Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

08 квітня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 9 584,42 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №ТП109879Га/13дп від 29.04.2013р., згідно якого страхувальник взяв на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Toyota", державний номер [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 26.08.2013р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Toyota", державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та "Mercedes", державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] В результати цієї пригоди було пошкоджено застрахований транспортний засіб "Toyota", державний номер [NUMBER]. У звязку із названою подією, згідно калькуляції АУДАТЕКС вартість матеріального збитку, завданого власнику вищезазначеного автомобіля склала 9 584,42грн. Страхова компанія відповідно до умов договору страхування відшкодувала [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 9 584,42грн. Згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху України. Отже до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 9 584,42грн. Враховуючи зазначене вище, з метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено лист №ЛВ0017992 від 25.09.2015р. з вимогою, проте відповіді від [PERSON] чи дій з погашення боргу станом на дату подання позовної заяви не було. Тому, позивач був змушений звернутися до суду із зазначеною позовною заявою. Представник позивача у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 26 серпня 2013 року о 17год.30хв. водій [PERSON], керуючи транспортним засобом [PERSON], державний номер [NUMBER], рухався по пл. Перемоги в районі е/о 262 у м. Дніпропетровську відволікся від керування автомобілем, не слідкував за змінами дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Тойота Яріс", державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], котра знаходилась попереду. Під час ДТП автомобілі отримали пошкодження, заподіяна матеріальна шкода, потерпілих немає. Таким чином, водій [PERSON] порушив вимоги п.2.3 "б" ПДР України. [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що підтверджується постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2013р., яка набрала законної сили 15.10.2013р. (а.с.20). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили. Транспортний засіб «Toyota Yaris», номерний знак [NUMBER], належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САО 940273 (а.с.17). Відповідно до договору № ТП109879Га/13дп від 29 квітня 2013 року добровільного страхування наземного транспорту "Все включено", укладеного між АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] транспортний засіб «Toyota Yaris», номерний знак [NUMBER], було застраховано на випадок пошкодження на строк з 30.04.2013 року по 29.04.2014 року (а.с.5-14). Власник транспортного засобу «Toyota Yaris», номерний знак [NUMBER], [PERSON] звернулась до страхувальника з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.15-16). За даними довідки міліції, яка була видана громадянці [PERSON], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 26 серпня 2013 року автомобіль «Toyota Yaris», номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження "задній бампер" (а.с.18). Згідно відомостей № 9254552 про дорожньо-транспортну пригоду 26 серпня 2013 року сталося зіткнення легкового Mercedes - Benz 110 CDI, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та легкового «Toyota Yaris», номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] під її керуванням, внаслідок чого останньому автомобілю було завдано механічні пошкодження, а саме у задній центральній частині (а.с. 19). 27 серпня 2013 року було складено акт огляду транспортного засобу, відповідно до якого транспортному засобу «Toyota Yaris», номерний знак [NUMBER], були спричинені механічні пошкодження на задньому бамперу (а.с.21-22), що також підтверджується фото таблицею (а.с. 23-24). Внаслідок чого, відповідно до ремонтної калькуляції та рахунку №АМ-8564 від 28.08.2013року вартість робіт з ремонту транспортного засобу «Toyota Yaris», номерний знак [NUMBER], становить 9 584,48 грн. з ПДВ (а.с. 25-27). Згідно із ч.1 ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № 1.002.13.10700/VESKO32349 від 12.09.2013 року позивач сплатив за ремонт транспортного засобу «Toyota Yaris», номерний знак [NUMBER], страхове відшкодування у розмірі 9 584,48 грн., що підтверджується платіжним дорученням №57 710 від 13.09.2013 року (а.с.30-31). Згідно із\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тому, позивач звернувся із письмовою претензією до відповідача на суму 9 584,24 грн. №ЛВ0017992 від 25.09.2015 року, яку було направлено на його адресу (а.с. 32-33). Згідно із ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що викладені у позовній заяві обставини встановлені судом та доведені, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved