ "Фінанс Лайн" з приводу відшкодування шкоди від 11.07.2016 року та 31.08.2016 року, але завдана їй шкода не була відшкодована страховою компанією. Крім того, зазначив, що договір страхування з ПАТ "Страхова компанія "НОВА" укладався власником автомобіля [PERSON] , а не [PERSON] , тож страховиком була застрахована відповідальність [PERSON] , а не [PERSON] Тому шкода, завдана дорожньо-транспортною пригодою, має бути відшкодована винною особою. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "НОВА" та сума відшкодування шкоди, яку просить стягнути позивач, не перевищує ліміт відповідальності відповідача, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц , просив у задоволенні позову до [PERSON] відмовити. Третя особа ПАТ "Страхова компанія "НОВА" явку свого представника в судове засідання не забезпечило, повідомлялося про час і місце судового розгляду. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 06.07.2016 року в м. Дніпрі на пр. Слобожанському в районі е/о № 476 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Skoda Fabia Combi" номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "Hyundai Getz" номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . З матеріалів справи вбачаться, що внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав пошкоджень. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2016 року, яка в силу частини 4 статті 82 ЦПК України має преюдиційне значення в цій справі, встановлено вину [PERSON] у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Також судом встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "НОВА" відповідно до полісу № АЕ2722570, в якому забезпеченим транспортним засобом зазначено автомобіль "Skoda Fabia Combi" номерний знак [NUMBER] . Звертаючись із позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, позивач посилається на те, що відповідно до складеного суб`єктом оціночної діяльності звіту про матеріальний збиток № 25071601, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля "Hundai Getz" державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження, складає 24162,35 грн. та підлягає стягненню з відповідача [PERSON] як винної особи. Між тим погодитися з вимогами позивача суд не може з огляду на наступне: Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений Верховним Судом у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 14-176цс18, за результатами розгляду якої Велика Палата Верховного Суду відступила від раніше висловлених Верховним Судом України висновків про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка її завдала, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, зокрема договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На користь цього висновку свідчить подальша судова практика Верховного Суду (постанови Касаційного цивільного суду від 20.03.2019 року у справі № 695/882/15-ц, від 10.04.2019 року у справі № 127/7310, від 03.06.2019 року у справі № 405/5402/18). Отже, приймаючи до уваги, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Skoda Fabia Combi" номерний знак [NUMBER] [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ "Страхова компанія "НОВА" згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ2722570, яка незалежно від членства в МТСБУ відповідно до пункту 52.5 статті 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язана виконати свої зобов`язання згідно з укладеними договорами обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності, будь-яких даних щодо припинення даної юридичної особи матеріали справи не містять, суд вважає, що позивач як власник пошкодженого з вини відповідача автомобіля, має право реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом до страховика, яким застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача. Доводи представника позивача про те, що на час ДТП у ПАТ "Страхова компанія "НОВА" була застрахована відповідальність власника автомобіля [PERSON] , саме яким укладено договір (поліс), а не водія [PERSON] , суд не може прийняти до уваги, оскільки згідно з пунктом 1.4 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом (володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду). Відповідно до пункту 1.7 цієї ж статті забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. З урахуванням вищевикладеного, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, необхідно відмовити. У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем судові витрати відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на позивача та позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed