Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду з позовною заявою в якій вказала, що вона та [PERSON] є власниками квартир в будинку [ADDRESS] . Приблизно у вересні 2019 р. відповідач [PERSON] на ділянці, що закріплена за будинком, встановив вольєр, в якому утримував собаку породи "німецька вівчарка". Зазначає, що 17 жовтня 2019 р. під час вигулу, собака на неї напала та покусала у зв`язку з чим їй завдано тілесні ушкодження у вигляді рваних ран правої китиці. У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4583,25 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000 грн., завданої джерелом підвищеної небезпеки, та судові витрати. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти обґрунтування позовних вимог з підстав наявності умислу позивача [PERSON] на отримання тілесних ушкоджень. Окрім цього, заперечив по суті позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди з підстав придбання [PERSON] лікарських засобів для лікування хронічних хвороб, а не тому, що її покусала собака чи позивач перенесла стрес, та по суті вимоги про стягнення моральної шкоди з підстав недоведеності факту нанесення моральної шкоди. Просив у позові відмовити. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник щодо задоволення позову заперечили з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просили відмовити у позові. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, у їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] є власниками квартир № 2 та [ADDRESS] . (а.с. 16,17). Земельна ділянка, закріплена за будинком, розділена між сторонами по 0,0360 га. кожній, а 0,0140 га. залишено у спільному користуванні. Згідно копії паспорта власника серії [NUMBER] відповідач [PERSON] є власником собаки породи "німецька вівчарка (а.с. 12). Відповідача [PERSON] постановою Коломийського міськрайонного суду від 04 листопада 2019 р. у справі № 346/5252/19 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП (стосовно позивачки [PERSON] ) (а.с. 8). Згідно довідки № 2547 від 17 жовтня 2019 р. виданої приймальним відділенням Коломийської центральної районної лікарні [PERSON] зверталась за медичною допомогою і їй встановлено діагноз "кусано-рвані рани правої кисті" (а.с. 9). Окрім цього, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 22.10.2019 р. до 28.10.2019 р. з діагнозом "Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст. Прогресуючий перебіг. Наслідки перенесеного церебрального ішемічного інсульту" (а.с. 10). Позивач надала суду квитанції на купівлю лікарських засобів (а.с. 14-15). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав суду показання, що собака, яка належить відповідачу [PERSON] дійсно проживала на подвір`ї будинку [ADDRESS] , собака агресивно реагувала на позивачку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала суду показання, що [PERSON] постійно агресивно відносилась до собаки, пояснила, що вона була присутня в момент укусу [PERSON] , це відбулось після того, як [PERSON] підняла руку. Зазначила, що ушкодження [PERSON] були незначними, а на лікуванні [PERSON] знаходилась у зв`язку з хронічними захворюваннями. Згідно із ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно додатку № 1 до наказу Міністерства охорони навколишнього середовища України від 02.06.2009 р. № 264 порода "німецька вівчарка" відносить до переліку собак, визнаних потенційно небезпечними. Згідно ст. 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що тілесні ушкодження позивачці [PERSON] нанесено саме джерелом підвищеної небезпеки, що належить відповідачу [PERSON] однак, як вбачається з наданих квитанцій лікарські засоби, які купувала позивачка, призначені для лікування хвороб неврологічного характеру, а отже відсутній причинно-наслідковий зв`язок між завданими [PERSON] тілесними ушкодження та її витратами на купівлю ліків. Згідно довідки приймального відділення ЦРЛ їй рекомендовано спостереження та перев`язку травми, що не відповідає наданим квитанціям. Отже, позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди необґрунтована, тому не підлягає до задоволення. Відповідно до роз`яснення, наданого в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір моральної шкоди має відповідати розумності, виваженості та справедливості. Як встановлено постановою Коломийського міськрайонного суду [PERSON] спричинено шкоду здоров`ю, що є підставою для стягнення моральної шкоди. При визначенні розміру шкоди, що підлягає до відшкодування, суд виходить з глибини та тривалості фізичних страждань, яких зазнала позивачка, відсутність вимушених змін у життєвих стосунках, незначний час, необхідний для відновлення попереднього стану. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди саме у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень. В решті позову слід відмовити. Оскільки судом задоволено позов у розмірі 6000 грн. моральної шкоди, то , відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути пропорційно судові витрати, зокрема витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та витрати на правову допомогу, - у розмірі 2226 гривень 59 копійок.

Outcome: partial