Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач ТОВ «Добролюкс-14» звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПАТ «ВТБ Банк», ПП «Комфорт-К» про визнання договору укладеним та визнання недійсним договорів іпотеки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31.01.2007 року між ПП «Комфорт-К» та АКБ «Мрія» в особі директора Черкаської філії Міхно С.С. був укладений іпотечний договір №11/07-і, відповідно до умов якого ПП «Комфорт-К» передав банку в іпотеку нерухоме майно - нежитлову будівлю по [ADDRESS]. АКБ «Мрія» змінив назву на ВАТ «ВТБ Банк» і 21 травня 2007 року до договору іпотеки була укладена відповідна додаткова угода. 21 травня 2007 року між ПП «Комфорт-К» і ВАТ «ВТБ Банк» був укладений іпотечний договір №18.1/07-ДИ1, відповідно до умов якого ПП «Комфорт-К» передав банку в іпотеку нерухоме майно - нежитлову будівлю по [ADDRESS]. При укладенні договорів, ПП "Комфорт-К" вважало себе власником предмету іпотеки, право на яке було набуте на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі по [ADDRESS] (реєстр за №326) від 22 січня 2007 року, укладеного між [PERSON] і ПП «Комфорт - К». 23 березня 2010 року рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси у справі № 2-1965/2010 рік договір купівлі - продажу нежитлового приміщення, укладений 22 січня 2007 року між ПП «Комфорт - К» і [PERSON], визнано недійсним. Зазначене рішення залишено без змін ухвалами Апеляційного суду Черкаської області від 12.09.2012 року у справі № 22ц-2375/20І 1 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2012 року у справі № 6-40455св12. У зв»язку із визнанням недійсним з моменту укладення договору купівлі - продажу нежитлової будівлі по [ADDRESS], ПП «Комфорт-К» не набувало право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю по [ADDRESS], а відтак, позивач вважає, що і не мало права розпоряджатися цим майном, в тому числі передавати його в іпотеку. 03 червня 2010 року [PERSON] передав належну йому на праві власності частину нежитлової будівлі літ Д- 5, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: приміщення 4-го поверху з №207, №208, №208-1, з №209 до №225, №214а, з №227 до №245, до статутного фонду ТОВ "Добролюкс -14". Таким чином, позивач вважає, що внесення [PERSON] до статутного фонду ТОВ «Добролюкс-14» вищевказаного нерухомого майна є договором, за яким ТОВ «Добролюкс-14» набув право власності на вказане нерухоме майно, а [PERSON] - права і обов»язки учасника господарського товариства. [PERSON] та ТОВ «Добролюкс-14» було досягнуто згоди щодо всіх істотних обставин для договорів даного виду. Отже, позивач вважає, що вказані договори є укладеними, а ТОВ «Добролюкс-14» набув право власності на частину нежитлової будівлі літ Д-5, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: приміщення 4-го поверху з №207, №208, №208-1, з №209 до №225, №214а, з №227 до №245. В той же час, як на думку позивача, внаслідок укладення між ПП «Комфорт-К» та АКБ „Мрія" (перейменований в подальшому на ВАТ «ВТБ Банк») оспорюваних іпотечних договорів №11/07-і від 31 січня 2007 року та № 18.1/07-ДИ1 від 21 травня 2007 року, порушено право ТОВ "Добролюкс-11" розпоряджатися належним йому на праві приватної власності нерухомим майном: частиною нежитлової будівлі літ Д-5, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: приміщення 4-го поверху з №207, №208, №208-1, з №209 до №225, №214а, з №227 до №245. Таким чином позивач просить: визнати укладеним договір від 03 червня 2010 року укладеним між [PERSON] та ТОВ «Добролюкс-14» про внесення [PERSON] до статутного фонду ТОВ «Добролюкс-14» частини нежитлової будівлі літ Д-5, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул.Добровольського, 1, а саме: приміщення 4-го поверху з №207, №208, №208-1, з №209 до №225, №214а, з №227 до №245; визнати недійсним іпотечний договір №11/07-і укладений 31 січня 2007 року між ПП «Комфорт-К» та АКБ «Мрія» (перейменованим в подальшому у ВАТ « ВТБ Банк») із змінами та доповненнями та іпотечний договір №18.1/07-ДИ1 укладений 21 травня 2007 року між ПП «Комфорт-К» і ВАТ «ВТБ Банк» із змінами та доповненнями в частині, що стосується частини нежитлової будівлі літ. Д-5, а саме: приміщення 4-го поверху з №207, №208, №208-1, з №209 до №225, №214а, з №227 до №245. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Добролюкс-14» - за довіреністю [PERSON] підтримала заявлені вимоги і просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «ВТБ Банк» за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову. Відповідачі [PERSON], ПП «Комфорт-К» в судове засідання не з»явились, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що 22.01.2007 року між [PERSON] та ПП «Комфорт-К» укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень літ. Д - 5, в т.ч. приміщення 4-го поверху, загальною площею 963,0 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] (договір купівлі - продажу нежитлового приміщення ВЕМ № 443304 від 22 січня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, реєстр №326). 30.01.2007 між АКБ «Мрія», як кредитором (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ПП «Комфорт-К» укладено кредитний договір №11-07 за умовами якого, банк зобов»язався надати позичальнику кредит у сумі 800 000,00 доларів США, строком до 27.01.2011р., із сплатою 14,5 % річних за користування кредитом. 31.01.2007 між АКБ «Мрія» (іпотекодержатель) та ПП «Комфорт-К» (іпотекодавець) укладено Договір іпотеки №11/07-і, за умовами якого іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, зазначене у п. 3 цього Договору (предмету іпотеки), для забезпечення виконання своїх зобов»язань у повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, пені, штрафних санкцій, платежів та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором №11/07-і від 30.01.2007 та будь-якими додатковими угодами до нього. Предметом іпотеки визначено нежитлові приміщення будівлі літ. Д-5, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в т.ч. приміщення четвертого поверху, загальною площею 963,00 кв. м., що належать іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22.01.2007. Предмет іпотеки сторони оцінили у 1 858 723,00 дол. США. 31.01.2007р. приватним нотаріусом - [PERSON], у зв»язку із посвідченням цього договору іпотеки була накладена заборона відчуження зазначеного у договорі нерухомого майна, яке належить ПП «Комфорт-К», до припинення чи розірвання договору іпотеки. Крім того, 21.05.2007 між ВАТ "ВТБ Банк" та ПП «Комфорт-К» було укладено кредитний договір №18.1/07-ДИ1, відповідно до умов якого банк зобов»язався надати позичальнику кредит у сумі 400 000,00 доларів США, строком до 27.01.2012р., із сплатою 14,5 % річних за користування кредитом (п. 1.1). Також, 21.05.2007р. між ВАТ «ВТБ Банк» у особі Черкаської філії (іпотекодержатель) та ПП «Комфорт-К" (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір №18.1/07-ДИ1, згідно із умовами якого іпотекодавцем передано іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, зазначене у п. 1.3 цього Договору (предмету іпотеки), для забезпечення виконання своїх зобов»язань у повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати плати за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором №18.1/07-ДИ1 від 21.05.2007 та будь-якими додатковими угодами до нього. Предметом іпотеки визначено нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в т.ч.: приміщення четвертого поверху, загальною площею 963,00 кв. м. Загальна площа нежитлового приміщення складає 4 678,00 кв. м. Так, предмет іпотеки сторони оцінили у 1 858 723,00 доларів США. Також під час розгляду справи встановлено, що ПАТ «ВТБ Банк» є правонаступником АКБ «Мрія» та ВАТ «ВТБ Банк». Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2010 року у справі №2-1965/2010 задоволено позов [PERSON] до ПП «Комфорт- К», [PERSON], визнано недійсною згоду на продаж нежитлових приміщень, визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 22.01.2007 року, укладений між [PERSON] та ПП «Комфорт-К». Крім того, судом застосовано реституцію - зобов'язано ПП «Комфорт - К» передати [PERSON] нерухоме майно, а з [PERSON] стягнуто отримані за договором грошові кошти в сумі 3221200 грн. на користь ПП «Комфорт - К». Після набрання законної сили рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2010 року у справі №2-1965/2010 право власності на нежитлові будівлі, що знаходиться за адресою [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідач [PERSON] вніс належне йому на праві власності майно до статутного фонду господарського товариства ТОВ «Добролюкс -14», а саме: приміщення 4-го поверху, загальною площею 963кв.м. будівлі літ. Д-5, що по вул.. Добровольського,1 в м. Черкаси, що підтверджується даними акту прийому - передачі майна засновником до статутного фонду від 03 червня 2010 року, і який позивач просить визнати укладеним. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Відповідно до положень ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Статтею 115 ЦК України передбачено, що господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Оскільки внесення майна до статутного фонду за актом прийому-передачі, спрямоване на набуття цивільних прав і обов»язків, то відповідний акт є правочином, зміст якого, як передбачено ст. 203 ЦК України (в ред. на час виниклик правовідносин), не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Крім того, за нормами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Також, ст.16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як обрав позивач по даній цивільній справі - установлення правовідносин, тобто визнання укладеним договору. Між тим, суд за положеннями п.1 ч.2 ст. 16 ЦК може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, зокрема, шляхом визнання договору укладеним, але лише на умовах, передбачених нормативним актом обов»язковою дії. В даному випадку, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України), норм закону щодо укладення договору, в т.ч. - свободи договору (ст.ст. 626-627ЦК України), суд не вбачає підстав для визнання укладеним договору від 03.06.2010р. про внесення [PERSON] до статутного фонду ТОВа частини нерухомого майна. На думку суду, такі позовні вимоги не ґрунтуються на законі, нічим не доведені та безпідставні. Крім того, суд вважає, виходячи із змісту ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України, що не знайшли в судовому засіданні й свого підтвердження доводи представника позивача про порушення відповідачами ПАТ «ВТБ Банк» та ПП «Комфорт-К» прав позивача - ТОВ «Добролюкс-14». Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed