Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій (з урахуванням уточнень) просить встановити факт перебування [PERSON] Прокопєвни, [INFO], на утриманні її чоловіка [PERSON], який помер 05 лютого 2018 року, а також встановити факт їх спільного проживання за адресою [INFO] (а.с.46-49). Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 09 квітня 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] За час спільного проживання вони вели спільний бюджет та спільне господарство, купували побутову техніку та різні речі, спільних дітей від шлюбу вони не мають. При цьому, щомісячний розмір її пенсії складав 1400 грн., а її померлого чоловіка - 7000 грн., які вони сумісно витрачали на оплату житла, придбання продуктів харчування, одягу та ліків. 05 лютого 2018 року її чоловік [PERSON] помер. Заявник зазначає, що пенсія її чоловіка безпосередньо витрачалась на її утримання, оскільки розмір її пенсії не міг забезпечити її життєві потреби, з метою переходу на розмір пенсії її померлого чоловіка, у якого вона знаходилась на утриманні, вона і була змушена звернутись до суду з даною заявою. Крім того, заявник вказує, що 11.02.2018 року вона звернулась до Чорноморського обєднаного управління Пенсійоного фонду України Одеської області з заявою щодо перерахунку пенсії, а саме перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, померлого її чоловіка [PERSON], але в задоволенні заяви їй було відмовлено. Представник заявника [PERSON] надав заяву в якій підтримав заявлені вимоги, розгляд справи просив провести без його участі, наполягав на задоволення заявлених вимог. Представник заінтересованої особи Чорноморського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.65). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 09 квітня 2010 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] І-ЖД №121293, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №84 (а.с.3). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-ЖД№ 515566, виданого Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 05 лютого 2018 року, про що складено відповідний актовий запис актовий запис №114 (а.с.4). У відповідності до ч.1 п.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.05.95 року №5, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заробітку, пенсії, стипендії інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи яка надавала утримання. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно довідки Чорноморського обєднаного управління пенсійного фонду (а.с.10), [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком в розмірі 1500,11 грн. на місяць. Повне утримання, згідно матеріалів судової практики, означає відсутність у члена сім'ї інших джерел доходів окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходу, то слід встановити чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. З огляду на вищевикладене, до заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні мають бути надані докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанцій та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); довідка із ЖЕД або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; документи, що свідчать про те, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою та перебував на утриманні спадкодавця не менше п'яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування, заяви свідків. Згідно ч.ч.1, 2 ст.36 Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообовязкове пенсійне страхування", пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а у разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2 ст.32 даного Закону незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, відповідно до вимог ст.36 Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообовязкове пенсійне страхування", непрацездатними вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи"; діти (у тому числі які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника), які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років; батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів існування. З наведених норм вбачається, що право на отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника мають особи, які на день його смерті були непрацездатними. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] на момент смерті чоловіка [PERSON] була особою непрацездатною, отримувала пенсію за віком, інших джерел доходів не мала, не працювала і спільно проживала зі своїм чоловіком на момент його смерті. Крім того, надані суду в якості доказів заяви свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт проживання однією сім'єю [PERSON] разом з чоловіком по день смерті, також зазначили, що чоловік піклувався та утримував її матеріально, оскільки мав пенсію у більшому розмірі. Надані заявником\~докази суд\~визнає належними\~та допустимими,\~оскільки ці\~докази містять\~у собі\~інформацію щодо\~предмета розгляду,\~вони логічно\~пов'язані\~з тими\~обставинами,\~які підтверджують\~факт спільного\~проживання заявника\~із померлим\~та знаходження\~на його\~утриманні. Даних, які б спростовували факт сумісного проживання та знаходження заявника на повному утриманні померлого чоловіка за конкретних обставин суду не надано. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить виникнення, зміна або припинення його майнових прав стосовно переоформлення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. На підставі викладеного, суд вважає, що факти спільного проживання за однією адресою заявника з покійним чоловіком та перебування на його утриманні достовірно підтверджені, а тому заявлені вимоги слід задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved