Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 вересня 2012 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якого позивач надав відповідачці [PERSON] кредит у сумі 7183,18 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки, [PERSON] уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 11 лютого 2014 року склала 10796,93 грн., з яких: 6884,40 грн. - заборгованість за кредитом; 7 296,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1212,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1709,89 грн. - штрафи за п. 2.2 генеральної угоди, а також штраф відповідно до умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 490,33 грн. - штраф (процентна складова), а тому просить позов задовольнити. Представник позивача Касич І.М. у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та просив позовні вимоги задовольнити Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, однак подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю та не заперечила проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] 17 вересня 2012 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої позивач надав останній кредит у сумі 7183,18 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Також встановлено, що відповідачка [PERSON] порушила зобов'язання по кредитному договору. Таким чином, заборгованість за таким станом на 11 лютого 2014 року склала 10796,93 грн., з яких: 6884,40 грн. - заборгованість за кредитом; 7 296,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1212,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1709,89 грн. - штрафи за п.2,2 генеральної угоди, а також штраф відповідно до умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 490,33 грн. - штраф (процентна складова). Правовідносини між сторонами випливають із зобов'язань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. п. 1.1.2.5-1.1.2.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевищення кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання щодо повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафта), оплати винагороди банку. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, в разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятиденний календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений цим договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Оскільки, позичальником тривалий час (більше шістдесяти днів) не сплачуються відсотки за користування кредитом, термін повернення всієї суми отриманого та неповернутого кредиту настав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved