Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають в її сім`ї. Батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є донька позивачки [PERSON] та [PERSON] , який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 20.02.2014 року був позбавлений щодо своїх дітей батьківських прав. Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Мати вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, інтересами дітей не цікавиться, веде антисоціальний спосіб життя, тобто самоусунулася від виховання дітей. У зв`язку із тим, що позивачка самостійно займається вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя онуків, забезпечує їх харчуванням, лікуванням, піклується про їхній фізичний розвиток, а тому, уточнивши позовні вимоги, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , призначити [PERSON] піклувальником неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , призначити позивачку опікуном малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачки на користь позивачки аліменти на утримання чотирьох дітей, у розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 23 квітня 2021 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29 червня 2021 року підготовче провадження у вказаній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] /а.с.17-19/. 22 квітня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу відповідачці присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] /а.с.14/. Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2014 року позбавлено батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с. 21-23/. Судом також встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті ст. 135 Сімейного кодексу України №00014788884 від 03 грудня 2014 року, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Судом встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Біла Церква №15.2-03/3864 від 05.02.2021 року, а також довідками про реєстрацію місця проживання особи №15.2-03/727 від 05.02.2021 року, №15.2-03/728 від 05.02.2021 року, №15.2-03/726 від 05.02.2021 року, №15.2-03/725 від 05.02.2021 року, №15.2-03/724 від 05.02.2021 року та №15.2-03/723 від 05.02.2021 року, виданих Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області /а.с. 24-30/ Під час обстеження умов проживання встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають в належних житлово-побутових умовах разом із своєю бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 20.11.2020 року. Згідно характеристик дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виданих дирекцією Білоцерківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №1 з поглибленим вивченням слов`янських мов Білоцерківської міської ради Київської області, мати не приділяє належної уваги навчанню та вихованню дітей /а.с. 31-35, 37/ У матеріалах справи міститься також висновок Білоцерківської міської ради Київської області про вирішення спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її дітей №486 від 13.07.2021 року, в якому зазначено, що 26 травня 2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради було розглянуто питання щодо доцільності підготовки та подання до суду висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] у присутності позивача [PERSON] , неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] . Мати дітей на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явилась, хоча про місце та час його проведення належним чином повідомлена за місцем реєстрації. Комісія з питань захисту прав дитини, заслухавши пояснення присутніх, дослідивши документи у справі дійшла згоди, що в діях матері дітей вбачаються факти ухилення від виконання нею батьківських обов`язків з виховання дітей і рекомендувала службі у справах дітей Білоцерківської міської ради підготувати та подати до суду відповідний висновок органу опіки та піклування. Враховуючи викладене орган опіки та піклування - виконавчий комітет міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її дітей. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК України). Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. № 2402-III передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, беручи до уваги, що відповідачка не виявляє щодо її дітей батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по їхньому вихованню, вихованням дітей не займається, не піклується про духовний і фізичний розвиток дітей, не турбується про належний стан їхнього здоров`я, матеріальну допомогу на утримання не надає, суд приходить до висновку, що у відповідності з п. 2, ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є достатньо підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про встановлення піклування над неповнолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та опіки над малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з позбавленням останніх батьківського піклування та призначення піклувальником та опікуном позивачку [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" та ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" дітьми, позбавленими батьківського піклування визнаються діти, зокрема, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав. Частинами 1, 2 ст. 243 Сімейного кодексу України та ч.1 ст.58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Ч. 4 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 1 ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. А також, відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що [PERSON] , бабуся [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , займається їхнім вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя, забезпечує їх харчуванням, лікуванням, піклується про їхній фізичний та духовний розвиток. Окрім того, за висновком органу опіки та піклування [PERSON] може бути призначена опікуном та піклувальником та визнано доцільним призначити останню піклувальником [PERSON] та [PERSON] , та опікуном [PERSON] та [PERSON] . Обставин, які б могли бути перешкодою в призначені [PERSON] піклувальником та опікуном дослідженими судом доказами встановлено не було. Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , суд приходить до висновку, що встановлення опіки та піклування над дітьми, буде захистом їхніх законних прав та інтересів передбачених законодавством, а тому вважає необхідним та доцільним встановити піклування над неповнолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та опіку над малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та призначити [PERSON] опікуном та відповідно піклувальником останніх. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. А тому, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачки та користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.03.2021 року та до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа яка звернулась до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 3 632 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved