Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

27 вересня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі понесених витрат в сумі 50 743 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 квітня 2014 року о 23.15 годині по вул. Чавдар, буд.6 у м.Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем "Субару", державний номер [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху та при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив наїзд на три припаркованих автомобілі марки "Ніссан", державний номер [NUMBER], водій [PERSON], автомобіль марки "Сузукі", державний номер [NUMBER], водій [PERSON], автомобіль марки "Кіа", державний номер 4512АХ, водій [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13.06.2014 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП з вини відповідача був пошкоджений автомобіль марки "Ніссан", державний номер [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ "СК "Інкомстрах" на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2106888, терміном дії від 22.06.2013р. по 21.06.2014р. Згідно звіту про оцінку пошкоджень, вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 197 444,04 грн. Завдана шкода винуватцем ДТП відшкодована не була, тому власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача з метою отримання відшкодування. Зважаючи на це, позивачем було прийняте рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] в розмірі 50 000,00грн. Крім того позивачем було сплачено ФОП [PERSON] за послуги аварійного комісару за огляд автомобілю та збір документів по ДТП у розмірі 743,00грн. Тому, позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 17 квітня 2014 року о 23год.15хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом «Субару», державний номер [NUMBER], рухався по вул. Чавдар, буд.6 в м. Києві, , не вибрав безпечної швидкості руху та при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив наїзд на три припаркованих автомобілі марки "Ніссан", державний номер [NUMBER], водій [PERSON], автомобіль марки "Сузукі", державний номер [NUMBER], водій [PERSON], автомобіль марки "Кіа", державний номер 4512АХ, водій [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п.12.1, 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13.06.2014р., яка набрала законної сили 24.06.2014р. (а.с.15). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили. Транспортний засіб «Nissan Teana», номерний знак [NUMBER], належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ААЕ110680 (а.с.12). Транспортний засіб «Субару Импреза», номерний знак [NUMBER] на 17.04.2014 року не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.14). Відповідно до полісу № АС/2106888 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПАТ «СК «Інкомстрах» та [PERSON] транспортний засіб «Nissan Teana», номерний знак [NUMBER], було застраховано на випадок пошкодження на строк з 22.06.2013 року по 21.06.2014 року (а.с.13). Відповідно до пп. 33.1.4. п. 33.1ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону), - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Водій транспортного засобу «Nissan Teana», номерний знак [NUMBER], який під час ДТП здійснював керування автомобілем - [PERSON] звернувся до МТСБУ, як того вимагає ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи, з метою отримання грошового відшкодування за завдану матеріальну шкоду та (а.с.10-11). Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 08 травня 2014 року було складено протокол огляду транспортного засобу, відповідно до якого транспортному засобу «Nissan Teana», номерний знак [NUMBER], були спричинені механічні пошкодження та згідно звіту про оцінку автомобіля №564 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 197 444грн.04коп. (а.с.17-23). Вартість послуг аварійних комісарів була також сплачена позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №6442 від 04.06.2014р. (а.с.27). Тому власник автомобілю «Nissan Teana», номерний знак [NUMBER], звернулась до МТСБУ із заявою від 29.05.2014 року з проханням здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 17.04.2014р. (а.с. 24). Відповідно до ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно із ч.1 ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі вищезазначеної заяви позивачем було прийняте рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] у розмірі 50 000,00грн., що підтверджується наказом від 04.08.2014р. №4111 та платіжним дорученням №6918 від 05.08.2014р.(а.с.25-26). Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тому, позивач звернувся із листом до відповідача про надання інформації, проте, відповіді або підтвердження здійснення грошового відшкодування від останнього не надійшло. Згідно із ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки та за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем були доведені обставини, які викладені у позовній заяві, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved