Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

13 червня 2013 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до кредитного договору № 910.72609 від 24.09.2010 р., ПАТ "Плюс Банк", організаційно-правова форма та назва якого були змінені на Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" (позивач), що підтверджується Випискою з ЄДРЮО та ФОП, надав відповідачу, кредит для придбання транспортного засобу у розмірі 170041 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік відповідно до графіку погашення кредиту, передбаченого додатком № 1 до договору, а також процентів за його користування і плати за кредитне обслуговування. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між сторонами був укладений нотаріально-посвідчений договір застави транспортного засобу від 05.04.2011 р. № 910.72609 (реєстр. № 1331), згідно з яким, відповідач передав в заставу банку, придбаний за рахунок кредиту транспортний засіб марки "Mitsubichi Lancer" д/н [NUMBER] , оціночна вартість якого за згодою сторін становить 218000 грн. з відповідним внесенням обтяжень до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. В порушення умов договору, відповідач, свої кредитні зобов`язання систематично не виконує, у зв`язку з чим, станом на 28 лютого 2017 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 322493,28 грн., що складається з наступного: - 160619,04 грн. - заборгованість за основним боргом; - 161874,24 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, комісіями та іншими платежами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, але надіслав суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі (а.с. 37-40). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою Овідіопольського РС № 1422 від 19.06.2013 р., і поштовим повідомленнями з відміткою пошти "за зазначеною адресою не проживає", іншу адресу свого проживання згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України - суду не повідомив, про причини своєї неявки суд не сповістив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, у зв`язку з чим, вважається таким, що повідомлений належним чином і повістка з викликом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено зобов`язання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За умовами ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Приписами статей 525,526 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, статтею 617 ЦК України передбачено - особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд встановив, що відповідно до кредитного договору № 910.72609 від 24.09.2010 р., ПАТ "Плюс Банк", організаційно-правова форма та назва якого були змінені на Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" (позивач), що підтверджується Випискою з ЄДРЮО та ФОП, надав відповідачу, кредит для придбання транспортного засобу у розмірі 170041 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік відповідно до графіку погашення кредиту, передбаченого додатком № 1 до договору, а також процентів за його користування і плати за кредитне обслуговування (а.с. 6-11). В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між сторонами був укладений нотаріально-посвідчений договір застави транспортного засобу від 05.04.2011 р. № 910.72609 (реєстр. № 1331), згідно з яким, відповідач передав в заставу банку, придбаний за рахунок кредиту транспортний засіб марки "Mitsubichi Lancer" д/н [NUMBER] , оціночна вартість якого за згодою сторін становить 218000 грн. з відповідним внесенням обтяжень до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 12-15,17-20). Доказом отримання кредитних коштів - є особистий підпис відповідача під кредитним договором, а також ордер-розпорядження про видачу кредиту №1 від 30.09.2010 р. з сумою кредиту у розмірі 170041 грн. (а.с. 16). Таким чином суд вважає, що позивачами у повному обсязі та у відповідності до норм кредитного договору були виконані всі його складові умови. Однак, в порушення умов договору, відповідач, свої кредитні зобов`язання систематично не виконує, у зв`язку з чим, станом на 28 лютого 2017 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 322493,28 грн., що складається з наступного: - 160619,04 грн. - заборгованість за основним боргом; - 161874,24 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, комісіями та іншими платежами, розрахунок є обґрунтований та зроблений у відповідності до діючого законодавства України, який був зроблений позивачами, наданий суду і перевірений судом. Станом на дату винесення рішення, доказів погашення заборгованості, відповідачем суду не надано і відповідно у суду вони відсутні. Відповідач належним чином ознайомлений з матеріалами цивільної справи відзив в порядку ст. 178 ЦПК України до суду не надав, в заявах які надійшли до суду відповідач не заперечує про виникнення кредитних взаємовідносин між сторонами. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що позовні вимоги банку є обґрунтованими, доведеними документально, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім суми заборгованості за невиконання умов кредитного договору, з відповідача, на користь банку, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3350,52 грн., які були підтверджені банком документально (а.с. 1). Між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» 30.09.2015 р., відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу № 30/09-1 за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 170041 грн. на 84 місяці до 24.09.2017 р. Також відповідно до договору факторингу № 28/02-1 від 28 лютого 2017 року укладеного між ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» право вимоги за вищезазначеним кредитним договором було відступлено останньому.

Outcome: approved