Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

18 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS], після померлої [INFO] матері [PERSON], в порядку спадкування за законом. В обґрунтування зазначила, що після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Вважає, що спадщину прийняла фактично, оскільки на протязі всього часу користується будинком, підтримує йог у належному стані, здійснює поточний ремонт, тому встановлений законом строк на прийняття спадщини не пропустила. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, надали заяви про розгляд спрпави за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю (а.с. 34, 36) Ухвалою суду від 30 липня 2014 року відповідачам було відмовлено у прийнятті визнання позову і продовжено судовий розгляд. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, зареєстрованого 11.09.2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції (а.с. 18) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], яка належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину серії АВН № 035414, виданого державним нотаріусом П"ятої Харківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 30404 (а.с. 20) Після відкриття спадщини і до звернення із позовом до суду спадщина не оформлена. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, трудових відносин. Відповідно до положень ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР спадщина може бути прийнята зі спливом шестимісячного строку і без звернення до суду за умови згоди на це усіх інших спадкоємців, що прийняли спадщину. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодвством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Необхідність дотримання вказаного порядку визначена також у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", де зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Однак, позивачем [PERSON] не надано від Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області вмотивованої постанови про відмову в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право власності на її ім»я. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що право позивача [PERSON] не порушено, оскільки термін видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не обмежений для особи, яка прийняла спадщину в установленому законом порядку.

Outcome: dismissed