Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що у відповідності до укладеного договору № К2НСАЕ00001170 від 25.09.2007 р. відповідач № 1 - [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 26254,79 дол. США шляхом видачі готівки через касу позивача - ПАТ КБ "ПриватБанк" згідно договору зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на міс. на суму заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, та 0,25% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. кредитного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. кредитного договору з кінцевим терміном повернення 24.09.2012 р. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачу № 1 [PERSON] надав в заставу автомобіль «Субару-імпреза» 2003 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER], що належить праві власності відповідачу № 1 [PERSON] 27.04.2010 р. [PERSON] передав позивачу - ПАТ КБ "ПриватБанк" автомобіль «Субару-імпреза» 2003 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER] для його реалізації, про що свідчить акт передачі автомобіля від 27.04.2010 р. Також 24.03.2011 р. [PERSON] надав позивачу - ПАТ КБ "ПриватБанк" довіреність з метою реалізації позивачу автомобіля «Субару-імпреза» 2003 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER]. Як вказує позивач, постановою від 09.03.2011 р. державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ Полеся К.В. було накладено арешт та оголошено в розшук автомобіль «Субару-імпреза» 2003 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності [PERSON] Також постановою від 23.12.2009 р. ст. слідчим СУ ГУ МВС України в м. Києві Тхориком О.М. було накладено арешт на автомобіль «Субару-імпреза» 2003 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER]. Тому вважає, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем № 1 своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач має намір звернути стягнення на заставне майно - автомобіль «Субару-імпреза» 2003 р.в., № кузова/шасі [NUMBER], д/н [NUMBER], але у зв'язку з накладеним арештом у позивача виникають складнощі. Позивач звертався до відповідача № 2 - ВДВС та відповідача № 3 - СУ ГУ МВС України в м. Києві із пропозицією зняти арешти, але безрезультатно. Тому просять суд зняти арешт з автомобіля «Субару-імпреза» 2003 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER], зняти з розшуку автомобіль «Субару-імпреза» 2003 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER]. У судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги та просить суд скасувати тільки арешт накладений працівниками міліції. Відповідач № 1 [PERSON] та його представник у судовому засіданні підтримали даний позов у повному об'ємі. Представник відповідача № 2 - відділ ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений. Представник відповідача № 3 - СУ ГУ МВС України в м. Києві також у судове засідання своїх представників не надіслав. У відповідності до положень ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України захисту в порядку цивільного судочинства підлягає лише порушене право. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до укладеного договору № К2НСАЕ00001170 від 25.09.2007 р. відповідач № 1 - [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 26254,79 дол. США шляхом видачі готівки через касу позивача - ПАТ КБ "ПриватБанк". Згідно договору зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на міс. на суму заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, та 0,25% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. кредитного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. кредитного договору з кінцевим терміном повернення 24.09.2012 р. Як з'ясовано судом, у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачу № 1 [PERSON] надав в заставу автомобіль «Субару-імпреза» 2003 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER], що належить праві власності відповідачу № 1 [PERSON] Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 15.05.2013 року № 6-26 цс 13 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з - під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем, у тому числі, шляхом проведення опису майна боржника і накладання на нього арешту. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Як з'ясував суд, 27.04.2010 р. [PERSON] передав позивачу - ПАТ КБ "ПриватБанк" автомобіль «Субару-імпреза» 2003 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER] для його реалізації, про що свідчить акт передачі автомобіля від 27.04.2010 р. Також 24.03.2011 р. [PERSON] надав позивачу - ПАТ КБ "ПриватБанк" довіреність з метою реалізації позивачу автомобіля «Субару-імпреза» 2003 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER]. Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 23.12.2009 р. ст. слідчим СУ ГУ МВС України в м. Києві Тхориком О.М. було накладено арешт на автомобіль «Субару-імпреза» 2003 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER] в межах кримінальної справи щодо обвинувачення [PERSON] за скоєння ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. При цьому, як з'ясував суд, позивач - ПАТ КБ "ПриватБанк" знаючи із 2012 р. про те, що 10.02.2010 р. було внесено постанову Дніпровського р/с м. Києва про закриття кримінальної справи відносно [PERSON] уз зв'язку із застосуванням Закону України «Про амністію» жодних дій щодо вирішення даного питання зроблено не було. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає задоволенню, так як було встановлено, що своїми діями ст.. слідчий СУ ГУ МВС України в м. Києві - як працівник відповідача № 3 повинен був у відповідності до чинного законодавства та отриманих документів скасувати даний арешт, але так і не зробив. Судовий збір необхідно стягнути з позивача на користь держави у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved