Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.07.1985 року державним нотаріусом Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу в Запорізькій області за реєстром №1474 її чоловік - [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними прибудовами, розташований в [ADDRESS] [INFO] [PERSON] помер. У лютому 2019 року під час оформлення спадкового майна вона дізналася про те, що на житловий будинок, який належав чоловіку накладений арешт. Як вбачається із витягу підставою обтяження є ухвала Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20.08.2002 року, внесена до реєстру 08.06.2005 року за №2060473 Кам`янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою. За вказаних обставин звернулась до Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копій документів з матеріалів справи. Відповідно до отриманої відповіді судом їй було повідомлено про неможливість ознайомлення з матеріалами цивільних справ № 2-1079/01 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та № 2-730/02 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків, оскільки матеріали цивільних справ згідно номенклатури справ вилучено. Щодо остаточно прийнятих рішень по справам, то відповідно до ухвали Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 29.11.2002 р. №2-730 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків залишено без розгляду, а відповідно до ухвали Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18.10.2001 р.№2-1079 по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу провадження по справі припинено. Просила звільнити житловий будинок [ADDRESS] з-під арешту, який накладено ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду від 20.08.2002 року, внесеним 08.06.2005 року за № 2060473 Кам`янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою в Запорізькій області; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер запису обтяження 2060473 про арешт житлового будинку [ADDRESS] , внесений 08.06.2005 року за № 2060473 Кам`янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою в Запорізькій області. Ухвалою суду 01.10.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, ним подано до суду заяви про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності. Від завідуючої Енергодарської державної нотаріальної контори, на яку покладено обов`язки по обслуговуванню населення Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, Жебелюк В.А. надійшла заява про розгляд справи без участі представника. За змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення, зокрема, у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року надані роз`яснення, що спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що згідно Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підставою обтяження житлового будинку по [ADDRESS] , є ухвала Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20.08.2002 року, внесена до реєстру 08.06.2005 року за № 2060473 Кам`янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою (а.с. 7). [PERSON] при зверненні до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи № 2-1079/01, отримала листа за підписом голови Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18.02.2019 р. про неможливість ознайомлення з матеріалами справ, оскільки матеріали цивільних справ № 2-1079/01 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та № 2-730/02 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків згідно номенклатури справ вилучено (а.с. 11). З копії ухвали Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18.10.2001 р., справа № 2-1079 за 2001 рік, затверджена мирова угода між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9). А справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків залишено без розгляду згідно ухвали Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 29.11.2002 р., справа № 2-730 за 2002 рік (а.с. 10). При зверненні до приватного нотаріуса Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округ Запорізької області Осипенка В.В. з метою оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на житловий будинок [ADDRESS] , який належить померлому, накладено арешт (а.с. 6). Згідно архівної довідки Запорізького обласного державного нотаріального архіву від 09.04.2019 р., № 886/01-21 [PERSON] повідомлено про те, що Кам`янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву передані документи за 1944-1999 р.р. включно. Реєстри для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами, Алфавітна книга обліку заборон (арештів) та документи на підставі яких вносилась інформація до вищезазначених книг за 2002 рік на зберігання також не передавались (а.с. 12). На запит суду завідуючою Енергодарської державної нотаріальної контори, на яку покладено обов`язки по обслуговуванню населення Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, Жебелюк В.А. надано інформацію № 559/01-16 від 04.10.2019 р. про те, що строк зберігання документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація набуття, зміни або припинення обтяження речових прав, становить три роки у відповідності з Типовою номенклатурою справ державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22.12.2010р. "Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства", (Додаток 32 до Правил ведення нотаріального діловодства, наряд 01-16 "Листування з юридичними та фізичними особами з питань вчинення нотаріальних дій" - строк зберігання: 3 роки). Тому неможливо надати витребувану судом інформацію та/або копію відповідної ухвали, у зв`язку із закінченням строків зберігання та знищенням зазначеного наряду. Інші записи або ідентифікуючи дані стосовно зазначеної ухвали в архиві Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контоаи Запорізької області відсутні (а.с. 19). Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст.ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна суд зазначає наступне. Відповідно до пп. 2.1.2. п.2 Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 року № 31/5, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей є, зокрема, заява про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна (додаток 3), що подається судами (крім третейських судів).П. 253 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мінюсту від 03.03.2004 р., № 20/5, передбачає, що зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна підлягає обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 року №31/5. Відповідно з п. 3 Інструкції про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Мінюсту України від 18.08.2004 р., № 85/5, вилучення запису з Реєстру здійснюється Реєстратором на підставі "Заяви про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна" (додаток 3 до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ). Про внесення запису до Реєстру Реєстратор видає заявнику примірник "Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна". Заява про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна подається державними нотаріальними конторами, приватними нотаріусами, судами (крім третейських судів), слідчими органами, органами державної виконавчої служби та іншими особами, які передбачені Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, в Україні формується та діє єдиний Державний реєстр прав, який базується на державному обліку земельних ділянок усіх форм власності та розташованого на них іншого нерухомого майна, реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна, їх обмежень та правочинів щодо нерухомого майна, державна реєстрація прав базується на кадастровому номері, присвоєному у встановленому законом порядку. Відповідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав. Статтею 74 цього ж Закону встановлено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що потреба у збереженні заборони, накладеної на належний померлому [PERSON] житловий будинок, відпала, а на час звернення з заявою до суду за наявності обтяжень накладених на майно, порушуються майнові права позивача, що полягають у неможливості оформити свої спадкові права, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування заборони відчуження (обтяження) майна, з огляду на що суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст..ст. 317, 321, 319, 391,

Outcome: approved