Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеравенко Тетяни Євгенівни, ПАТ «Дельта Банк» про зобов`язання ПАТ «Дельта Банк» подати заяву про припинення обтяження і виключення його з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на легковий автомобіль марки Мітцубісі, 2008 р. випуску, д.н. [NUMBER] , зобов`язання приватного нотаріуса Кучеравенко Т.Є. зняти обтяження, зареєстроване 03.12.2013 р. за № 14048585 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на легковий автомобіль марки Мітцубісі, 2008 р. випуску, д.н. [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.01.2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеравенко Тетяни Євгенівни із заявою про зняття обтяження. У заяві було вказано, що 03.12.2013 року за №14048585 зазначеним нотаріусом було зареєстровано обтяження (заборона відчуження) на легковий автомобіль марки Мітцубісі, 2008 р. випуску, д.н. [NUMBER] за заявою ПАТ «Дельта Банк», код:34047020, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б (підставою обтяження зазначено Договір застави транспортного засобу, посвідчений 07.02.2008 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Біла Т.С.). На підтвердження правомірності зняття обтяження було додано копію рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2015 року по цивільній справі №331/4562/15-ц, яким у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6-0111009/ФКВ-08 від 07 лютого 2008 року відмовлено. Позивач вказує, що ПАТ «Дельта Банк» не був стороною укладених договорів, а отже і не може бути обтяжувачем та подавати відомості для реєстрації обтяження. У задоволенні заяви приватним нотаріусом було відмовлено та зазначено, що обтяження може бути знято лише за заявою обтяжувала. В подальшому позивач повторно звернувся через представника до приватного нотаріуса Кучеравенко Т.Є. з заявою про припинення приватного обтяження та винесення відповідної мотивованої постанови. 26.02.2016 р. він отримав лист про неможливість винесення постанови щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії, оскільки проведення реєстрації приватного обтяження не єнотаріальною дією. Також позивач вказує що на адресу ПАТ «Дельта Банк» ним через представника було надіслано звернення з проханням звернутись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеравенко Т.Є з заявою про припинення обтяження з автомобіля, однак у задоволенні зазначеного звернення було відмовлено. З огляду на викладене, позивач просить в судовому порядку зобов`язати ПАТ «Дельта Банк» подати заяву про припинення обтяження транспортного засобу, а приватного нотаріуса зняти таке обтяження. На підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 16.09.2016 р. відкрито провадження у справі. 30.11.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучеравенко Т.Є. подані письмові заперечення з приводу заявлених позовних вимог, відповідно до яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи на правомірність внесення відомостей про обтяження рухомого майна - автомобіля Мітцубісі, 2008 р. випуску, д.н. [NUMBER] , надання обтяжувачем всіх необхідних документів для реєстрації обтяження предмета застави, звернула увагу на відсутність підстав для реєстрації припинення обтяження. 07.12.2016 р. ПАТ «Дельта Банк» подані письмові заперечення з приводу заявлених позовних вимог,відповідно до яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що АТ «Дельта Банк» набув прав вимоги за Кредитним договором та забезпечувальними договорами, укладеними між ТОВ «Український промисловий банк та [PERSON] на підставі Договорів пропередачу активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 р. Крім того, відповідач зазначає про наявність заборгованості у позичальника за Кредитним договором, а отже кредитор має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета застави, що виключає припинення обтяження. 04.04.2017 р. на підставі ухвали суду позовну заяву залишено без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 01.06.2017 р. ухвала Голосіївського районного суду м.Києва від 04.04.2017 р. скасована і справа повернута до суду першої інстанції для продовження розгляду. 03.01.2019 р. справа прийнята в провадження судді Голосіївського районного суду м.Києва Колдіної О.О. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Відповідачам встановлено строк для подання відзиву. 03.06.2019 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. Представником позивача подана заява, відповідно до якої вона підтримала заявлені вимоги та просила розгладати справу у її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. З клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертались, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Відповідно до статей 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 07 лютого 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6-0111009/ФКВ-08, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 35346,00 доларів США, з розрахунку 10,9 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 06 лютого 2015 року. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 07.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] був укладений договір поруки відповідно до якого, остання зобов`язалася відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання [PERSON] боргових зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі таких зобов`язань, а також [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов`язань за кредитним договором і позивач має право звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до [PERSON] , так і до [PERSON] , чи до всіх одночасно. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ТОВ «Українськй промисловий банк» та [PERSON] укладено договір застави, предметом якого є автомобіль Мітцубісі, 2008 р. випуску, д.н. [NUMBER] . 30.06.2010 р. між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк». Згідно з вищевказаним договоромТОВ «Український промисловий банк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло право вимоги за кредитним договором № 6-0111009/ФКВ-08 від 07.02.2008 р., в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором. Судом встановлено, що 25.01.2016 р. [PERSON] як представник [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеравенко Т.С. з заявою про зняття обтяження з автомобіля Мітцубісі, 2008 р. випуску, д.н. [NUMBER] , оскільки відповідно до рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09.12.2015 р. у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості було відмовлено і таке рішення набрало законної сили. У задоволенні такої заяви було відмовлено. 09.06.2016 р. [PERSON] , як представник [PERSON] , звернулась з заявою до ПАТ «Дельта Банк» про звернення до приватного нотаріуса Кучеравенко Т.Є. з заявою про припинення обтяження, оскільки ПАТ «Дельта Банк» не був стороною договору застави та не мав права звертатись з заявою про реєстрацію обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про заставу" застава це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до положень статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із положеннями частини першої статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За правилами частини першої, другої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Підстави припинення застави визначенні у статті 28 Закону України "Про заставу" відповідно до якої застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом. Відповідно до п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою КМУ №830 від 05.07.2004 року, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру, відповідно, дії щодо реєстрації припиненя обтяженням мав вчинити відповідач, але вказаних дій він не вчинив, чим порушив право позивача вільно володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном. Позивач посилається як на підставу для припинення обтяження наявність судового рішення про відмову у задоволенні вимог кредитора щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Як встановлено судом, 09.12.2015 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Дельта-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в зв`язку з ненаданням ПАТ «Дельта Банк» суду письмових доказів, які б підтверджували право вимоги Банку до [PERSON] за кредитним договором та договорами забезпечення. Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03.12.2018 р. у задоволенні позову ПАТ «Дельта-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено. Відповідно до рішення Запорізького апеляційного суду від 23.04.2019 р. рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2018 року скасувано та ухвалити нове судове рішення про закрити провадження в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» до [PERSON] ,, [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №6-0111009/ФКВ-08 від 07.02.2008 року, щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 21711,76 доларів США (що еквівалентно 570606,11 грн.), за відсотками - 10579,58 доларів США (що еквівалентно 278041,63 грн.); пенею - 209297,09 грн. на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України та відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №6-0111009/ФКВ-08 від 07.02.2008 року відсотків за кредитним договором у розмірі 6840,42 доларів США (що еквівалентно 179772,87 грн.), пені в розмірі 65392,05 грн. та штрафу в сумі - 13933,90 грн. ,оскільки вони були нараховані після припинення дії Кредитного договору. Між тим, зазначеними судовими рішення було встановлено, що 30.06.2010 р. між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк», згідно з якими ТОВ «Український промисловий банк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло право вимоги за кредитним договором № 6-0111009/ФКВ-08 від 07.02.2008 р., в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором. В силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, а отже посилання позивача про те, що ПАТ «Дельта Банк» не є стороною договору застави, а отже не мав права звертатись з заявами про реєстрацію обтяжень, не є обґрунтованими. На момент розгляду справи судом не встановлено обставин, визначених в статті 28 Закону України "Про заставу" для припинення обтяження майна. Також матеріали справи не містять доказів припинення зобов`язань за Кредитним договором. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позову в зв`язку з відсутністю підстав для припинення обтяження, визначених законом. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, в зв`язку з чим з відповідачів не підлягають стягненню судові витрати з огляду на відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed