Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивач зазначив, що після смерті його матері залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку, проте при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва на право власності на спадщину, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок за померлим. До початку судового засідання позивач надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності. В судове засідання представник відповідача не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. 09 липня 2001 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме, житловий будинок № 41 по вул. Піонерській в смт. Братське Миколаївської області. 02 липня 2002 року державним нотаріусом Братської державної нотаріальної контори дружині померлого, [PERSON] було видано свідоцтво на право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на житловий будинок № 41 по вул. Піонерській в смт. Братське Братського району Миколаївської області. Рішенням Братської селищної ради Братського району Миколаївської області від 16.10.2015 року за № 2 "Про перейменування вулиць, провулків, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд розташованих на території Братської селищної ради", вулиця Піонерська була перейменована у вулицю Сухомлинського. Відповідно до вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), право власності на житловий будинок підлягало обов'язковій державній реєстрації. Пунктом 1.5 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 N 7/5, державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права, зокрема на житлові будинки. Державна реєстрація права власності на житловий будинок [PERSON] проведена не була. 12 травня 2009 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із вищезазначеного житлового будинку. Позивач є спадкоємцем 1-ї черги за законом, інших спадкоємців не має. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно за померлим (а.с. 20). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на спадкове майно після смерті матері. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved