Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача, який обґрунтував тим, що 05.10.2011 року між Публічним Акціонерним Товариством "Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта"), та фізичною особою - резидентом України [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-01501-051011. Відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту, банк відкрив Держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн., встановивши ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 5 400 грн.; призначення кредиту - для розрахунку за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання. Відповідно до умов вказаного договору, банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти визначені договором та здійснювати договірне списання грошових коштів з його рахунку, а Позичальник зобов'язався щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Банк взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, однак відповідач, порушуючи умови кредитного договору допустив заборгованість, яка станом на 26.08.2014 року становить 4800,00 грн. та складається із тіла кредиту: 4800,00 грн., та, яку у добровільному порядку не погашає. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму 4800,00 та судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак у позовній заяві вказав, що позов підтримує у повному обсязі, просив суд його задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про день та час розгляду справи була оповіщена в установленому законом порядку за зареєстрованою адресою місця проживання, на що вказують наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про поважність причин неявки в судове засідання чи розгляд справи за її відсутності - не надала. Ураховуючи те, що представник позивача скористався своїми правами, що передбачені ст..158 ч.2 ЦПК України, а неявку відповідача суд визнає неповажною, відтак у разі повторної неявки відповідача та за наявності згоди представника позивача на заочний розгляд справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи а тому виносить рішення шляхом заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши усі обставини справи, дослідивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05.10.2011 року між Публічним Акціонерним Товариством "Дельта Банк" та фізичною особою - резидентом України [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-01501-051011. Відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту, банк відкрив Держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн., встановивши ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 5 400 грн.; призначення кредиту - для розрахунку за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання. Відповідно до умов вказаного договору, банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти визначені договором та здійснювати договірне списання грошових коштів з його рахунку, а Позичальник зобов'язався щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Банк взяті на себе зобов'язання виконав належним чином однак відповідач, порушуючи умови кредитного договору допустив заборгованість, яка станом на 26.08.2014 року становить 4800,00 грн. та складається із тіла кредиту: 4800,00 грн., що доведено розрахунком заборгованості відповідача, що доданий до матеріалів справи. Судом також встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами є цивільно - правовими, а тому регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавецъ) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частини 1, 2 ст. 612 ЦК України визначають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах закону, факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором доведений належними та допустимими доказами, а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved