Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи, тим що відповідач по справі є її батьком, так як разом вони не проживають то витрати на її утримання несе мати, а в зв'язку з тим, що з 11.08.2013 року позивачка була зарахована студенткою Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" на факультет електроніки на денну форму навчання на бюджетну основу, навчання закінчується 30.06.2017 року, в зв'язку з чим позивачка просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 8422,70 грн. за період навчання з 11.08.2013 року по 01.07.2014 року, а починаючи з цього часу у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітної плати щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2014 року, стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 243,60 грн. та 6,00 грн комісійну винагороду банку. В судове засідання позивач не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, від представник позивача на адресу суду надійшла заява за змістом якої вбачається, що представник позивача позовні вимоги уточнила та остаточно просила суд стягнути аліменти на користь [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісячно з [PERSON] до досягнення донькою 23-х років або до закінчення навчання, в іншій частині позовні вимоги - залишити без розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від відповідача на адресу суду надійшла заява за змістом якої вбачається, що останній позовні вимоги визнав частково, не заперечував, щодо задоволення позовних вимог в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 11.11.2014 року позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 8422,70 грн. за період навчання з 11.08.2013 року по 01.07.2014 року залишені без розгляду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого 22.07.1994 року Міським відділом РАГС м.Херсона, актовий запис № 444 між сторонами [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 22.07.1994 року. Від даного шлюбу в них народилась донька [PERSON] [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження видане 26.03.1996 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис № 188. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 11.06.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 27.09.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.08.2013 року до досягнення донькою повноліття. Відповідно до довідки № 1348 від 03.07.2014 року виданої Національним технічним університетом України "Київський політехнічний інститут" [PERSON] є студенткою І курсу групи ДП-32 факультету електроніки НТУУ "КПІ" денної форми навчання та навчається за бюджетом і закінчує університет 30.06.2017 року, відповідно до наказу про зарахування № 1500 с від 11.08.2013 р. Враховуючи вищезгадане та часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У разі пред'явлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову оскільки повнолітня донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надати. Відповідно до ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved