Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Представник [PERSON] районного центру зайнятості звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] районного центру зайнятості суму незаконно отриманих коштів в розмірі 9963,76 грн., а також\~ понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн.. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] районний центр зайнятості відповідно до Положення, виконує функції робочого органу Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування. [PERSON] на підставі особистої заяви, з 10.05.2016 року подав до [PERSON] РЦЗ заяву про надання статусу безробітного, в якій власноруч зазначив інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Наказом [PERSON] РЦЗ від 11.05.2016 року № НТ160511 на підставі Закону України «Про зайнятість населення» № 803-ХІІ, відповідачу був наданий статус безробітного з 10.05.2016 року. А також, відповідно до ст..ст. 22,23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, Наказом № НТ 160517 від 17.05.2016 року відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 17.05.2016 року по 11.05.2017 року. Наказом від 13.10.2016 року № 161013 відповідачу припинена реєстрація безробітних у звязку із встановленням факту працевлаштування. Під час проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення згідно «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 року № 60/62 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції 12.03.2009 року за № 232/16248, було встановлено, що [PERSON], в період отримання допомоги по безробіттю працював охоронником в ТОВ «Охоронна агенція «Ратник» з 17.06.2016 року по 01.07.2016 року, що підтверджено Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 11.10.2016 року № 48 проведеного [PERSON] районним центром зайнятості. [PERSON], перебуваючи на обліку як безробітний, приховав від центру зайнятості відомості про факт працевлаштування ним до ТОВ «Охоронна агенція «Ратник», чим порушив п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та неправомірно отримав допомогу по безробіттю за період з 17.06.2016 року по 10.10.2016 року в сумі 9963 грн. 76 коп.. Директором [PERSON] районного центру зайнятості було видано наказ № 01-10-108 від 03 листопада 2016 року «Про результати розслідування страхового випадку щодо безробіття [PERSON]В.» про встановлення факту отримання [PERSON] допомоги по безробіттю обманним шляхом та з пропозицією повернути кошти в сумі 9963 грн. 76 коп. на рахунок [PERSON] районного центру зайнятості. Копію даного наказу разом з претензією на суму 9963 грн. 76 коп. про повернення допомоги по безробіттю від 10.11.2016 року вих.. № 02-94-0349 направлено відповідачу, які він отримав 19 листопада 2016 року (поштове повідомлення 2810000225320). Відповідач добровільно кошти в сумі 9963 грн. 76 коп. на рахунок [PERSON] районного центру зайнятості не повернув. В судове засідання представник позивача [PERSON] районного центру зайнятості [PERSON] не зявилась, згідно наявного у справі клопотання, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився але завчасно надав клопотання про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 10.05.2016 року звернувся до [PERSON] РЦЗ з заявою про надання статусу безробітного, в якій власноруч зазначив інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Відповідачу був наданий статус безробітного з 10.05.2016 року, що підтверджується наказом [PERSON] РЦЗ від 11.05.2016 року № НТ160511. Відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 17.05.2016 року по 11.05.2017 року, що підтверджується наказом № НТ 160517 від 17.05.2016 року. [PERSON], в період отримання допомоги по безробіттю працював охоронником в ТОВ «Охоронна агенція «Ратник» з 17.06.2016 року по 01.07.2016 року, що підтверджено актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 11.10.2016 року № 48 проведеного [PERSON] районним центром зайнятості. Тобто, [PERSON], перебуваючи на обліку як безробітний, приховав від центру зайнятості відомості про факт працевлаштування ним до ТОВ «Охоронна агенція «Ратник», чим порушив п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та неправомірно отримав допомогу по безробіттю за період з 17.06.2016 року по 10.10.2016 року в сумі 9963 грн. 76 коп. Наказом від 13.10.2016 року № 161013 відповідачу припинена реєстрація безробітних у звязку із встановленням факту працевлаштування. Директором [PERSON] районного центру зайнятості було видано наказ № 01-10-108 від 03 листопада 2016 року «Про результати розслідування страхового випадку щодо безробіття [PERSON]В.» про встановлення факту отримання [PERSON] допомоги по безробіттю обманним шляхом та з пропозицією повернути кошти в сумі 9963 грн. 76 коп. на рахунок [PERSON] районного центру зайнятості. Також з матеріалів справи суд вбачає, що позивачем на адресу відповідача було направлено, копію даного наказу разом з претензією на суму 9963 грн. 76 коп. про повернення допомоги по безробіттю від 10.11.2016 року вих.. № 02-94-0349, які він отримав 19 листопада 2016 року (поштове повідомлення 2810000225320). Дані листи були залишені відповідачем без відповіді та виконання. Відповідач добровільно кошти в сумі 9963 грн. 76 коп. на рахунок [PERSON] районного центру зайнятості не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення", встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Частиною 1 ст. 4 вищевказаного Закону передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом. Пунктом 2 ст. 36 вищевказаного Закону визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як\~\~безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого Постановою КМУ № 219 від 14.02.2007, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку. Згідно з п. 7 Порядку, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач в період знаходження на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного, був працевлаштований та перебував в трудових відносинах з ТОВ «Охоронна агенція «Ратник»" та отримував дохід, при цьому не повідомив про цей факт позивача, що призвело до незаконної виплати центром зайнятості допомоги по безробіттю у розмірі 9963 грн. 76 коп. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] районного центру зайнятості до [PERSON] про відшкодування незаконно отриманих коштів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved