Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 28.08.2015 р., в якому посилається на те, що [PERSON] 19 липня 2010 року призначено пенсію за нормами Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", яку вона продовжувала отримувати по серпень 2015 року. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються". Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. З 02.06.2015 між відповідачкою та Воскресинцівською сільською радою укладено цивільно-правову угоду про надання послуг землевпорядника. З умов договору, укладеного між [PERSON] та Воскресинцівською сільською радою випливає, що землевпорядник виконує свою на підставі трудового договору, а тому права на одержання пенсії у служби в органах місцевого самоврядування не має. Таким чином, вважають, що договір між сторонами був укладений з метою приховати трудові відносини між сільською радою та відповідачкою. Відповідно до ч.2 ст.235 ЦК України, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Оскільки [PERSON] під час роботи на посаді землевпорядника сільської ради продовжувала отримувати пенсію, виникла переплата пенсії за період з 02.06.2015 по 31.08.2015 в розмірі 3044 грн. 35 коп. Тому просять суд стягнути з відповідачки на їх користь надміру виплачену суму пенсії в розмірі 3044 грн. 35 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Відповідачка не визнала позову та пояснила, що вона після звільнення продовжувала працювати по договору, тобто виконувала умови цивільно-правової угоди. Не являється посадовою особою. Вважає позов безпідставним і просить в його задоволення відмовити. Представник зацікавленої особи позов не визнав і пояснив, що [PERSON] не є посадовою особою, а працює по угоді про надання послуг. Зясувавши обставини в справі, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка дійсно працювала до виходу на пенсію на посаді землевопроядника сільської ради і вийшла на пенсію за віком. 02.06.2015 р. між нею та Воскресинцівською сільською радою в особі її голови було укладено договір № 1 про надання послуг землевпорядника, згідно якого відповідачка фактично виконували роботи повязані з виконанням обовязків землевпорядника в сільській раді. В табель про облік робочого часу працівників сільської ради її не включали. Виконання і приймання роботи відповідачки здійснювалось актом приймання-передачі бухгалтерських послуг. Щомісячно сільською радою позивачу здавали звіт по єдиному внеску, тобто позивач був усвідомлений про виконувану роботу відповідачкою і не вживалось жодних заходів по припиненню договору на який посилаються. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. І саме на зазначену норму, як на підставу вимог посилається Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі. Разом з тим, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція у постанові ВС України у справі N 6-91цс14). Суд приходить до висновку, що УПФУ в м Коломиї та Коломийському районі не довів наявність вини з боку відповідача, а тому [PERSON] є добросовісним набувачем переплачених коштів, а тому вони не підлягають поверненню. Посилання Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі на встановлені тимчасові у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року обмеження щодо виплати пенсій, суд відхиляє, оскільки вони стосуються посадових осіб місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування ( ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звільнена з посади землевпорядника сільської ради. В подальшому роботу по наданню послуг землевопрядника виконувала на підставі цивільно-правової угоди. На підставі ст.,ст. 235, 1212 ЦК України, ст. 21 КЗпП України, ч. 1 ст. 50 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та

Outcome: dismissed