Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Хлібна база №76" Державного агентства резерву України про стягнення про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 червня 2009 року він працював у Державному підприємстві "Хлібна база №76" Державного агентства резерву України на посаді інженера з комп`ютерних систем 1 категорії до 27 листопада 2020 року, коли наказом № 74-к його було звільнено з посади за власним бажанням на підставі\~ст. 38 КЗпП України. Посилаючись на те, що у порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України відповідачем з ним не проведено остаточний розрахунок у день звільнення по заробітній платі, позивач прохав стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 25886 грн. 53 к., а також середній розрахунок за період затримки розрахунку при звільненні за період з 28 листопада 2020 року по 07 грудня 2020 року у розмірі 2964 грн. 54 к. Ухвалою суду від 15 грудня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій прохав стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 25886 грн. 53 к., а також середній розрахунок за період затримки розрахунку при звільненні за період з 28 листопада 2020 року по 13 січня 2021 року у розмірі 13834 грн. 52 к. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, прохав стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 25886 грн. 53 к. та середній розрахунок за період затримки розрахунку при звільненні по день розгляду справи судом. Представник відповідача у судове засідання двічі не з`явився без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву до суду не подав. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~12 червня 2009 року позивач [PERSON] був прийнятий на посаду інженера з комп`ютерних систем 1 категорії до Державного підприємства "Хлібна база №76" Державного агентства резерву України. В подальшому, згідно наказу № 74-к від 27 листопада 2020 року позивача було звільнено з посади за власним бажанням згідно п.1\~ст. 38 КЗпП України. Відповідно до довідки Державного підприємства "Хлібна база №76" за №38 від 29 січня 2021 року [PERSON] займав посаду інженера з комп`ютерних систем на Державному підприємстві "Хлібна база №76" і станом на день звільнення перед ним існує заборгованість по заробітній платі у розмірі 25886 грн. 53 к. за вересень листопад 2020 року (з вирахуванням податків і зборів). Частиною 3\~статті 46 Конституції України\~встановлено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. \~ \~ \~ \~В силу приписів\~ст.1 Закону України «Про оплату праці», ч.1\~ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1\~ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Положеннями\~ст.116 КЗпП України\~визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В силу\~статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст.117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи\~по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Поскільки судом встановлено, що відповідачем при звільненні [PERSON] не проведено розрахунку по заробітній платі, суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив своє зобов`язання щодо здійснення розрахунку та виплати позивачу нарахованої заробітної плати в день звільнення та допустив затримку такого розрахунку, що є підставою для стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки. При визначені середньої заробітної плати суд керується пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100\~(з наступними змінами і доповненнями), який визначає, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. \~ \~ \~ \~З довідки Державного підприємства "Хлібна база №76" за №38 від 29 січня 2021 року також вбачається, що позивачу нараховано заробітної плати (з вирахуванням податків і зборів) за останні два місяці роботи: за жовтень 2020 року 6911 грн. 86 к., за листопад 2020 року 10774 грн. 83 к. Всього за ці два місяці йому було нарахована заробітна плата в розмірі 17686 грн. 69 к, кількість відпрацьованих робочих днів становить 41 робочий день, тому середньоденна заробітна плата становить 431 грн. 38 к. Враховуючи кількість робочих днів за весь час затримки розрахунку (за період з 28 листопада 2020 року по 12 лютого 2021 року)\~- 52, розмір середнього заробітку за весь час затримки складатиме: 431 грн. 38 к. х 52 робочих днів = 22431 грн. 76 к. Проведення розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з кількості робочих, а не календарних днів, відповідає правовій позиції, викладеній в постанові від 21 січня 2015 року №6-195цс14 Верховного Суду України. \~ \~ \~ \~За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 25886 грн. 53 к., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 22431 грн. 76 к. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати. \~ \~ \~ \~Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то згідно правилам\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави за нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 840 грн. 80 к. та на користь позивача - за вимогу про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 840 грн. 80 к.

Outcome: approved