Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування, посилаючись на те, що 27.11.2009 року між Новоукраїнською РДА та її батьком [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого - орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 17,7680 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER] , розташовану на території Новомиколаївської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина. [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] , [INFO] року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку нерухомого майна, яке належало її батькові. Однак, до складу спадщини не було включено право оренди земельної ділянки, яку орендував її батько за договором оренди від 2009 року. Державним нотаріусом позивачу було роз`яснено, що вказане право не входить до складу спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом не видавалась. В зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. 17.01.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 11.02.2019 року. 07.02.2019 року через канцелярію суду позивачем та відповідачем подано клопотання про затвердження мирової угоди. 11.02.2019 року у зв`язку з неявкою сторін по справі, розгляд справи відкладено на 01.03.2019 року. 01.03.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву для належного повідомлення представника відповідача. 14.03.2019 року через канцелярію суду позивачем подано заяву про відмову у затвердженні мирової угоди та продовження розгляду справи відповідно до позовних вимог. 14.03.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 28.03.2019 року. Залучено до участі у справі в якості третьої, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . 27.03.2019 року через канцелярію суду представником відповідача - [PERSON] подано відзив на цивільний позов [PERSON] про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування, зі змісту якого вбачається, що заявлені до них позовні вимоги позивача не визнають в повному обсязі та просять відмовити [PERSON] в задоволені позову, а також вважає, що відповідно до ст.7 Закону "Про оренду землі" право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України. Оскільки договором оренди від 27.11.2009 року №040937800003 не передбачено перехід права на оренду земельної ділянки спадкоємцям, Головне управління заперечує у задоволені позовних вимог. Крім того з поданих матеріалів неможливо встановити факту вступу в спадщину права оренди земельної ділянки загальною площею 1,7638 га, терміном на 10 років, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області зареєстрований в КРФ ДП «Центр ДЗК» від 27.11.2009 року №040937800003. 28.03.2019 року за клопотанням представника позивача оголошено перерву до 26.04.2019 року. 05.04.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду в задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову - відмовлено. 05.04.2019 року через канцелярію суду позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив зі змісту якої вбачається, що статтею 7 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців. У договорі оренди земельної ділянки від 27.11.2009 року №040937800003, що укладений між [PERSON] та Новоукраїнською районною державною адміністрацією Кіровоградської області не передбачено жодної заборони або обмеження щодо спадкування права оренди, а навпаки, пунктом 37 договору оренди земельної ділянки від 27.11.2009 року №040937800003 передбачено наступне: «Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців. а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам чинного законодавства», що свідчить про те, що зазначений договір є таким, що відповідає нормам ст. 7 Закону України «Про оренду землі» та Земельному кодексу України. У висновку Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі за № 6- 375цс15 зазначено, що якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря (фізичної особи - підприємця) після смерті останнього можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд відзив Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - залишити без розгляду та задовольнити позовні вимоги позивача викладені у позовній заяві в повному обсязі. 26.04.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 15.05.2019 року. 15.05.2019 року за клопотанням представника позивача оголошено перерву до 17.05.2019 року. Позивач та представник позивача в судовому засіданні 17.05.2019 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, пояснивши, що позивачка продовжує користуватися земельною ділянкою та це є єдиним засобом заробітку, фермерське господарство не створювалося, вона сплачує податок, ні сестра, ні мати, не претендують на земельну ділянку та які відмовилися на її користь. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання 17.05.2019 року не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В задоволенні позовних вимог просить відмовити. Третя особа [PERSON] , в судове засідання 17.05.2019 року не з"явилася з невідомих суду причин, належним чином повідомлена про час розгляду справи через представника Мазуренка О.С.. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася. Представник третьої особи адвокат Мазуренко О.С. в судове засідання 17.05.2019 року не з"явився з невідомих суду причин. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. В судовому засіданні, яке відбулося 26.04.2019 року не заперечував, щодо задоволення позовних вимог позивача. Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутність представника відповідача по справі, третьої особи та представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне їй право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що в 2009 році між Новоукраїнською РДА та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки. Предметом договору відповідно до п. 1 вказаного договору є те, що орендодавець на підставі розпорядження голови Новоукраїнської РДА від 16 вересня 2009 року № 999-р надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Новомиколаївської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Відповідно до п.2 вказаного договору в оренду передається ділянка загальною площею 17,7638 га, у тому числі 17,7638 га ріллі із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення. Відповідно до п. 8 договір укладено на строк починаючи із терміну його державної реєстрації і закінчується 15 листопада 2019 року (а.с.6). Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між орендодавцем - Новоукраїнською РДА в особі першого заступника Дерія О.Я. та орендарем гр. [PERSON] , орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку в розмірі 17,7680 га ріллі, яка знаходиться в стані придатному для обробітку та використання за її цільовим призначенням (а.с. 8). [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Новомиколаївською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області 24.06.2016 року (а.с. 9). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , місце розташування: Кіровоградська область Новоукраїнський район Новомиколаївська сільська рада, площа земельної ділянки, гектарів: [NUMBER] , орендар: [PERSON] (а.с. 10-13). Згідно довідки від 25.10.2018 року виданої Новомиколаївською сільською радою гр. [PERSON] про те, що земельна ділянка загальною площею 17,7680 га «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» за кадастровим номером [NUMBER] перебуває в користуванні відповідно до договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 листопада 2009 року за №040937800003. Земельна ділянка фактично використовується гр. [PERSON] за цільовим призначенням, фермерське господарство не створювалося. Систематично сплачувалась орендна плата гр. [PERSON] , а після його смерті сплачується його донькою [PERSON] . Заборгованость по сплаті орендної плати відсутня (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.03.2017 року виданого державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області про те, що на підставі заповіту посвідченого Новомиколаївською сільською радою, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , є його: дочка [PERSON] , спадкоємиця 1/2 частки спадщини та дочка [PERSON] спадкоємиця 1/2 частки спадщини. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки [NUMBER] , площею 5,5924 га, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради, Новоукраїнського району, Кіровоградської області (а.с. 17). Відповідно до нотаріально засвідченої заяви № 2237 [PERSON] відмовилася від права оренди земельної ділянки на користь [PERSON] (а.с.18). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інформація про спадкодавця: [PERSON] , дата смерті: [INFO], спадкова справа, номер у спадковому реєстрі: 59269477, стан: чинний. Свідоцтво про право на спадщину: номер у спадковому реєстрі: 60393942, стан: чинний, дата видачі свідоцтва: 17.03.2017 року. Свідоцтво про право на спадщину: номер у спадковому реєстрі: 60393960, стан: чинний, дата видачі свідоцтва: 17.03.2017 року (а.с. 101). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори), інформація про заповідача: [PERSON] , заповіт: номер у спадковому реєстрі: 52449631, стан: чинний (а.с.102-103). Як вбачається з копії спадкової справи № 277/16, після смерті [PERSON] до Новоукраїнської державної нотаріальної контори, звернулись з заявами про прийняття спадщини дочка [PERSON] та дочка [PERSON] . З заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась дружина померлого [PERSON] . Згідно заповіту від 09.11.2010 року [PERSON] усі його права та обов`язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати йому в майбутньому, та усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право заповів порівну [PERSON] та [PERSON] Заповіт посвідчено секретарем Новомиколаївської сільської ради. Згідно довідки виданої виконкомом Новомиколаївської сільської ради, [PERSON] , що міститься в спадковій справі, про те, що [PERSON] - [INFO] , який помер [INFO] на день смерті був, зареєстрований та проживав разом із своєю дружиною [PERSON] - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені спадкодавця було посвідчено Новомиколаївською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області 09.11.2010 року за № 167. 17.03.2017 року державним нотаріусом Шевченко Н.Г. були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємцями зазначеного у цих свідоцтвах майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , спадкоємиця 1/2 частки спадщини та дочка [PERSON] , спадкоємиця 1/2 частки спадщини. Спадкове майно, на яке видані ці свідоцтва, складається з: земельної ділянки [NUMBER] , площею 5,5924 га розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту серія [NUMBER] . Зареєстровано в реєстрі за № 383 та за № 387 (а.с. 104-126). Крім того судом також було встановлено та підтвержено доводами позивача в судовому засіданні, що на її звернення до Новоукраїнської державної нотаріальної контори про визнання за [PERSON] право оренди земельної ділянки, державним нотаріусом позивачу було роз`яснено, що вказане право не входить до складу спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Згідно із ч.1 ст. 781 ЦК України договір найму припиняється в разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч.2 ст.792 ЦК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про оренду землі» орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 5 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом. За змістом ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, у тому числі, в разі смерті фізичної особи - орендаря. В той же час, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про оренду землі" право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. Отже, якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря (фізичної особи - підприємця) після смерті останнього можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору. Пунктом 37 вказаного договору оренди земельної ділянки передбачено право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатностіза рішенням суду переходить до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам чинного законодавства. Оскільки [PERSON] не відмовився від оренди земельної ділянки, яка перебувала у оренді її батька [PERSON] і приступила до виконання його обов`язків, як орендаря, то вона має право на оренду після смерті свого батька. В матеріалах справи відсутні докази того, що інший спадкоємець після смерті [PERSON] , а саме [PERSON] , також реалізувала своє вказане право, тобто вважається, що вона відмовилась від нього. Окрім того, указаним договором оренди не передбачено заборони переходу права оренди спадкоємцям і це не суперечить чинному законодавству. Указане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 16.12.2015 року у справі №6-375цс15, постановою Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №266/2505/17-ц. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки строк дії договору оренди від 2009 року, укладеного між Новоукраїнською РДА та [PERSON] не сплив, його умовами не передбачена заборона переходу права на оренду в порядку спадкування та вважає можливим визнати за [PERSON] право оренди земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на строк дії вищевказаного договору до 15.11.2019 року, а не до 15.11.2029 року, як просить позивач, в зв"язку з тим, що договором оренди земельної ділянки, а саме пунктом 8 передбачено, що договір укладено на строк починаючи із терміну його державної реєстрації і закінчується 15 листопада 2019 року. Вирішуючи питання про судовий збір суд виходить з того, що позивачем при зверненні до суду із позовом, сплачено судовий збір в повному обсязі та в позовні заяві зазначено, що позивач бажає судові витрати залишити за собою, у звязку із чим суд вважає за доцільне витрати, по сплаті судового збору, залишити за позивачем.

Outcome: partial