Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач в лютому 2021 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що ним, [PERSON] та ТОВ «ФК «ВЕРОНА» було укладено договір № 1754369 в електронному сервісі для отримання позики на сайті ТОВ «ФК «ВЕРОНА», відповідно до якого ним було отримано позику. Ознайомившись зі змістом договору, вважає, що договір є недійсним, оскільки ТОВ «ФК «ВЕРОНА» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Проте, зазначає, що ним не було підписано даний договір. Факт надання інформації відповідно до вимог ч.2 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Споживач має бути письмово проінформований про те, що вартість послуг третіх осіб установлюється виключно такими особами, відповідно кредитодавець не здійснює інформування про розмір відповідних витрат та/або їх зміну протягом строку дії договору про споживчий кредит і не включає їх до розрахунку реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача. Зазначає, що відповідачем було проігноровано вимогу та не повідомлено всю необхідну інформацію щодо умов договору, а вимогу щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором вважав несправедливими умовами , що можуть бути визнані недійсними. Прийняття пропозиції від відповідача укласти електронний договір (акцепт) здійснено шляхом зазначення у відповідному чекбоксі галочки на сторінці сервісу з надання онлайн позик відповідачем та введення одноразового ідентифікатора без заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі, не відповідає положенням абзацу третього частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Також зазначав, що відповідачем не було надано розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. Просив суд визнати договір позики № 1754369, укладений між ним, [PERSON] та ТОВ «ФК «ВЕРОНА» недійсним. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 26.02.2021 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. Від відповідача надійшов відзив на позов в якому представник відповідача вважає, що позовні вимоги [PERSON] безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки договір між позичальником та позикодавцем вчинений в електронній формі, встановленій законом, зміст якого відповідає вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, спірний договір відповідає волі сторін, спрямований на реальне настання правових наслідків, відповідає ст.203, 205 ЦП України, а тому просив суд в задоволенні позову відмовити. В судові засідання сторони не з`являлися, про розгляд справи повідомлені належним чином. При зверненні до суду позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача подав клопотання про відкладення через знаходження на самоізоляції. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін, за наявними у справі доказами. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Між [PERSON] та ТОВ «ФК «ВЕРОНА» було укладено електронний договір №1754369 для отримання позики на сайті ТОВ «ФК «ВЕРОНА» , відповідно до якого ним було отримано позику. Предметом договору є надання позикодавцем грошових коштів на умовах терміновості, повернення та платності, в національній валюті України (гривні) у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язаний повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування позикою у розмірі та порядку, встановлених Договором. Умовами укладеного Договору передбачено: загальний розмір наданої позики в розмірі 2000 грн., про факт отримання позики позивач самостійно вказує в позові; строк на який надається позика з 08 грудня 2020 по 05 січня 2020 включно; проценти за користування позикою нараховується на суму позики, а у разі часткового погашення - на непогашену частину та встановлюються в розмірі 1,90 % від суми позики в день, що на рік складає 693,5 від суми позики, тип процентної ставки - фіксована; загальна вартість позики становить 3102 грн; строк повернення позики 29 грудня 2020 року; графік платежів; пеню в розмірі 2,9 % від загальної суми позики та несвоєчасної сплати або несплати процентів за користування позикою за кожен день прострочення платежу; порядок та умови надання позики ; порядок нарахування та сплати процентів; права та обов`язки сторін; інші істотні умови Договору. Свою відповідь про прийняття (акцепт) пропозиції Позикодавця укласти електронний договір Позичальник надав 08 грудня 2020 року шляхом прийняття такої пропозиції в електронній формі, яка підписана ним шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором «G6340» в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, що зазначено в Акцепті (заяві про прийняття пропозиції укласти договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (Оферти) №1754369. 08 грудня 2020 року о 15:57 год. Позикодавцем здійснено безготівковий переказ грошових у розмірі 2000,00 грн. на рахунок банківської платіжної картки Позичальника, вказаний ним під час ідентифікації, що є підтвердженням виконання Товариством своїх договірних зобов`язань, що підтверджується Інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» №503/06 від 11 червня 2021 року. Як зазначає відповідач та не спростував позивач з моменту отримання грошових коштів, позичальником не було сплачено жодного платежу в рахунок виконання зобов`язань за Договор. Таким чином, позивач ознайомився з Внутрішніми правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариства, із Політикою конфіденційності та захисту персональних даних, яка включає згоду споживача фінансових послуг на обробку персональних даних, а також із Інформацією про фінансову послугу, яка надається до укладення договору (паспорт позики) на веб-сайті Товариства. В Особистому кабінеті Позивача, який розміщений в ITC Товариства, а також на його телефонний номер Відповідач направив смс-повідомлення із зазначенням електронного підпису, яким Позивач підписав згоду на обробку персональних даних, що відображається в згоді споживача фінансових послуг на обробку персональних даних. Для можливості отримання фінансових послуг Позикодавця, Позивач пройшов процедуру реєстрації на сайті Товариства https://groshivsim.com, в результаті чого створено Особистий кабінет (Особисту сторінку) Позичальника Позивач ідентифікувався на сайті Позикодавця, заповнив заяву (форму) на отримання позики, вказуючи повні, достовірні, особисті дані та інформацію про бажані параметри кредиту. На підставі вказаної Позивачем інформації щодо отримання позики, в інформаційно-телекомунікаційній системі Відповідача сформовано Пропозицію укласти Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (Оферта) у розмірі 2000,00 грн. Про прийняте позитивне рішення про надання Позивачу позики на вказаних ним істотних умовах, Відповідач повідомив Позивача за допомогою смс-повідомлення на телефонний номер Позичальника, вказаний ним під час реєстрації на сайті, шляхом направлення відповідної пропозиції укласти та підписати договір, а також згенерованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором для прийняття Оферти Товариства та підписання Акцепту (заяви про прийняття пропозиції укласти договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту) електронним підписом одноразовим ідентифікатором в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Позивач (Позичальник) акцептував пропозицію (Оферту) Відповідача (Позикодавця) на укладення договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах, передбачених Правилами та Договором, поставивши в Акцепті електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Позивач акцептував Оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору про надання позики і настання юридичних прав та обов`язків, заповнивши заявку на сайті позивача добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит. Після акцептування Оферти, Позивач отримав підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного Договору шляхом збереження примірника такого Договору в Особистому кабінеті (Особистій сторінці), оскільки згідно з технологією його укладення, Договір та усі супутні документи невідкладно зберігаються на Особистій сторінці Позичальника. Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію» Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. На підставі ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір. Про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документу (ч. 12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію"). Електронний договір, укладений у порядку, визначеному статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію", та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд на підставі оцінених доказів дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відповідачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами договору № 1754369 та отриманням позивачем кредитних коштів в сумі 2000 грн. Доказів протилежного, позивачем не надано. Підстав для визнання спірного договору недійсним в межах заявлених вимог судом не встановлено.

Outcome: dismissed