Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У зв'язку з тим, що 13 жовтня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк") та [PERSON] було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL9591 та додаткову угоду до нього № BL9591/К-1, відповідно до якої банк надав відповідачу кредит в сумі 14000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 16,45% річних, а відповідач зобов'язався повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за користування кредитом в строки та на умовах визначених даною угодою, 19 травня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду, якою зафіксовано заборгованість по кредиту в сумі 13273,01 долари США, рішенням Рівненського районного суду від 14 грудня 2010 року було задоволено позов ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON], [PERSON] і стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 113878 грн. 66 коп., що еквівалентно 14408,09 доларам США станом на 12 липня 2010 року та звернено стягнення на предмет іпотеки - належну на праві власності [PERSON] квартиру [ADDRESS], з моменту ухвалення вказаного рішення суду і до цього часу курс долара США значно зріс, тому позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача суму боргу у вигляді курсової різниці в сумі 273095 грн. 46 коп. Представник позивача, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що рішенням суду з відповідача стягнуто заборгованість з процентами на суму, що еквівалентна 14408,09 доларам США. На даний час курс долара зріс, рішення суду не виконане, відповідач брав кредит саме в доларах США, тому згідно вимог ст.1049 ЦК України зобов'язаний повернути кошти у тій самій кількості. Зважаючи на це просить позов задоволити і стягнути з відповідача курсову різницю. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнав, пояснив, що брав кредит на бізнес до 2015 року. Після винесення судом рішення про стягнення з нього заборгованості в сумі 113878 грн. 66 коп., він почав сплачувати заборгованість. На даний час домовляється з банком щодо порядку її погашення. Банк подав даний позов при найвищому курсі долара, чим збільшив заборгованість, яка уже стягнена з нього за рішенням суду. Зважаючи на це, вважає позов безпідставним, тому просить відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що 13 жовтня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк") та [PERSON] було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL9591 та додаткову угоду до нього № BL9591/К-1, відповідно до якої банк надав відповідачу кредит в сумі 14000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 16,45% річних, а відповідач зобов'язався повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за користування кредитом в строки та на умовах визначених даною угодою. 19 травня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду, якою зафіксовано заборгованість по кредиту в сумі 13273,01 долари США. Рішенням Рівненського районного суду від 14 грудня 2010 року було задоволено позов ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON], [PERSON] і стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 113878 грн. 66 коп., що еквівалентно 14408,09 доларам США станом на 12 липня 2010 року та звернено стягнення на предмет іпотеки - належну на праві власності [PERSON] квартиру [ADDRESS]. З моменту ухвалення вказаного рішення суду і до цього часу курс долара США значно зріс, тому позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача суму боргу у вигляді курсової різниці в сумі 273095 грн. 46 коп. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як встановлено судом, з відповідача рішенням Рівненського районного суду від 14 грудня 2010 року вже достроково стягнуто суму заборгованості і ця сума складається з заборгованості по сумі кредиту, простроченої заборгованості по кредиту, відсотків, пені і звернуто стягнення на предмет іпотеки. Банк мав предостатньо часу і можливостей вже добитися виконання рішення суду. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ст.10 ч.3, ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті ж норми закону, що передбачають стягнення заборгованості за кредитним договором і на підтвердження цих вимог, надає ті ж докази, що і при розгляді Рівненським районним судом попередньої цивільної справи. Оскільки чинним законодавством та умовами укладеного між сторонами Генерального договору про надання кредитних коштів та додаткових угод до нього не передбачено стягнення з будь-якої сторони договору курсової різниці у випадку збільшення або зменшення курсу іноземної валюти до національної грошової одиниці, то вимоги позивача є безпідставними і не можуть бути задоволені. Суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача на те, що у зв'язку із зміною офіційного курсу гривні щодо долара США, грошові кошти знецінилися, оскільки ПАТ "Універсал Банк", укладаючи договір кредиту у доларах США, а не в гривні, брав на себе певні ризики щодо коливання курсу долара щодо національної грошової одиниці і міг передбачити, що в майбутньому цей курс може зрости. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим і безпідставним, а тому до задоволення не підлягає. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягає стягненню і сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: dismissed