Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП. На підставу своїх вимог спирається на те, що відповідач, 28.08.2019 року о 14 год 00 хв. в смт. Маньківка по провул. Соборному, Маньківського району, Черкаської області, керуючи транспортним засобом "Renault Logan", державний номерний знак [NUMBER] , при виїзді із другорядної вулиці на головну вул. Благодатна, не виконав вимоги дорожнього знака 2.1 "Дати дорогу" ПДР України, внаслідок чого виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем "Citroen Berlingo" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] , який рухався по головній вулиці, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 8.4 Б); дорож. знак 2.1 Правил дорожнього руху України. Дані обставини підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 28.08.2019 року серії БД №385854, який був складений начальником СРПП №2 Маньківського ВП Уманського ВПГУНП в Черкаській області Цюрою В.В., копією схеми пригоди, а також постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 29.08.2019 року у справі № 701/1146/19. Як зазначено у постанові Маньківського районного суду Черкаської області від 29.08.2019 року у справі № 701/1146/19, своїми діями відповідач порушив вимоги п. 8.4 Б); дорож. знак 2.1 Правил дорожнього руху України, визнав себе винним у скоєнні даного правопорушення. В результаті скоєної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєному ДТП та скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 29.08.2019 року у справі № 701/1146/19, яка вступила в закону силу. Згідно висновку експерта за №9 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 02 жовтня 2019 року, вартість матеріального збитку, завданого (з технічної точки зору) власнику автомобіля Citroen Berlingo, реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, складає 31757 грн. 05 коп. Позивачем понесено витрати в сумі 2800 грн., як оплату за проведення експертного дослідження транспортного засобу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №9 від 02.10.2019 року. 25.10.2019 року на картковий рахунок позивача зараховано кошти в сумі 18388грн. 67 коп. з призначенням платежу страхове відшкодування згідно страхового акту №ЦВ/19/4492 за договором страхування №АМ-0009871807 від 18.03.2019. Внаслідок скоєної дорожньо-транспортної пригоди за договором страхування позивачу відшкодовано кошти в сумі 18388 грн. 67 коп., в той час як вартість завданого позивачу матеріального збитку складає 31757 грн. 05 коп. Внаслідок завданої шкоди, спричиненої як самим фактом ДТП, так і ушкодженням транспортного засобу позивача, значно погіршився стан здоров`я позивача, внаслідок чого він потрапив до лікарні, де лікувався з 30.08.2019 по 10.09.2019, перебуваючи на стаціонарному лікуванні, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача Слободянюк І.В., в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, повідомлений належним чином про час і місце проведення судового засідання, але його неявка неперешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні їм правовідносини: відповідач, 28.08.2019 року о 14 год 00 хв. в смт. Маньківка по провул. Соборному, Маньківського району, Черкаської області, керуючи транспортним засобом "Renault Logan", державний номерний знак [NUMBER] , при виїзді із другорядної вулиці на головну вул. Благодатна, не виконав вимоги дорожнього знака 2.1 "Дати дорогу" ПДР України, внаслідок чого виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем "Citroen Berlingo" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] , який рухався по головній вулиці, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 8.4 Б); дорож. знак 2.1 Правил дорожнього руху України. Дані обставини підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 28.08.2019 року серії БД №385854, який був складений начальником СРПП №2 Маньківського ВП Уманського ВПГУНП в Черкаській області Цюрою В.В., копією схеми пригоди, а також постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 29.08.2019 року у справі № 701/1146/19. Як зазначено у постанові Маньківського районного суду Черкаської області від 29.08.2019 року у справі № 701/1146/19, своїми діями відповідач порушив вимоги п. 8.4 Б); дорож. знак 2.1 Правил дорожнього руху України, визнав себе винним у скоєнні даного правопорушення. В результаті скоєної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєному ДТП та скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 29.08.2019 року у справі № 701/1146/19, яка вступила в закону силу (а.с. 9). Згідно висновку експерта за №9 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 02 жовтня 2019 року, вартість матеріального збитку, завданого (з технічної точки зору) власнику автомобіля Citroen Berlingo, реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, складає 31757 грн. 05 коп. (а.с. 14-42). Позивачем понесено витрати в сумі 2800 грн., як оплату за проведення експертного дослідження транспортного засобу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №9 від 02.10.2019 року (а.с. 13). 25.10.2019 року на картковий рахунок позивача зараховано кошти в сумі 18388 грн. 67 коп. з призначенням платежу страхове відшкодування згідно страхового акту №ЦВ/19/4492 за договором страхування №АМ-0009871807 від 18.03.2019. Внаслідок скоєної дорожньо-транспортної пригоди за договором страхування позивачу відшкодовано кошти в сумі 18388 грн. 67 коп., в той час як вартість завданого позивачу матеріального збитку складає 31757 грн. 05 коп. Внаслідок завданої шкоди, спричиненої як самим фактом ДТП, так і ушкодженням транспортного засобу позивача, значно погіршився стан здоров`я позивача, внаслідок чого він потрапив до лікарні, де лікувався з 30.08.2019 по 10.09.2019, перебуваючи на стаціонарному лікуванні. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. П. 13 постанови № 4 від 01.03.2013 р. Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено наступне: «Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб)». Відповідно до Постанови Судової палати Верховного Суду України у цивільних справах від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15: «право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності». Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України «Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди», особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3) Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі; 4) на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок зіткнення декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п.1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1192 Цивільного кодексу України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved