Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 10.05.2012 р. публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] був укладений договір про надання та використання платіжної картки [NUMBER] який складається з анкети - заяви, Правил надання та використання кредитних карток ПАТ «Банк Кредит Дніпро", тарифів банку з оформлення та обслуговування кредитних карток для держателів зарплатних карток. Позивач набув відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом 3900 грн. Процентна ставка за користування кредитним лімітом встановлена в розмірі 25 відсотків річних. Згідно п. 5.2 Правил надання та використання кредитних карток «Банку Кредит Дніпро" відповідач зобов'язався не пізніше платіжної дати погасити готівкою через касу Банка суму обов'язкового платежу або забезпечити на рахунку для погашення кошти в розмірі не менше суми обов'язкового платежу. Відповідач умови договору не виконує, та станом на 21.11.2013 р. заборгованість відповідача перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за договором становить 4925,74 грн., з яких: сума несплаченої частки кредиту становить - 3888,01 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами - 1006,16 грн., сума інфляції заборгованості за користування кредитними коштами становить - 3,33 грн., три відсотки річних за несвоєчасну сплату кредиту згідно становить - 9,40 грн., сума несплачених комісій за користування кредитом становить - 8,40 грн., три відсотки річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків становить - 7,62 грн., сумі інфляційної заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом - 2,82 грн. У зв*язку з виникненням боргу на адресу відповідача було направлена вимога про повернення заборгованості протягом тридцяти днів з моменту пред*явлення вказаної вимоги. Проте, погашення кредиту з боку відповідача так і не відбулося. Крім того, відповідно до п. 10.4 Правил надання та використання кредитних карток, договір може бути розірваний за ініціативою банку у випадку невиконання чи неналежного виконання клієнтом будь-яких його обов*язків, що випливають з договору, незалежно від причин невиконання чи неналежного виконання зобов*язань. Оскільки відповідач порушує умови договору, позивач просить стягнути з [PERSON]о. на користь публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» суму заборгованості за вищевказаним кредитним договором в сумі 4925,74 грн., та розірвати договір про надання та використання платіжної картки, також стягнути судовий збір в розмірі 229,40 грн. 06.02.2014 року представник позивача надав суду уточнену позовну заяву, згідно якої просив стягнути з відповідача не сплачену заборгованість за вищевказаним кредитним договором станом на 28.01.2014 року, яка складається з наступного: сума інфляційної заборгованості за користування кредитом - 3,33 грн., три відсотків річних за несвоєчасну сплату кредиту - 9,40 грн., сума інфляційної заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом - 2,82 грн., три відсотка річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків за користування кредитом - 7,62 грн. Таким чином, стягненню с відповідача підлягає сума у розмірі 23,17 грн., а також сума судового збору в розмірі 229,40 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що уточний позов підтримує. У судове засідання відповідач не з*явився, надав суду довідка про сплату заборгованості за кредитним договором, та просив розгглянути справу за його відсутністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши уточнену заяву позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення уточненого позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1ст. 509 Цивільного Кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Судом встановлено, що 10.05.2012 р. між публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] був укладений договір про надання та використання платіжної картки [NUMBER] який складається з анкети - заяви, Правил надання та використання кредитних карток ПАТ «Банк Кредит Дніпро", тарифів банку з оформлення та обслуговування кредитних карток для держателів зарплатних карток. Позивач набув відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом 3900 грн. Процентна ставка за користування кредитним лімітом встановлена в розмірі 25 відсотків річних. Згідно п. 5.2 Правил надання та використання кредитних карток «Банку Кредит Дніпро" відповідач зобов'язався не пізніше платіжної дати погасити готівкою через касу Банка суму обов'язкового платежу або забезпечити на рахунку для погашення кошти в розмірі не менше суми обов'язкового платежу. Згідно п.10.4 Правил надання та використання кредитних карток ПАТ «Банк "Кредит- Дніпро" договір може бути розірваний за ініціативою Банку в наступних випадках: при невиконанні чи неналежному виконанні Клієнтом будь-яких його обов'язків, що випливають з Договору, незалежно від причин невиконання чи неналежного виконання зобов'язань. Відповідач порушив умови договору, що виразилися у порушенні строків погашення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків та комісій, та станом на 21.11.2013 р. заборгованість відповідача перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за договором становить 4925,74 грн. Однак, представник позивача надав суду уточнену позовну заяву, згідно якої сума заборгованості за кредитним договором склала 23,17 грн. Тобто, відповідач сплатив суду заборгованості по кредиту частково, та станом на 28.01.2014 року сума боргу склала 23,17 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з рахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК україни боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що позов в частині стягнення суми заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. 10.4 Правил надання та використання кредитних карток, договір може бути розірваний за ініціативою банку у випадку невиконання чи неналежного виконання клієнтом будь-яких його обов*язків, що випливають з договору, незалежно від причин невиконання чи неналежного виконання зобов*язань. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу з однієї із сторін у разі істотного порушення другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Приймаючи рішення щодо заявленої позивачем вимоги відносно розірвання договору, суд вважає, що позивач дійсно зазнав шкоду, тому що значною мірою позбавився того, на що розраховував при укладенні договору. Суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення уточненого позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved