Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Лубенський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином. У позові вказав, що 11.08.2011 року [PERSON] керуючи автомобілем "ДЕУ" на автошляху Київ - Харків у порушення вимог Правил Дорожнього руху України допустив зіткнення з зустрічним автомобілем "ХУНДАЙ ТИКСОН" під керуванням [PERSON] в результаті чого пасажир цього автомобіля [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. За вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.06.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вирок набрав чинності. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] була госпіталізована до Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, де перебувала на лікуванні з 14.08.2011р по 05.09.2011 року, на її лікування цей медичний заклад затратив 6542 грн. 77 коп. Прокурор прохає стягнути з [PERSON] на рахунок Олександрівської клінічної лікарні м. Києва кошти в сумі 6542 грн. 77 коп. витрачених на лікування потерпілої [PERSON] В судовому засіданні представник позивача прокурор Андрущенко С.С. заявлені вимоги підтримав, прохаючи суд їх задовольнити у повному обсязі , не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи, що підтверджується розписками до повісток, заяв про перенесення розгляду справи, заперечень на позовну заяву суду не надав. Суд , враховуючи думку представника позивача, достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку , від якого не надійшло ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини, докази справи, заслухавши пояснення представника позивача суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що 11.08.2011 року [PERSON] керуючи автомобілем "ДЕУ" на автошляху Київ - Харків у порушення вимог Правил Дорожнього руху України допустив зіткнення з зустрічним автомобілем "ХУНДАЙ ТИКСОН" під керуванням [PERSON] в результаті чого пасажир цього автомобіля [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. За вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.06.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вирок набрав чинності. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] була госпіталізована до Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, де перебувала на лікуванні з 14.08.2011р по 05.09.2011 року, на її лікування цей медичний заклад затратив 6542 грн. 77 коп. , що підтверджується довідкою - розрахунком цього лікувального закладу. Частинами 1, 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання». Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вищезазначеного Порядку, в разі коли при ухваленні ухвали сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілої [PERSON], яка перебувала на стаціонарному лікуванні в Олександрівській клінічній лікарні м. Києва з 14.08.2011 року по 05.09.2011 року, де на її лікування затрачено 6542 грн. 77 коп., через злочинні дії відповідача, тому заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved