Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до АТ "Укрпошта", в якій з урахуванням уточнень просить: -визнати порушення її прав споживача Акціонерним товариством "Укрпошта", а сплачену послугу невиконаною, -внаслідок порушення її прав споживача притягнути АТ "Укрпошта" до відповідальності, встановленої законом, -зобов`язати відповідача надати їй письмове підтвердження про вручення поштового відправлення RJ610342978UA 22.07.2020, -зобов`язати АТ "Укрпошта" надати позивачу обґрунтовану інформацію стосовно повернення відправлення RJ610342978UA та його доставки адресату знову, -зобов`язати відповідача надати позивачу її поштове повідомлення про не вручення адресату відправлення RJ610342978UA, -зобов`язати АТ "Укрпошта" повторно безоплатно виконати сплачену послугу поштового зв`язку, -стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що вона навесні 2020 року скористалась послугами відповідача для пересилання скарги до Європейського суду з прав людини. Так, 17.03.2020 відділення 61052 АТ "Укрпошта" прийняло від позивача для пересилання рекомендований лист RJ610342978UA з повідомленням про вручення на адресу: The Registar European Court of Human Rights Council of Europe 67075 STRASBOURG CEDEX FRANCE. Позивач сплатила за послуги з пересилання 437,50 грн. Позивач звернулась до відділення 61052 АТ "Укрпошта" щодо статусу її відправлення, на що отримала відповідь від операторів відділення про те, що в зв`язку з карантином через коронавірус COVID-19 її лист був відправлений з Києва до Франції приблизно через місяць з дня подачі листа. Проте, в подальшому поштове відправлення RJ610342978UA було повернуто позивачу 22.07.2020 через відділення зв`язку 61162. Повідомлення про вручення чи не вручення адресату рекомендованого листа вона так і не отримала. В зв`язку з вищевикладеним, 29.07.2020 позивач звернулась до Міністра юстиції України Малюськи Д.Л. з заявою, в якій повідомила про вищевказані обставини, які виглядають як спроби обмежити позивача в доступі до правосуддя. Крім того, у вказаному зверненні просила провести перевірку. У відповіді на вищевказане звернення від 29.07.2020 заступник Міністра - Уповноважений у справах Європейського суду з прав людини І. Ліщина повідомив, що її звернення від 29.07.2020 було передано АТ "Укрпошта" за належністю для надання інформації позивачу. Після цього позивач отримала лист начальника відділу опрацювання запитів та розгляду звернень працівників АТ "Укрпошта" Чумак І.І., де позивачу повідомлено про те, що її звернення від 29.07.2020 направлено на розгляд до відділу рекламації Департаменту міжнародних операцій АТ "Укрпошта". В подальшому, позивач отримала лист директора Департаменту клієнтської підтримки АТ "Укрпошта" Васянович Т.Б., де їй було повідомлено про те, що було прийнято рішення щодо виплати відшкодування по її відправленню у розмірі 437,66 грн. Крім того, позивач зазначає, що 29.07.2020 вона зверталась до директора філії Харківської дирекції АТ "Укрпошта" Савченко Ю.Л. з заявою, в якій просила надати довідку про вручення їй рекомендованого листа від 22.07.2020 і обґрунтовану інформацію стосовно повернення її відправлення та доставку цього відправлення адресату знову. У відповіді на вказану заяву від 29.07.2020 заступник директора філії з розвитку мережі Гулевська М.О. виклала прохання надати копію чека на відправлення та заповнити нову заяву. На виконання вищезазначеного, позивач надала нову заяву від 21.08.2020 з додатком копій двох фіскальних чеків. Однак, по суті заяв позивач так і не отримала ні довідки, ні запитуваної інформації. Надалі, позивач 22.09.2020 звернулась до генерального директора АТ "Укрпошта" Смілянського І.Ю. з проханням надати [PERSON] довідку про вручення їй 22.07.2020 відправлення RJ610342978UA. Однак, з відповіді директора департаменту клієнтської підтримки АТ "Укрпошта" Васянович Т.Б. на звернення від 22.09.2020 позивачем виявлено розбіжності в номері поштового відправлення, оскільки позивач просила надати їй довідку про вручення їй відправлення № RJ610342978UA, а у відповіді зазначено, що поштове відправлення № RT010159525UA було повернено за зворотною адресою та 22.07.2020 вручено відправнику. Тобто, у відповіді надана інформація про інше відправлення, яке позивачем не відправлялось. В зв`язку з тим, що позивач не отримала належної відповіді керівництва АТ "Укрпошта" на свої звернення, то вона вважає, що її права споживача потребують державному захисту. Оскільки, в зв`язку з невиконанням АТ "Укрпошта" послуг з відправлення, скарга [PERSON] до Європейського суду з прав людини не надійшла вчасно, то таке становище, на думку позивача, виглядає як спроба обмежити її в доступі до правосуддя. Таким чином, АТ "Укрпошта" спричинило позивачу моральну шкоду, яка виявляється в її духовних стражданнях внаслідок обмеження її прав людини до правосуддя. 28.01.2021 року до канцелярії суду від АТ "Укрпошта" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі. Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що предмет позову [PERSON] обумовлений нібито ненаданням послуг поштового зв`язку їй як споживачу, а саме неврученням адресату - Європейському суду з прав людини міжнародного поштового відправлення RJ610342978UA. Вказує, що оператори поштового зв`язку - це суб`єкти підприємницької діяльності, які в установленому законодавством порядку надають користувачам послуги поштового зв`язку та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Підтвердженням надання послуг поштового зв`язку є квитанція, касовий чек тощо. Позивач разом з позовом надала копії двох фіскальних чеків, що підтверджують прийняття 17.03.2020 відділенням поштового зв`язку № 52 м. Харкова Харківської дирекції АТ "Укрпошта" міжнародного рекомендованого листа RJ610342978UA. Крім того, позивачем до свого позову додано копію конверту вказаного поштового відправлення, яке було повернуто відповідачем позивачу 22.07.2020. На вказаному конверті міститься відмітка національного оператора поштового зв`язку Франції - La Poste на французькій мові, що підтверджує вручення цього поштового відправлення останньому. Крім того, факт невручення вказаного рекомендованого листа адресату - Європейському суду з прав людини та його повернення відправнику підтверджується роздруківкою з автоматизованої системи АТ "Укрпошта" "Пошук ПВ". У всіх відповідях на звернення позивача щодо пересилання поштового відправлення RJ610342978UA надана інформація, якою на момент відповіді позивачу володів відповідач. Повної вичерпної інформації щодо доставки та вручення міжнародного рекомендованого листа RJ610342978UA адресату від La Poste відповідач так і не отримав, але національний оператор поштового зв`язку Франції повідомив, що він готовий за ненадання послуги поштового зв`язку за зазначеним поштовим відправленням виплатити компенсацію відправнику у розмірі 11,99 СПЗ (437,66 грн). Проте, позивач до відповідача за відшкодуванням не зверталась. Крім того, зазначає, що відповідно до положень Всесвітньої поштової конвенції у разі повернення рекомендованого відправлення письмової кореспонденції або відправлення письмової кореспонденції з оголошеною цінністю, про причину недоставлення яких не повідомлено, відправник має право тільки на відшкодування сплачених під час подання відправлення тарифів. Таким чином, відповідно до фіскальних чеків від 17.03.2020 вбачається, що внаслідок ненадання від La Poste послуги поштового зв`язку з пересилання міжнародного відправлення RJ610342978UA позивач має право отримати відшкодування тільки в розмірі 437,66 грн. 19.02.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що в своїй роботі АТ "Укрпошта" керується, зокрема Регламентом письмової кореспонденції Заключний протокол. Положеннями зазначеного Регламенту, зокрема, вказано, що перш ніж повернути призначеному оператору країни подачі недоставлені з яких-небудь причин відправлення, установа призначення повинна вказати на французькій мові причину невручення. Причини повинні бути вказані ясно і коротко по можливості на лицьовій стороні цих відправлень; відмітка робиться шляхом проставлення штемпеля або наклеювання ярлика CN 15, та заповнюється в залежності від того чи іншого випадку; установа призначення повинна закреслювати вказівки місця призначення, які його стосуються так, щоб їх можна було прочитати, і поруч з найменуванням установи подачі зробити на лицьовій стороні відправлення позначку «Retour» «Повернення». Крім того, установа призначення повинна ставити свій календарний штемпель на зворотному боці пріоритетних відправлень в конверті і листів і на лицьовій стороні поштових карток. Всупереч зазначеним положенням, на конверті міжнародного відправлення RJ610342978UA відсутнє проставлення відповідного штемпеля чи наклеювання ярлика CN 15, відсутня відмітка «Retour» та на зворотньому боці конверта відсутній календарний штемпель установи призначеного оператора. Ці недоліки на конверті говорять про те, що поштове відправлення RJ610342978UA не надходило зазначеному національному оператору поштового зв`язку Франції. Крім того, надана відповідачем роздруківка з автоматизованої системи АТ "Укрпошта" "Пошук ПВ" не підписана посадовою особою та не завірена печаткою. Також позивач зазначає, що її поштове відправлення RJ610342978UA взагалі не перетинало кордон України, оскільки згідно з вищевказаним Регламентом в разі неможливості вручення поштового відправлення адресату, призначений оператор країни початкового призначення додає до відправлення пояснювальну записку та купон CN 29 тер. Повернені відправлення письмової кореспонденції видаються відправникам зі стягненням тарифів, які були нараховані при поверненні вказаних відправлень. Всупереч зазначеному, при врученні позивачу 22.07.2020 поверненого рекомендованого листа RJ610342978UA з неї ніякі тарифи не стягувались, та до її поштового відправлення не було додано пояснювальну записку та купон CN 29 тер. Таким чином, направлена 17.03.2020 скарга позивача до Європейського суду з прав людини не надійшла адресату вчасно з вини АТ "Укрпошта". Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.11.2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.01.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.02.2021 року клопотання [PERSON] про витребування доказів залишено без задоволення. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.04.2021 року клопотання представника відповідача Попова О.С. про передачу справи за підсудністю залишено без задоволення. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.04.2021 року задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів. Клопотання [PERSON] про виклик свідків залишено без задоволення. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.06.2021 року до Київської митниці Держмитслужби застосовано заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 року задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів. У судовому засіданні 16.11.2021 року розглянуто клопотання позивача про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та клопотання про виклик свідків. У судовому засіданні [PERSON] вимоги позову підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача Попов О.С. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] 17.03.2020 скористалась послугами АТ "Укрпошта" з відправлення її скарги до Європейського суду з прав людини рекомендованим листом № RJ610342978UA, за послуги сплатила 437,50 грн., що підтверджується копіями фіскальних чеків від 17.03.2020. 22.07.2020 року [PERSON] було повернуто її поштове відправлення № RJ610342978UA, що підтверджується копією накладної № RJ610342978UA, в якій міститься підпис [PERSON] про отримання поштового відправлення. 29.07.2020 [PERSON] звернулась до Міністра юстиції України Малюськи Д.Л., в якому зазначила, що 17.03.2020 вона звернулась до відділення № 052 АТ "Укрпошта" для направлення її скарги до Європейського суду з прав людини. На протязі 4-х місяців з вона неодноразова зверталась до відділення № 052 задля отримання інформації стосовно її відправлення № RJ610342978UA, на що отримала інформацію про те, що в зв`язку з карантином її рекомендований лист був відправлений з Києва до Франції приблизно через місяць після звернення. 22.07.2020 їй було повернуто її поштове відправлення № RJ610342978UA без будь-яких пояснень, а на конверті міститься відмітка на французькій мові, яка в перекладі означає "недоступна адреса", однак [PERSON] направляла свою скаргу на адресу Європейського суду з прав людини. В зв`язку з вищевикладеним [PERSON] просить провести перевірку та службове розслідування стосовно викладених фактів, проінформувати її про притягнення до відповідальності винних працівників, а також надати інформацію про подальші дії [PERSON] , щоб її скарга була доставлена до адресату. У відповіді від 10.08.2020 року № 35245/С-21642/5.3 на звернення [PERSON] заступник Міністра юстиції України - Уповноважений у справах Європейського суду з прав людини повідомив, що здійснення посередництва у листуванні між Європейським судом та заявниками не належить до компетенції Уповноваженого. Крім того, Уповноважений не здійснює контролю за наданням послуг поштового зв`язку та, враховуючи вищевикладене, звернення [PERSON] було направлено АТ "Укрпошта" за належністю. У відповіді начальника відділу опрацювання запитів та розгляду звернень працівників АТ "Укрпошта" від 11.08.2020 року № 33-С-8362 [PERSON] повідомлено про те, що для направлення запиту до поштової служби Франції щодо з`ясування причини повернення поштового відправлення № RJ610342978UA звернення [PERSON] направлено на розгляд до відділу рекламацій Департаменту міжнародних операцій Укрпошти. У відповіді директора департаменту клієнтської підтримки АТ "Укрпошта" від 18.08.2020 року № 1853-С-2020081010632-В [PERSON] повідомлено, що відповідно до проведеної перевірки було прийнято рішення щодо виплати відшкодування по поштовому відправленню № RJ610342978UA у розмірі 437,66 грн. Роз`яснено порядок подання заяви на відшкодування коштів. Крім того, [PERSON] 29.07.2020 звернулась з заявою до директора філії Харківської дирекції АТ "Укрпошта", в якій просила надати їй довідку про отримання [PERSON] рекомендованого листа № RJ610342978UA 22.07.2020 та надати обґрунтовану інформацію стосовно повернення [PERSON] її листа та його доставку адресату знову. Листом заступника директора філії з розвитку мережі АТ "Укрпошта" від 14.08.2020 року № 2020081310681 позивачеві повідомлено, що поштові відправлення в мережі об`єктів поштового зв`язку ідентифікуються виключно по їх номеру, а тому необхідно надати копію чека на відправлення. 21.08.2020 року [PERSON] повторно звернулась до директора філії Харківської дирекції АТ "Укрпошта" з заявою, в якій просила надати їй довідку про отримання [PERSON] рекомендованого листа № RJ610342978UA 22.07.2020 та надати обґрунтовану інформацію стосовно повернення [PERSON] її листа та його доставку адресату знову. До заяви додані копії фіскальних чеків АТ "УКрпошта". 22.09.2020 року [PERSON] звернулась з заявою до генерального директора АТ "Укрпошта", в якій просила надати їй довідку про повернення їй рекомендованого листа № RJ610342978UA саме 22.07.2020. Згідно з рекомендованим повідомленням вказану заяву отримано АТ "Укрпошта" 24.09.2020 року. У листі директора департаменту клієнтської підтримки АТ "Укрпошта" від 28.09.2020 року № 1853-С-2020092810038-В [PERSON] повідомлено про те, що згідно з даними пошукової системи Укрпошти та інформації, зазначеної на сайті поштової служби країни призначення, встановлено, що поштове відправлення № RT010159525UA було повернено за зворотною адресою та 22.07.2020 вручене відправнику. Крім того, матеріали справи містять копію листа директора департаменту клієнтської підтримки від 30.03.2021, в якому зазначено, що відділ рекламацій Департаменту міжнародних операцій Укрпошти проводив перевірку стосовно необґрунтованого повернення рекомендованого листа № RJ610342978UA за зворотною адресою. До призначеного поштового оператора Франції був направлений запит від 14.08.2020. ІПО Франції 17.08.2020 повідомив про те, що поштове відправлення № RJ610342978UA було повернуто необґрунтовано, та погодився нести відповідальність щодо виплати відшкодування по тарифу за пересилання в розмірі 437,66 грн., що підтверджується запитом від 14.08.2020 та відповіддю від 17.08.2020 з засвідченим перекладом на українську мову. З копії роздруківки поштового відправлення RJ610342978UA від 20.01.2021 року встановлено, що поштове відправлення RJ610342978UA було прийнято поштовою службою 17.03.2020 року для відправлення до країни призначення Франція, місце призначення Європейський Суд, адреса адресата Strasbourg. 20.03.2020 року відправлено міжнародне відправлення з установи обміну країни подачі. 16.07.2021 року міжнародне відправлення надійшло в установу обміну країни призначення. 22.07.2020 року міжнародне відправлення вручене адресату. З копії листа Київської митниці Держмитслужби України №7.8-1/28.11/12/4793 від 11.03.2021 року, наданого на звернення [PERSON] , встановлено, що 18.03.2020 міжнародне поштове відправлення № RJ610342978UA надійшло до Дирекції оброблення та перевезення пошти АТ "Укрпошта" у м. Києві та 19.03.2020 передано оператором поштового зв`язку для здійснення митного контролю. Митний контроль та митне оформлення вказаного міжнародного поштового відправлення проводилося без розпакування. Після здійснення митного контролю за допомогою технічних засобів митного контролю (рентгенотелевізійної установки) міжнародне поштове відправлення в той же день передано оператору поштового зв`язку АТ "Укрпошта" для подальшої доставки одержувачу. Крім того, зазначено, що питання відповідальності за порушення термінів доставки, місцезнаходження міжнародного поштового відправлення та інші правовідносини, що пов`язані з розшуком міжнародного поштового відправлення знаходяться в компетенції оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта". На виконання ухвали суду про витребування доказів відповідачем надано відомості щодо електронної переписки АТ "Укрпошта" з поштовим оператором Франції Le Poste з перекладом на українську мову. Так, 14.08.2020 року АТ "Укрпошта" було направлено запит з проханням повідомити про причини повернення посилки (ідентифікатор походження відправлення RJ610342978UA). Які заходи вжиті для її доставки? 17.08.2020 року надійшла відповідь на запит, в якому вказано, що причини повернення відсутні. Відповідно до заяви представника Київської митниці Держмитслужби від 23.07.2021 року та листа Київської митниці Держмитслужби від 28.07.2021 року відповідно до інформації, зазначеної в автоматизованій системі обробки міжнародної пошти оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта" та реєстру рекомендованих відправлень № 03997..363263 міжнародне поштове відправлення № RJ610342978UA надійшло в зону митного контролю 16.07.2020 року, та 17.07.2020 року відповідно до інформації зазначеної в АСОМП вищевказане міжнародне поштове відправлення передано для подальшого повернення відправнику, що також підтверджується копією роздруківки шляху проходження відправлення № RJ610342978UA, та реєстром рекомендованих відправлень № 03998..363263 від 16.07.2020 року (депеша 121 Руасі Авіа). 18.08.2021 року Солом`янським ВДВС у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернуто ухвалу від 02.06.2021 року про тимчасове вилучення у Київської митниці Держмитслужби наступні докази: інформацію про здійснення митного контролю та митного оформлення відправлення RJ610342978UA вдруге за зворотньою адресою в період з 17.03.2020 року по 22.08.2020 року. Причиною повернення є те, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. Згідно листа першого заступника начальника Київської митниці Державної митної служби України від 18.10.2021 року № 7.8-2/28.12/8.19/10663 міжнародне поштове відправлення № RJ610342978UA 19.03.2020 року було передано для проведення митного контролю, оператором поштового зв`язку АТ "Укрпошта", в митному режимі "Експорт". Митний огляд міжнародного поштового відправлення здійснювався без розпакування, за допомогою технічних засобів митного контролю (рентгенотелевізійної установки). Зазначив, що форма документу наглядовий розпис М-15 застосовується у випадках нарахування митних платежів на товари, які переміщуються в міжнародному поштовому відправленні відповідно до вимог ст. 234 Митного Кодексу України. Стосовно надання документів щодо проведення митного контролю міжнародного поштового відправлення № RJ610342978UA в митному режимі "Імпорт" повідомляє, що митні органи можуть не вимагати пред`явлення для митного контролю листів, поштових карток та сектограм. За наявності достатніх підстав вважати, що в зазначених відправленнях містяться товари, щодо яких законодавством встановлено заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, а також за результатами проведення митного огляду на підставі вибіркових або випадкових перевірок митні органи мають право вимагати пред`явлення зазначених відправлень. Враховуючи вищезазначене, підстави для пред`явлення міжнародного поштового відправлення № RJ610342978UA були відсутні. Таким чином, будь-які документи, що свідчать про проведення митного контролю вищезазначеного міжнародного поштового відправлення при митному режимі "Імпорт" в справах митниці відсутні. З копії накладної № 77777..251572 від 19.03.2020 року, доданої до листа митниці від 18.10.2021 року № 7.8-2/28.12/8.19/10663, встановлено, що міжнародне поштове відправлення № RJ610342978UA 19.03.2020 року передано з реєстрації МПР/МПВ (листи) на відправка пошти (листи) Авіа. Таким чином, між позивачем та відповідачем склались послуги з надання поштового зв`язку, а саме пересилання міжнародного поштового відправлення. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про поштовий зв`язок». Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені у ст. 16 ЦК України. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Згідно п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ). Відповідно до статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами. Відповідно до статті 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку оператори несуть відповідальність згідно із законами України. За втрату (пошкодження) міжнародних поштових відправлень і посилок оператори несуть відповідальність відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та законодавства України. Оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо заяву про розшук поштового відправлення (поштового переказу) подано до об`єкта поштового зв`язку після шести місяців з дня приймання. Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (надалі - Правила), правила визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними (далі - Порядок). Пунктами 2, 8, 12, 16, 23 цього Порядку визначено, що вручення поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає у видачі поштового відправлення, виплаті коштів за поштовим переказом одержувачу. Оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів. До міжнародних поштових відправлень належать: поштові картки - прості, рекомендовані; листи - прості, рекомендовані; поштові відправлення з оголошеною цінністю; бандеролі - прості, рекомендовані; секограми - прості, рекомендовані; дрібні пакети - рекомендовані; мішки "M" - рекомендовані; посилки - без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю; відправлення "EMS"; згруповані поштові відправлення з позначкою "Консигнація". Поштові відправлення, поштові перекази поділяються на внутрішні (пересилаються в межах України) та міжнародні (пересилаються за межі України, надходять до України, переміщуються через територію України транзитом). Поштові відправлення пересилаються наземним, водним або повітряним видом транспорту чи комбіновано. Міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання до країн, з якими встановлено поштовий обмін. Статтями 15, 26 Закону України «Про поштовий зв`язок» встановлено, що національний оператор забезпечує надання на всій території України універсальних послуг поштового зв`язку за переліком, який затверджується Кабінетом Міністрів України. Міжнародні поштові відправлення під час переміщення через митний кордон України пред`являються операторами для митного контролю. Правилами обробки та відправляння міжнародної пошти в місцях міжнародного поштового обміну України, затвердженими наказами Державного комітету зв`язку та інформатизації України, Державної митної служби України 7 листопада 2000 року № 165/626, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 року за N 112/5303, обробка та документальне оформлення міжнародних поштових відправлень за призначенням здійснюються Місцем міжнародного поштового обміну (ММПО). В преамбулі Закону України «Про міжнародні договори України» зазначено, що цей Закон встановлює порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України встановлює. Згода України на обов`язковість для неї міжнародного договору може надаватися шляхом підписання, ратифікації, затвердження, прийняття договору, приєднання до договору (частина перша статті 8 Закону України «Про міжнародні договори України»). Відповідно до частини другої статті 12Закону України «Про міжнародні договори України» затвердження міжнародних договорів України здійснюється Президентом України у формі Указу щодо: міжнародних договорів, які укладаються від імені України; міжнародних договорів, які укладаються від імені Уряду України, якщо такі договори встановлюють інші правила, ніж ті, що містяться в актах Президента України. Указом Президента України від 10 жовтня 2017року №316/2017 затверджено Всесвітню поштову конвенцію, Загальний регламент Всесвітнього поштового союзу, Заключний протокол Всесвітньої поштової конвенції та Угоду про поштові платіжні послуги. Наказом Міністерства інфраструктури України від 14 червня 2013 року № 405ПАТ «Укрпошта» визначено оператором поштового зв`язку, який виконує зобов`язання, що випливають із актів Всесвітнього поштового союзу. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (частина друга статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»). Відповідальність призначених операторів та відшкодування визначені у статті 23 Конвенції. Так, відповідно до пункту 1 статті 23 Конвенції за винятком випадків, передбачених у статті 24, призначені оператори відповідають за: втрату, крадіжку чи пошкодження рекомендованих відправлень, простих посилок і відправлень з оголошеною цінністю; повернення рекомендованих відправлень, відправлень з оголошеною цінністю і простих посилок, про причину недоставлення яких не повідомлено. У випадку втрати, повної крадіжки чи повного пошкодження відправлення з оголошеною цінністю відправник має право на відшкодування, що відповідає, в принципі, сумі оголошеної цінності в СПЗ; у випадку часткової крадіжки або часткового пошкодження відправлення з оголошеною цінністю відправник має право на відшкодування, що відповідає, в принципі, фактичній вартості завданих збитків. Однак це відшкодування в жодному разі не може перевищувати суми оголошеної цінності, вираженої в СПЗ. Згідно з пунктом 1 статті 24 Конвенції призначені оператори не несуть відповідальності за рекомендовані відправлення, посилки та відправлення з оголошеною цінністю, вручення яких вони здійснили відповідно до умов, установлених їхніми внутрішніми правилами, для відправлень тієї самої категорії. Однак відповідальність зберігається: якщо крадіжка чи пошкодження встановлені або до доставки, або під час вручення відправлення; якщо внутрішнє законодавство це дозволяє, адресат або, в належному випадку, відправник під час повернення відправлення в місце подання робить застереження стосовно прийняття розкраденого чи пошкодженого відправлення; якщо внутрішнє законодавство це дозволяє й рекомендоване відправлення доставляється в поштову скриньку, але одержувач заявляє про неодержання відправлення; якщо одержувач або, у випадку повернення до місця подання відправник посилки чи відправлення з оголошеною цінністю, незважаючи на отриману належну розписку, негайно заявляє призначеному оператору, який видав відправлення, про виявлення ним крадіжки чи пошкодження. Він надає доказ того, що крадіжка або пошкодження не сталися після видачі. Термін «негайно» тлумачиться відповідно до національного законодавства. Крім того, згідно пункту 129 Порядку оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового зв`язку несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно із законом. Порядком встановлено, що не вручені міжнародні поштові відправлення надсилаються до місця міжнародного поштового обміну, з якого вони були одержані. Частина 3 статті 5 Конвенції наголошує, що країни-члени забезпечують, щоб їхні призначені оператори переадресовували поштові відправлення, якщо адресат змінив свою адресу, а також повертали відправнику відправлення, що не підлягають доставці. Тарифи та інші умови встановлено в Регламентах. Пункт 117 Порядку наголошує, що не вручені міжнародні поштові відправлення надсилаються до місця міжнародного поштового обміну, з якого вони були одержані. Частинами 1- 4 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна (немайнова) шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд зазначає, що матеріалами справи, зокрема, копіями реєстру рекомендованих відправлень, накладних на переміщення поштової кореспонденції, відомостями бази даних про шлях проходження поштового відправлення, доведено, що міжнародне поштове відправлення № RJ610342978UA пройшло митний контроль та було відправлено за призначенням у Францію, однак за невстановлених обставин національним оператором поштового зв`язку Франції Lа Poste було повернуто в Україну. З аналізу чинного законодавства вбачається, що національний поштовий оператор України АТ «Укрпошта» є відповідальним за пересилання поштової кореспонденції в межах території України, поза її межами не має змоги контролювати рух поштових відправлень, а тому не несе відповідальності за дії поштових операторів інших країн. Посилання позивача на те, що її поштове відправлення № RJ610342978UA не покидало територію України не підтверджені з її боку належними та допустимими доказами, та, в свою чергу, спростовуються доказами, наданими Київською митницею, та відомостями відділу рекламацій АТ «Укрпошта» щодо згоди національного оператора поштового зв`язку Франції Lа Poste виплатити [PERSON] компенсацію вартості поштового відправлення. Надані відповідачем та Київською митницею відомості щодо руху міжнародного поштового відправлення № RJ610342978UA на шляху його прямування з України і зворотньо в Україну не спростовані позивачем, а тому не можуть бути сприйняті судом як неналежні. Посилання позивача як на підставу відсутності перетинання поштовим відправленням № RJ610342978UA кордону України на відсутність на конверті напису «Retоur» та наклеювання марки (відмітки про повернення) невстановленого зразка, також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки АТ «Укрпошта» не може відповідати за належність дій поштового оператора іншої країни. Суд зазначає, що під час розгляду справи не встановлено порушення з боку АТ «Укрпошта» щодо обробки, відправлення та пересилання міжнародного поштового відправлення № RJ610342978UA, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання порушення її прав споживача Акціонерним товариством "Укрпошта", а сплаченої послуги невиконаною, притягнення АТ "Укрпошта" до відповідальності, встановленої законом, задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати позивачу її поштове повідомлення про не вручення адресату відправлення RJ610342978UA, то судовим розглядом встановлено, що поштове відправлення RJ610342978UA направлялось адресату у Франції з повідомленням про вручення, що підтверджується також копією фіскального чеку АТ "Укрпошта" від 17.03.2020 року та копією накладної митниці від 19.03.2020 року. При цьому, при поверненні позивачеві МПВ RJ610342978UA на конверті було відсутнє поштове повідомлення. Однак суд зазначає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що саме з вини АТ "Укрпошта" поштове повідомлення про вручення було втрачене, а тому підстави для зобов`язання саме відповідача надати позивачу її поштове повідомлення про не вручення адресату відправлення RJ610342978UA відсутні,а, отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відносно вимог про зобов`язання АТ "Укрпошта" повторно безоплатно виконати сплачену послугу поштового зв`язку, то оскільки міжнародне поштове відправлення № RJ610342978UA повернуто в України не з вини АТ «Укрпошта», відшкодування вартості міжнародного поштового відправлення № RJ610342978UA у сумі 437,66грн. здійснює національний оператор поштового зв`язку Франції Lа Poste, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині. Крім того, у судовому засіданні представник відповідача Попов О.С. пояснив, що позивач має змогу у поштовому відділенні отримати відшкодування та потім повторно здійснити відправлення міжнародного поштового відправлення, оплативши його. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., то позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт заподіяння їй АТ «Укрпошта» моральної шкоди, як і не доведено факт протиправності дій АТ «Укрпошта» щодо повернення в Україну міжнародного поштового відправлення RJ610342978UA, а, відтак, підстави для покладення на відповідача обов`язку щодо відшкодування моральної шкоди відсутні. Щодо позовних вимог зобов`язання відповідача надати позивачеві письмове підтвердження про вручення поштового відправлення RJ610342978UA 22.07.2020 та обґрунтовану інформацію стосовно повернення відправлення RJ610342978UA та його доставки адресату знову, суд зазначає, що позивач як користувач послуг поштового зв`язку має право на одержання інформації про надання послуг поштового зв`язку. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] зверталась до АТ "Укрпошта" з заявами від 21.08.2020 року та від 22.09.2020 року, в яких просила надати довідку про вручення поштового відправлення RJ610342978UA 22.07.2020 та обґрунтовану інформацію стосовно повернення відправлення RJ610342978UA та його доставки адресату знову. У відповідь на вказані заяви відповідач направив відповідачеві лист від 28.09.2020 року, в якому зазначив, що згідно з даними пошукової системи Укрпошти та інформації, зазначеної на сайті поштової служби країни призначення, встановлено, що поштове відправлення № RT010159525UA було повернуто за зворотною адресою та 22.07.2020 вручене відправнику. Суд зазначає, що, фактично надавши [PERSON] відповідь на її заяви від 21.08.2020 року та від 22.09.2020 року листом від 28.09.2020 року, АТ «Укрпошта» помилково зазначило інший номер міжнародного поштового відправлення, що підтвердив у судовому засіданні і представник АТ «Укрпошта» Попов О.С. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згідно зі статтею 5 ЦПК України суд за вимогою особи має захистити права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Якщо ж закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Зазначене співвідноситься із положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Засіб захисту, що вимагається законом або договором, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02)). Саме «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату у простіший спосіб; і винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації або які вимагають подальших звернень особи, чиї права порушені, до суду або до інших державних органів, не відповідає цій міжнародній нормі. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що позивач має право на інформацію про замовлену та оплачену нею послугу поштового зв`язку, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати позивачеві письмове підтвердження про вручення поштового відправлення RJ610342978UA 22.07.2020 та обґрунтовану інформацію стосовно повернення відправлення RJ610342978UA та його доставки адресату знову, підлягають задоволенню частково шляхом зобов`язання АТ "Укрпошта" повторно розглянути заяви [PERSON] від 21.08.2020 року та від 22.09.2020 року, надавши позивачеві відповідь саме відносно поштового відправлення RJ610342978UA. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви, витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню з АТ "Укрпошта" на користь держави.

Outcome: partial