Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

13 січня 2020 року позивачка [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" (на даний час - АТ "Дніпровська теплоелектроцентраль") , третя особа: Південний відділ державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить скасувати арешт на квартиру [ADDRESS] , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 31, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 20 липня 2010 року за № 10052870, 10052851 про арешт квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 13 грудня 2019 року вона звернулась до Першої Кам`янської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її брата - [PERSON] , померлого [INFO] , та матері - [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем, якої був її син [PERSON] , який спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав і невдовзі помер. Спадкове майно після померлих [PERSON] та [PERSON] складається з квартири [ADDRESS] . Перед видачею свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори, відповідно до п. п 4.14 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5, при перевірці заборон або арештів цього майна, було виявлено наявність обтяження № 10052870 - арешту нерухомого майна, належного [PERSON] та № 10052851 - арешту нерухомого майна, належного [PERSON] , зареєстрованих 20 липня 2010 року реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанов про відкриття виконавчих проваджень ВПН № 20301440, ВПН № 20301469 від 13 липня 2010 року старшого державного виконавця Донець В.В. У зв`язку з наявністю обтяження постановою від 13.12.2019 року вих. № 3/04/02-31 державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після брата позивачки [PERSON] , померлого [INFO] та матері позивачки [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до листа Південного відділу державної виконавчої служби м. Камянське головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 12.12.2019 № 04/13.16-34/33452 перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження (спецрозділ) встановлено, що на примусовому виконанні у відповідному відділі перебував виконавчий лист № 2-2406/09 від 15.04.2010 року, виданий Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 898,49 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 30,00 грн. Відповідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна встановлено, що 20.07.2010 року за постановою про відкриття виконавчого провадження (з накладанням арешту на майно боржника) від 13.07.2010 року державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ за вищезазначеним документом накладено арешт на майно, яке належить [PERSON] . 16.12.2010 року державним виконавцем відділу винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 (в редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV зі змінами). Виконавче провадження знищено, згідно з вимогами п. 2 розділу XI «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями". У зв`язку з тим, що позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки наявне обтяження спадкового майна, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, протягом подальшого судового розгляду заявила письмово клопотання, у якому просить долучити до справи у якості доказу квитанцію про сплату боргу на адресу відповідача, довідку про відсутність боргу за теплопостачання і задовольнити позов та закінчувати розгляд справи без її участі. Від представника відповідача АТ "Дніпровська ТЕЦ" Кісілевич Є.Є. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначив, що АТ "Дніпровська ТЕЦ" не є належним відповідачем, оскільки не здійснювала дій по винесенню постанов про відкриття виконавчих проваджень ВПН № 20301440, ВПН № 20301469 від 20.07.2010 року та дій по винесенню постанов по накладенню арештів на майно боржників [PERSON] та [PERSON] . Дані дії були здійснені Південним відділом державної виконавчої служби м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області як виконавчим органом за заявами стягувача АТ "Дніпровська ТЕЦ". Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримала відзив на позовну заяву, вважає, що АТ "Дніпровська ТЕЦ" не є належним відповідачем по справі. В направленій до суду письмовій заяві представник відповідача просить закінчити розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи доказами. Представник третьої особи Південного відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надходило. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, взявши до уваги позицію позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що постановою державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Новікової Л.В. від 13.12.2019 року (арк.с. 7) позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після брата [PERSON] , померлого [INFO] та матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що нотаріусом виявлено наявність обтяження № 10052870 - арешту нерухомого майна, належного [PERSON] та № 10052851 - арешту нерухомого майна, належного [PERSON] , зареєстрованих 20 липня 2010 року реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанов про відкриття виконавчих проваджень ВПН № 20301440, ВПН № 20301469 від 13 липня 2010 року старшого державного виконавця Донець В.В. Спадкове майно після померлих [PERSON] та [PERSON] складається з квартири [ADDRESS] . Відповідно до листа Південного відділу державної виконавчої служби м. Камянське головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 12.12.2019 № 04/13.16-34/33452 (арк.с. 8) перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження (спецрозділ) встановлено, що на примусовому виконанні у відповідному відділі перебував виконавчий лист № 2-2406/09 від 15.04.2010 року, виданий Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 898,49 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 30,00 грн. Відповідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна встановлено, що 20.07.2010 року за постановою про відкриття виконавчого провадження (з накладанням арешту на майно боржника) від 13.07.2010 року державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ за вищезазначеним документом накладено арешт на майно, яке належить [PERSON] . 16.12.2010 року державним виконавцем відділу винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 (в редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV зі змінами). Виконавче провадження знищено, згідно з вимогами п. 2 розділу XI «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями". Позивачка [PERSON] внаслідок накладеного у 2010 році органом ДВС арешту не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через обтяження на спадкове майно. У відповідності до Постанови № 5 від 03.06.2016 року Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником майна; відповідачами є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт. З матеріалів справи вбачається, що боржники за судовим рішенням від 16.11.2009 року (л.с.9) - [PERSON] , помер [INFO] , [PERSON] , померла [INFO] (арк.с. 13, 14). Позивачка - [PERSON] є спадкоємицею після їх смерті, що підтверджено свідоцтвами про народження та укладення шлюбу (л.с.12), звернулась до нотаріату та отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про спадщину через наявність зазначеного арешту майна (л.с.7). Таким чином [PERSON] є належним позивачем, оскільки є потенційним власником арештованого майна, а акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" - належним відповідачем у справі, оскільки арешт накладено державним виконавцем в інтересах даного товариства, боржники-фізичні особи померли і позивачка є їх правонаступницею. Згідно ч. 1, ч.2, ч.3 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV, який діяв на час накладення арешту (тобто на 20.07.2010 року), у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивачка має право прийняти спадщину, однак не може цього зробити через наявність обтяження на спадкове майно, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, оскільки боржники-фізичні особи померли, борг стягнутий за рішенням суду на користь відповідача сплачений позивачкою, про що надано квитанцію та довідку про відсутність заборгованості за особовим рахунком, відкритим на спірну квартиру, а тому право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. З матеріалів справи, зокрема, відповіді Південного ВДВС м. Кам`янське за № 04/13.16-34/33452 (арк.с. 8), вбачається, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції від 21 квітня 1999р.) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Ст. 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав або інтересів; виходячи з обставин справи, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його прав та законних інтересів не суперечить вказаній статті закону. Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з майна, що належить [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , зареєстрований 20 липня 2010 року реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанов про відкриття виконавчого провадження ВПН № 20301440, ВПН № 20301469 від 13 липня 2010 року старшого державного виконавця Донець В.В., реєстраційний номер обтяження № 10052870 та № 10052851. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved