Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, в інтересах неповнолітньої дитини: [PERSON] звернувся в суд з позовом про позбавлення батьківських прав, призначення піклування та стягнення аліментів з [PERSON], в обгрунтування якого зазначили, що відповідачка являється матір'ю неповнолітньої - [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, [PERSON], проживає разом із матір'ю - [PERSON] та дочкою - [PERSON]. Мати та бабуся неповнолітньої дитини, які ніде не працюють, постійно зловживають алкогольними напоями, у будинку не створено належних матеріально-побутових та санітарног-гігеєнічних умов для проживання дитини. [PERSON] навчається в 9 класі Гулянецької СЗШ І-ІІІ ступенів, часто пропускає уроки без поважних причин, перебуває на обліку як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах з 14.08.2007 року у зв'язку із неналежним виконанням матір'ю батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дочки. Відповідачка належних висновків для себе не зробила та свідомо продовжує нехтувати своїми обов'язками. [PERSON] - третя особа по справі, висловила бажанні взяти під опіку неповнолітню [PERSON], яка не заперечує проти цього. Тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно доньки - [PERSON], встановлення опіки та стягнення аліментів. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, хоч про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, однак надав суду заяву, в якій вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити, а справу слухати без участі представника та фіксування процесу технічними засобами. Відповідачка в судове засідання не з'явився, хоч про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак надала до суду заяву про визнання позову, просила справу слухати без її участі та фіксування процесу технічними засобами.. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Проаналізувавши матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 листопада 2003 року, виданого виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5), відомості про батька останньої зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № (а.с.11). Поданням органом опіки та піклування Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області визначено доцільним призначення піклувальником - [PERSON] над [PERSON], [INFO] (а.с.14). Судом також встановлено, що відповідачка за місцем реєстрації та проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя (а.с.8). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області № 26 від 27.04.2018 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] та призначити [PERSON] піклувальником (а.с.4). Нормами частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За нормами ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено та ні ким не спростовано, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання неповнолітньої дочки, не забезпечує необхідного утримання та не бажає брати участь у її вихованні. Орган опіки та піклування Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, вважає доцільним позбавлення відповідачки батьківських прав. Тому суд, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об'єктивного їх з'ясування, характер ставлення відповідачки до дитини, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, діючи в інтересах неповнолітньої дитини, вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання про встановлення опіки над [PERSON], у зв'язку з позбавленням останньої батьківського піклування та призначення опікуном позивачку [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" та ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" дітьми, позбавленими батьківського піклування визнаються діти, зокрема, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав. Частинами 1, 2 ст.243 Сімейного кодексу України та ч.1 ст.58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 1 ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. А також, відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що [PERSON] знає дитину та у неї склалися гарні стосунки з дитиною, постійно підтримує та допомагає продуктами харчування неповнолітній [PERSON]. Окрім того, за висновком органу опіки та піклування [PERSON] може бути призначена опікуном та визнано доцільним призначити останню опікуном [PERSON], [INFO]. Обставин, які б могли бути перешкодою в призначені [PERSON] опікуном дослідженими судом доказами встановлено не було. Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що встановлення опіки над дитиною, буде захистом її законних прав та інтересів передбачених законодавством, а тому вважає необхідним та доцільним встановити опіку над неповнолітньої [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном останньої. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. За змістом частин 2, 3 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки, відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та за правилами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України, передбачено, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.2 ст.182, ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, приймає до уваги майновий стан відповідачки, яка є працездатною особою, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своєї неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання її неповнолітньої дочки [PERSON] аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову, а саме, з 10.05.2018 року, і до повноліття [PERSON] Суд вважає необхідним роз'яснити [PERSON], що у відповідності до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved