Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду з цією заявою і зазначив, що [INFO] близько 07-30 год. на автодорозі Жмеринка-Чернятин-Бар, неподалік с. Чапаївка Жмеринського району, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "МАН" держ.номер "[NUMBER]" під керуваням [PERSON] та автомобіля "ВАЗ 2121" держ.номер "[NUMBER]" під керуванням [PERSON]. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] загинув на місці пригоди. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ "Курланд" м. Жмеринка і в день дорожньо-транспортної пригоди знаходився за кермом автомобіля, який є службовим та їхав у зв'язку з виконанням службових обов'язків. Встановлено, що з [PERSON] стався нещасний випадок на виробництві, який призвів до його смерті. Заявник являється матір'ю загиблого [PERSON] і у відповідності до вимог ст. 33 Закону України "Про загальнооьбов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" їй призначено щомісячні страхові виплати, як особі, яка має таке право у разі смерті потерпілого. Разом з тим, своїм листом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Жмеринському районі від 15 серпня 2016 року заявнику було повідомлено про неможливість призначення та виплати їй у відповідності до вимог ст. 34 вищезазначеного Закону одноразової допомоги у вигляді однорічного заробітку потерпілого через те, що вона не вважається утриманкою потерпілого, адже на момент його смерті розмір пенсії [PERSON] перевищував розмір прожиткового мінімуму. Представник заявника в заяві зазначив, що середньомісячний заробіток [PERSON] складав близько 5400 грн., що є більшим за пенсію, яку отримувала заявник. Син проживав разом з [PERSON], допомагав по господарству, сплачував комунальні платежі, давав матеріальну допомогу. Фактично він утримував непрацездатну матір, оскільки її пенсії не вистачало на прожиття. У з в'язку з цим дохід [PERSON] був основним постійним джерелом існування їхньої родини. Тому представник заявника просив суд встановити факт перебування [PERSON], [INFO], на утриманні у загиблого [INFO] на виробництві [PERSON] як його матері і непрацездатної особи. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав повністю та з вищенаведених підстав просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи пояснила, що для признаяення такої одноразової дпомоги дійсно потрібно встановити, що заявник була на утриманні померлого. Якщо суд установить аткий факт, Фонд виплатить. Свідок [PERSON] пояснила, що вона являється дружиною померлого [PERSON], а заявник є її свекрухою. Проживають вони разом. За життя [PERSON], останній утримував матір, оскільки їй не вистачало пенсії для прожиття, оплочував її лікування. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою заявниці. Остання перебувала на утриманні свого сина, який отримував хорошу зарплату, і вони проживали однією сім'єю. Заслухавши сторони та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до копії паспорта заявника, вона народилась [INFO], зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.6). Згідно з копією свідоцтва про шлюб, 18 квітня 1961 року заявник уклала шлюб з [PERSON] (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] записана матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно з копією довідки Чернятинської сільської ради №247 від 10 лютого 2016 року дівоче прізвище заявника "[PERSON]" не змінювалось, в свідоцтві про народження [PERSON] прізвище матері "[PERSON]" записано помилково (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] на автошляху біля с. Чапаївка Жмеринського району у віці 48 років (а.с.11). Згідно з копією акту №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом встановлено, що з [PERSON] стався нещасний випадок на виробництві, який призвів до його смерті (а.с.12-13). Відповідно до копії постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Жмеринському районі від 08 липня 2016 року №0202/309/309/2 на підставі ст. 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" [PERSON] призначено щомісячні страхові виплати, як особі, яка має право у разі смерті потерпілого (а.с.14). Згідно з копією листа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Жмеринському районі від 15 серпня 2016 року №01-62 заявнику було повідомлено про неможливість призначення та виплати їй у відповідності до вимог ст. 34 вищезазначеного Закону одноразової допомоги у вигляді однорічного заробітку потерпілого через те, що вона не вважається утриманкою потерпілого, адже на момент його смерті розмір пенсії [PERSON] перевищував розмір прожиткового мінімуму (а.с.15). Відповідно до копій довідок Чернятинської сільської ради від 07 вересня 2016 року [PERSON] дійсно постійно проживала [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON], який помер [INFO] та перебувала на утриманні останнього. [PERSON] за життя доглядав за будинком, сплачував комунальні платежі, здійснював ремонтні роботи (а.с.16). Оцінюючи вищеперераховані докази відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає їх належними і допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Відповідно до частини першої ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт п'ятий частини другої цієї ж статті). Згідно з частиною другою ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Суд приймає до уваги пояснення представника заявника, які викладені в заяві та висловлені в судовому засіданні, в частині, що заявник [PERSON] перебувала на утриманні у свого сина [PERSON] до дня його смерті від нещасного випадку на виробництві, оскільки вони узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні доказами та поясненнями свідків. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні установлено, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку її покійного сина, який надавав їй утримання; факт перебування [PERSON] на утриманні у покійного [PERSON] доведений та знайшов підтвердження при розгляді справи, і від його встановлення залежить виникнення майнових прав фізичної особи, і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Відповідно до частини сьомої ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved