Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулось з позовом до [PERSON] про визнання договору страхування недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.12.2013 року Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілої [PERSON], яка повідомила, що 01.11.2013 року о 21 годині 30 хвилин в м. Одесі, на проспекті М. Жукова, 2/1 сталося ДТП, за участю транспортного засобу BMW320, д.н.з. [NUMBER], власником якого є Відповідач, під керуванням [PERSON], у якого був наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС/3734932 та транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Проте, вищезазначений бланк поліса АС/3734932 було втрачено та інформацію про що було подано в Моторне (транспортне) страхове бюро України. Позивач стверджує, оскільки бланку полісу АС/3734932 було втрачено, то договір страхування не укладався ТДВ СК «Альфа-Гарант» з жодною особою, місцезнаходження бланку до цього часу ТДВ СК «Альфа-Гарант» не відомо. Крім того, позивач також не має копії оспорюваного поліса, хоч другий екземпляр якого повинен зберігатися в Страховій компанії після його реалізації. Позивач вважає, що бланк поліса, разом з його другим екземпляром було знайдено та підписано не уповноваженою на те особою, яка взагалі не має ніякого відношення до ТДВ СК «Альфа-Гарант» та не має з нею ніяких трудових відносин. Тобто, якщо навіть договір від імені позивача був укладений якоюсь фізичною чи юридичною особою, то відповідно вона не мала згідно з ч. 2 ст. 203 ЦК необхідного обсягу цивільної дієздатності представника юридичної особи. Відповідно до ч. 3. ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Проте ТДВ СК «Альфа-Гарант» навіть не планувало реалізовувати втрачений поліс, інформацію про недійсність та втрату якого було подано до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Відповідно до ч. 1, ст. 21 Закону України «Про страхування» передбачено, страхувальник зобов'язаний своєчасно вносити страхові платежі. Проте, всупереч вищезазначеній нормі чинного законодавства страховий платіж за оспорюваним полісом до ТДВ СК «Альфа-Гарант» не надходив. Поліс № АС/3734932, навіть якщо його було підписано якоюсь особою, в силу ст. 18 Закону України "Про страхування" та ст. 983 ЦК України не набрав чинності у зв'язку з несплатою страхового платежу. На підставі викладеного, позивач просить визнати поліс № АС/3734932 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним. Третя особа, яка заявляє самостійні позовні вимоги - [PERSON] подав позов до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», [PERSON] про визнання договору страхування дійсним. Вищевказані позовні вимоги мотивовані тим, що 14.05.2013р. між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант", укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підтвердження укладення договору страхування СТД «Альфа-Гарант» було належним чином оформлено та видано на руки страхувальнику поліс №АС/3734932. Згідно договору страхування забезпеченим транспортним засобом є автомобіль BMW 320, д/н [NUMBER]. 01.11.2013 року о 21 годині 30 хвилин в м. Одесі, на проспекті М. Жукова, 2/1 сталося ДТП, за участю транспортного засобу BMW320, д.н.з. [NUMBER], власником якого є Відповідач, під керуванням [PERSON], у якого був наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС/3734932 На момент вчинення ДТП [PERSON] володів та керував автомобілем BMW 320, д/н [NUMBER] на відповідній правовій підставі, тому визнання судом дійсності або недійсності полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3734932 буде прямо впливати на права та обов'язки Позивача за цим позовом із відшкодування шкоди потерпілому. [PERSON] стверджує, що по вказаному договору 14.05.2013р. о 19 годині 43 хвилини на користь відповідача було сплачено страховий платіж в розмірі 527,60 грн., про що зазначено в самому полісі. Відповідно до ч.1 ст.983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Однак договором встановлено інше: "Договір (поліс) набирає чинності з початку зазначеного строку - з 00 годин 00 хвилин 15.05.2013р. до 14.05.2014р.. Позивач вважає, що сторони в письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, скористались принципом свободи договору та обумовили момент набрання ним чинності, тому договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений 14.05.2013р. між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа- Гарант", укладення якого посвідчено полісом №АС/3734932, повинний бути визнаний дійсним. В судовому засіданні представник Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа- Гарант" просив задовольнити позовні вимоги, оскільки поліс №АС/3734932 було втрачено в результаті злочинних дій колишнього страхового агента. Страхова компанія не отримала страховий платіж, а тому такий договір не може вважатись дійсним, у зв'язку з чим, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що свій автомобіль продала [PERSON], а також надала йому довіреність на право володіння та розпорядження автомобілем BMW 320, д/н [NUMBER]. Вона також повідомила, що особисто не отримувала страховий поліс №АС/3734932, а також їй нічого невідомо про страхування даного автомобіля, про внесення коштів страховій компанії, оскільки вважала, що вже не є власником автомобіля, а тому подальша його доля їй не цікава. В останнє судове засідання вона не з'явилась, згідно поданої заяви просила справу розглянути у її відсутність. Третя особа - [PERSON], а також його представник просили відмовити у задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа- Гарант", та, в свою чергу, задовольнити поданий ним позов про визнання договору дійсним. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що придбав страховий поліс АС/3734932 у страхового агента, а тому у нього не виникала будь-яких сумнівів щодо його дійсності. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] в останнє судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Представники Моторного (транспортного) страхового бюро України, відповідно до листа 4-3-06/5505 від 24.02.2015р.. повідомили, що відповідно до інформації, яка внесена ТДВ «СК «Альфа-гарант» до ЦБД МТСБУ, бланк серії АС № 3734932 значиться зі статусом «втрачений», дата внесення страховиком відповідного запису - 20.03.2014. В той же час, згідно листа 4/3-06/9313 від 27.03.2015р., який надійшов до суду факсимільним зв'язком вони повідомили, що згідно інформації від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» щодо втрати бланку полісу АС/3734932 до МТСБУ не надходило. За інформацією наданою до Централізованої бази даних МТСБУ, бланк полісу АС/3734932 використано для укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, проаналізувавши у сукупності надані докази, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до [PERSON] про визнання недійсним договору страхування - полісу АС№3734932 від 14.05.2013р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був укладений між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», а також позовні вимоги [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», [PERSON] про визнання дійсним договору страхування - полісу АС№3734932 від 14.05.2013р. необхідно - залишити без задоволення за наступних обставин. Так судом встановлено, що 01.11.2013 року о 21 годині 30 хвилин в м. Одесі, на проспекті М. Жукова, 2/1 сталося ДТП, за участю транспортного засобу BMW320, д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], під керуванням [PERSON], у якого був наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС/3734932 та транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. При цьому, [PERSON] користувався автомобілем BMW320, д.н.з. [NUMBER] на підставі довіреності від 11.08.2011р. (а.с. 99) Постановою Київського районного суду м. Одеси від 20 січня 2014р. [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Позивач стверджує, що договір страхування на бланку поліса АС/3734932 не укладався ТДВ СК «Альфа-Гарант» з жодною особою, страховий платіж за договором не здійснено. Крім того, місцезнаходження бланку невідомо. Відомості про втрату бланку було подано в Моторне (транспортне) страхове бюро України. В зв'язку з чим, на підставі ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України просить визнати даний договір недійсним. Виникли між сторонами правовідносини регулюються наступними нормами законодавства. Так, згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Частиною 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 981 ЦК України Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до ч. 1 ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 1 ч. 1 ст. 989 ЦК України встановлено, що страхувальник зобов'язаний своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором. Спеціальним актом законодавства, який регулює питання обов'язкового страхування є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV, який діяв в редакції від 04.02.2013р. на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до п. 1.1 ст. 1 договору страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Згідно п. 1.8 ст. 1 Закону страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Відповідно до ст. 11 Закону страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності , яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Згідно п. 17.2 ст. 17 Закону поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. В судовому засіданні представник Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа- Гарант" пояснив, що поліс №АС/3734932 було втрачено в результаті злочинних дій колишнього страхового агента. Крім того страхового платежу за даним договором страхова компанія не отримувала. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що придбав страховий поліс АС/3734932 у страхового агента, а тому у нього не виникала будь-яких сумнівів щодо його дійсності. Однак в судовому засіданні будь-якого документу, квитанції, чеку тощо, які підтверджуються внесення страхового платежу не надав, посилаючись на його втрату. Представники Моторного (транспортного) страхового бюро України відповідно до листа 4-3-06/5505 від 24.02.2015р.. повідомили, що відповідно до інформації, яка внесена ТДВ «СК «Альфа-гарант» до ЦБД МТСБУ, бланк серії АС № 3734932 значиться зі статусом «втрачений», дата внесення страховиком відповідного запису - 20.03.2014. В той же час, згідно листа 4/3-06/9313 від 27.03.2015р., який надійшов до суду факсимільним зв'язком вони повідомили, що письмової інформації від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» щодо втрати бланку полісу АС/3734932 до МТСБУ не надходило. За інформацією наданою до Централізованої бази даних МТСБУ, бланк полісу АС/3734932 використано для укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON]. В судовому засіданні судом був оглянутий оригінал бланку серії АС № 3734932, який був наданий [PERSON]. Вищевказаний бланк має посилання на те, що його було видано Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа- Гарант", про що свідчать печатка товариства з назвою та кругла печатка. (а.с. 100) Вищевказаний поліс видано 14.05.2013р., строк дії з 00.00 15.05.2013р. по 14.05.2014р., страховий платіж внесено 14.05.2013р. у розмірі 527, 60 копійок. В договорі є також примітка, що даний договір набуває чинності з датою вказаною в п. 3 цього Полісу, але на раніше 00.00 наступної за дату надходження страхового платежу на поточний рахунок. [PERSON] стверджує, що ним особисто було сплачено страховий платіж в розмірі 527 гривень 60 копійок. Однак в судовому засіданні будь-якого документу, квитанції, чеку тощо, які підтверджують внесення страхового платежу не надав, посилаючись на його втрату. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В зв'язку з чим, суд вважає, що [PERSON] не довів в судовому засіданні доказів внесення на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа- Гарант" суму страхового платежу. Суд також вважає, що відомості, які повідомив представник Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа- Гарант" також не в повному обсязі відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам. Так в позовній заяві позивач стверджує, що бланк поліса АС/3734932 було втрачено та договір страхування не укладався ТДВ СК «Альфа-Гарант» з жодною особою, місцезнаходження бланку до цього часу ТДВ СК «Альфа-Гарант» не відомо. Крім того, інформацію про що було подано в Моторне (транспортне) страхове бюро України. Судом встановлено, що інформація про втрату бланку серії АС № 3734932 була внесена ТДВ «СК «Альфа-гарант» до ЦБД МТСБУ 20.03.2014р., тобто після настання страхового випадку, який відбувся 01.11.2013 року. Внутрішнім нормативним документом, яким регулюється питання щодо втрати бланків полісів страховиками - членами МТСБУ, є Порядок замовлення, виготовлення, дистрибуції, обліку бланків страхових документів з обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затверджений протоколом Президії МТСБУ від 07.07.2010 № 238/2010 із змінами і доповненнями, далі - Порядок. Відповідно до п.3.5. глави 3 Порядку, у разі втрати бланку полісу (бланків полісів) страховик - член МТСБУ виконує наступні дії: проводить службове розслідування причин втрати; інформує відповідні правоохоронні органи про втрату бланків полісів за наявності ознак злочинів або кримінальних проступків; самостійно приймає рішення щодо способу оприлюднення інформації про втрачені бланки; вносить до Централізованої бази даних МТСБУ (далі - ЦБД МТСБУ) відомості про кожний втрачений бланк полісу. Вищевказані дії були здійснені страховиком - ТДВ «СК «Альфа-гарант» лише після настання страхового випадку. Крім того, останньої відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу суду від 28.01.2014р. письмової інформації від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» щодо втрати бланку полісу АС/3734932 до МТСБУ не надходило. За інформацією наданою до Централізованої бази даних МТСБУ, бланк полісу АС/3734932 використано для укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON]. Крім того, необхідно врахувати, що страхувальник є по-перше споживачем, і він не може передбачити відсутність у страхового агента повноважень на укладення договору страхування, або наявність дій злочинного характеру. Так, згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року№ 1023-XII продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Суд вважає, що в даному випадку саме позивач повинен бути вести належний облік даних бланків, а також слідкувати за діями своїх агентів, а не займатись перекладанням відповідальності на споживачів. Необхідно також відзначити, що саме факт відсутності доказів внесення страхового платежу не є підставою для визнання договору страхування недійсним, оскільки в даному випадку наступають наслідки, яке передбачені ч. 1 ст. 983 ЦК України, тобто він вважається таким, що не набрав чинності. За вищевказаних обставин, суд вважає, що відсутні підстави для визнання вищевказаного договору недійсним на підстава ч. 1 ст. 215, ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України. Суд також вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», [PERSON] про визнання дійсним договору страхування - полісу АС№3734932 від 14.05.2013р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був укладений між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» . Так, відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У відповідності до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Законодавством не передбачено обов'язкове нотаріальне посвідчення даного договору страхування, а тому положення ч. 2 ст. 220 ЦК України в даному випадку не застосовується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed