Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що він працював у Цюрупинській районній стоматологічній поліклініці на посаді лікаря-стоматолога хірурга. Наказом від 26.03.2015 року №26-к на нього було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани та попередження за неодноразове порушення локальних протоколів надання хірургічної стоматологічної допомоги, лікарської етики та деонтології, систематичні скарги пацієнтів в усній та письмовій формі, неналежне оформлення первинної документації". Цим же наказом його переміщено працювати у другу зміну строком на 2 місяці. Такий наказ є порушенням, оскільки передбачає одночасне накледення декількох стягнень. Підставою для винесення догани було неодноразове систематичне порушення локальних протоколів, які носять рекомендаційний характер. Систематичних порушень не було, оскільки перша скарга на його роботу була 10.05.2012 року, за що було застосовано догану. Після цього протягом 3 років жодних стягнень до нього не застосовували. Щодо скарг пацієнтів [PERSON] та [PERSON] вважає, що він виконав усі можливі дії як лікар для лікування пацієнтів, скарги є необгрунтованими. Порушень порядку заповнення первинної документації не було, всі документи заповнювались вчасно та в повному обсязі відповідно до вимог законодавства та практики, прийнятої у лікарні. Переведення працювати його у другу зміну є зміною істотних умов праці і порядок переведення був порушений. Своїм наказом про накладення стягнення головний лікар [PERSON] завдав значної шкоди його професійній гідності, честі як лікаря та людини. Переведення його до другої зміни роботи було спробою образити перед колективом лікарні. Сам наказ виданий із порушенням законодавства. Просить визнати незаконним наказ про оголошення догани та попередження №26-к від 26.03.2015 року, та стягнути з Цюрупинської районної стоматологічної лікарні моральну шкоду в сумі 20000 гривень. Представник позивача позов пітримав, просив його задовольнити. Від відповідача [PERSON] та представника лікарні надано заяви про розгляд справи за їх відсутності. Від [PERSON] надано заперечення на позов. У минулих судових засіданнях представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив, що оскаржуваний наказ є законним та обгрунтованим. Тільки у 2015 році [PERSON] видалив здорові зуби замість уражених хворобою громадянам [PERSON] та [PERSON] На [PERSON] надходили численні скарги. Переміщення роботи в другу зміну було викликано необхідністю оптимізації робочого часу. Вимоги про відшкодування моральної шкоди є необгрунтованими, оскільки не доведено, сам факт нанесення моральної шкоди, а також те, що вона є прямою, дійсною та доведеною. Окрім того, надано заперечення на позов. Свідок [PERSON] суду показала, що вона разом з іншим хірургом, на наступний день після проведення лікування [PERSON] пацієнтки [PERSON], проводила огляд останньої. Було встановлено, що зуб, відносно якого та звертлалась для проведення лікування не був видалений. Причина звернення до лікарні залишилась незмінною. Був видалений інший зуб. В картку пацієнта заборонено вносити відомості. Вона як завідувач терапевтичним відділенням стоматологічної поліклініки приймала участь у проведенні службових розслідувань щодо [PERSON] Відносно нього були і інші скарги, але службові перевірки по ним не проводились. Також наявні скарги на грубі висловлювання [PERSON] в бік пацієнтів. Але фіксація цих випадків відсутня. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював у Цюрупинській районній стоматологічній поліклініці на посаді лікаря-стоматолога хірурга. Наказом від 26.03.2015 року №26-к на нього було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани та попередження за неодноразове порушення локальних протоколів надання хірургічної стоматологічної допомоги, лікарської етики та деонтології, систематичні скарги пацієнтів в усній та письмовій формі, неналежне оформлення первинної документації". Цим же наказом його переміщено працювати у другу зміну строком на 2 місяці. Згідно ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до посадової інструкції лікаря-стоматолога хірурга Цюрупинської районної стоматполіклініки, з якою [PERSON] ознайомлений під розпис, його посада "Лікаря-стоматолога-хірурга" відноситься до категорії "Професіонали". До його посадових обов'язків відноситься застосування сучасних методів діагностики та хірургічного лікування запальних процесів, травматичних ушкоджень, новоутворень, набутих вад і деформацій щелепно-лицевої ділянки (п.2.2). Дотримується принципів медичної деонтології (п.2.5). Веде лікарську документацію (п.2.8). Крім того, відповідно до п.4.1 вказаної інструкції лікар-стоматолог-хірург несе відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання покладених цією посадовою інструкцією обов'язків та (або) невикористання наданих прав. Також лікар-стоматолог-хірург несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання вимог внутрішньо нормативних документів організації та законних розпоряджень керівництва. Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту проведення службового розслідування від 06.03.2015 року, в ході роботи комісією отримано скаргу [PERSON] та пояснювальну стоматолога-хірурга [PERSON] Було виявлено амбулаторну карту заповнену без відповідності з локальними протоколами, не описано скарги і об'єктивні дані. При огляді пацієнтки 02.02.2015 року завідуючим терапевтичного відділення і стоматологом-хірургом [PERSON], було виявлено свіжу лунку видаленого 27 зуба, 28 зуб менший від 26 наполовину в аномальному, напівгоризонтальному положенні впирався буграми в щоку. Зі слів пацієнтки, вона звернулась до стоматолога-хірурга [PERSON] видалити саме цей зуб, який їй заважав і тепер заважає, натирає щоку. Комісія дійшла до висновку, що дійсно помилково був видалений не той зуб, з яким звернулася пацієнтка, що і привело до скарги. З пояснювальної лікаря [PERSON] вбачається, що порахувавши, що причина скарги не на 28 зуб, а на 27, він його видалив, не детально пояснивши хворій для чого. У карточці записав помилково, що видалив 28 зуб (а.с.51, 77). Таким чином, наказ головного лікаря про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності є правомірний, оскільки винесений, в тому числі на підставі обґрунтованої скарги пацієнтки [PERSON], якій позивач видалив здоровий зуб замість хворого. Отже позовні вимоги про визнання вказаного наказу незаконним задоволенню не підлягають. Щодо доводів позовної заяви про переміщення позивача у другу зміну як покарання в додаток до догани та як істотну зміну умов його праці суд ставиться критично, оскільки зміна робочого часу працівника не є видом дисциплінарного стягнення згідно діючого трудового законодавства України і таке переміщення відбулось у зв'язку з оптимізацією робочого часу працівників лікарні і не є зміною істотних умов праці в розумінні ст.32 КЗпП України. Оскільки позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про визнання спірного наказу незаконним суд вважає, що вони також не підлягають задоволенню. Отже, у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст. 10, 60, 212-215, 3 ст. 209, 367 ЦПК України, ст.32, 139, 147, 221, 232, 237-1 КЗПпП України, суд

Outcome: dismissed