Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

у вересні 2013 року позивач - ПрАТ АСК "Скарбниця" звернулось до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, до [PERSON] та ПрАТ "СК "ПРОВІДНА", про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, мотивуючи його тим, що в вересні 2010 року в м. Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого позивачем автомобіля марки "Деу-Ланос" д.н. [NUMBER] автобуса "Богдан" д.н. [NUMBER] та автомобіля марки "ВАЗ" д.н. [NUMBER]. Позивач вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] Оскільки, автомобіль марки "Деу-Ланос" д.н. [NUMBER] був застрахований позивачем згідно договору страхування транспортних засобів та отримав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди механічні пошкодження, позивачем виплачено власнику пошкодженого автомобіля страхове відшкодування у розмірі 13 266,82 грн., яке позивач просить стягнути з [PERSON] та ПрАТ "СК "ПРОВІДНА", яка в свою чергу застрахувала цивільно-правову відповідальність водія автомобіля марки "ВАЗ" д.н. [NUMBER]. Представник позивача в судовому засіданні, позов підтримав, надав пояснення по суті позовних вимог, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач - ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" надало суду письмові заперечення проти позову, вважає, що позов є безпідставним, оскільки, до адміністративної чи кримінальної відповідальності [PERSON] не притягався, окрім цього, позивачем пропущено річний строк на подання заяви про виплату страхового відшкодування та трирічний строк звернення до суду з таким позовом. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, надав пояснення аналогічні викладеним в запереченні проти позову, просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач - [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає, що справу слід розглядати за його відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22 вересня 2010 року о 18 год. 20 хв. в м. Львові на перехресті вулиць Виговського та Любінської мало місце зіткнення транспортних засобів марки "Деу-Ланос" д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], автобуса "Богдан" д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки "ВАЗ" д.н. [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] Зазначене підтверджується рапортом інспектора ВОМ ДТП ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ при ГУМВС України у Львівській області [PERSON] від 23.09.2010 року та протоколом огляду місця події від 22.09.2010 року. Оскільки, в результаті зіткнення, пасажири автобуса "Богдан" зазнали трав, вказана подія була внесена до журналу розслідувань заяв про злочини та за цим фактом було проведено відповідну перевірку слідчим управлінням Львівського міського управління УМВС України у Львівській області. Як вбачається із пояснень, наданих гр. [PERSON], в ході зазначеної перевірки, він рухався на автомобілі марки "ВАЗ" д.н.з. [NUMBER] в м. Львові по вул. Любінській, в напрямку від аеропорту до вул. Виговського. В момент виїзду на перехрестя вул. Виговського та вул. Любінської він був засліплений сонячним світлом, не побачив наближення автобуса з лівої сторони, виїхав на перехрестя, де і відбулось зіткнення. Згідно показів водія автобуса "Богдан" д.н.з. ВС0571АА гр. [PERSON], встановлено, що він керуючи згаданим транспортним засобом рухався по вул. Виговського, в напрямку з вул. Суботівської до перехрестя з вул. Любінською. На перехресті вул. Любінської та вул. Виговського зі сторони аеропорту в нього в'їхав автомобіль марки "ВАЗ" д.н.з. [NUMBER], після чого даний автомобіль зіткнувся з автомобілем марки "Деу-Ланос" д.н.з. [NUMBER]. Аналогічні покази надав і водій автомобіля Деу-Ланос" д.н.з. [NUMBER] [PERSON] Із схеми дорожньо-транспортної пригоди, що є додатком до протоколу огляду місця події від 22 вересня 2010 року, вбачається, що вул. Виговського є головною у відношенні до вул. Любінської. Перед виїздом на перехрестя зазначених вулиць з вул. Любінської, зі сторони аеропорту, встановлено знак 2.1. "Дати дорогу", що передбачений розділом 33 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 24 листопада 2010 року, в порушенні кримінальної справи відносно водія [PERSON] відмовлено, оскільки, на момент винесення постанови не встановлено ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої [PERSON], а відтак, на момент винесення постанови не встановлено та не визначено в діях [PERSON] об'єктивних ознак складу злочину передбаченого ст. 286 КК України. Відомості про подальше встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої [PERSON] відсутні, постанова від 24 листопада 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно водія [PERSON], на момент розгляду судом справи, не скасована та є чинною. Відповідно до договору страхування транспортних засобів № 10/1417/АТ/09 від 28.12.2009 року, автомобіль марки "Деу-Ланос" д.н.з. [NUMBER] власником якого є гр. [PERSON], був застрахований позивачем. З висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 0356/10 від 05 жовтня 2010 року, вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "Деу-Ланос" д.н.з. [NUMBER] становить 13 506,82 грн. Згідно страхового акту № 288/к/10 від 14 жовтня 2010 року, ПрАТ АСК "Скарбниця" прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 13266,82 грн., яке виплачено у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 3095 від 14 жовтня 2010 року та перераховано згідно його заяви про виплату страхового відшкодування від 23 вересня 2010 року на рахунок ремонтного підприємства - ФОП [PERSON] Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "ВАЗ" д.н.з. [NUMBER] - гр. [PERSON], на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ "СК "Провідна", що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/6985444 строком дії з 04.03.2010 року по 03.03.2011 року. Відповідно до зазначеного полісу, встановлено ліміт відповідальності страховика за пошкодження майна у розмірі 25500,00 грн., франшиза встановлена у розмірі 510, 00 грн. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1,2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, вищезазначені норми законодавства не пов'язують визначення події страховим випадком лише за умови встановлення вини особи судовим рішенням або із притягненням її до цивільно-правової відповідальності, оскільки, її цивільно-правова відповідальність застрахована. Зазначений висновок повністю кореспондується із п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", в якому вказано, що в будь-якому випадку, вина особи може бути встановленою не лише у справі про адміністративне правопорушення чи у кримінальній справі, але й в ході розгляду справи про відшкодування шкоди. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відсутність складу злочину, наприклад у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Враховуючи досліджені в судовому засіданні матеріали ЖРЗПЗ № 1529 та № 1529/1, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода була наслідком неправомірних дій відповідача [PERSON], оскільки, останній виїжджаючи з другорядної дороги - вул. Любінської на головну дорогу - вул. Виговського, повинен був надати перевагу в русі іншим учасникам дорожньо-транспортної пригоди, а саме автомобілю "Деу-Ланос" д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автобусу "Богдан" д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Як вбачається з вищезазначених матеріалів ЖРЗПЗ, перехрестя вул. Любінської та вул. Виговського в момент дорожньо-траспортної пригоди було нерегульованим. За таких обставин, відповідач [PERSON] повинен був керуватись п.п. Б та Д п. 2.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі - "Правила"), а саме бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Окрім цього, правила проїзду нерегульованих перехресть, визначені п. 16.11. Правил, відповідно до якого, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. В силу ч. 2 ст. 1166 ЦК України, в судовому засіданні відповідачами не доведено, що шкоду завдано не з вини водія [PERSON] Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно п. 6 ст. 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи вищезазначене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" слід стягнути, на користь позивача, 12756,82 грн. страхового відшкодування, а з [PERSON] 510,00 грн. франшизи. Водночас, не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення 400,00 грн. витрат понесених по оплаті вартості експертизи та 83,00 грн. за оплату послуг ДАІ, оскільки, такі відносяться до господарських витрат позивач, а їх стягнення чи компенсація ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено. Стосовно посилання ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" на пропущення позивачем трирічного строку звернення до суду з таким позовом, суд звертає увагу на наступне наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як зазначено у ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Частиною 3 ст. 264 ЦК України, встановлено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Позивач звернувся з позовом до [PERSON] 30.08.13р., тобто пред'явив вимоги до одного з боржників, внаслідок чого відбулось переривання строків позовної давності, відповідно строк позовної давності на звернення до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» - не пропущено. Окрім цього, суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на п. 37.1.4. ст. 37 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки, даний пункт в редакції Закону, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди, був відсутній.

Outcome: partial