Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки у такому не вирішено питання про судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою та судовим збором, які понесла позивачка при розгляді справи в сумі 6072 грн. Заяву мотивує тим, що 19.04.2021 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова команія „Аланд", за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни, приватного нотаріуса Горай Олега Станіславовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та ухвалено рішення про задоволення позову. Із позовною заявою позивачем було подано попередній розрахунок судових витрат. В зазначеній справі позивач понесла судові витрати за: -оплату судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн; -оплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 428 грн. та комісія в розмірі 7 грн.; -витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 4500 грн.; -витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи в розмірі 152 грн.; -витрати на папір та принтерне виготовлення в розмірі 144 грн. Вказує, що позивачка понесла витрати на судовий збір та правничу допомогу в загальному розмірі 6072 грн., а тому просить стягнути з відповідача на користь позивачки вказану суму. В судове засідання учасники справи не викликались. У зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.04.2021 позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова команія „Аланд", за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни, приватного нотаріуса Горай Олега Станіславовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Ухвалено визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем за реєстровим номером 33057 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова команія „Аланд" про стягнення заборгованості у розмірі 9950,00 грн. Однак, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги та сплатою судового збору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову до суду позивачем долучено до позовної заяви попередній розрахунок судових витрат із зазначенням найменування послуг та розмір гонорару. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу складається з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 48 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79,статтях 84,88,89 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У відповідності до ст. 26 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно із ч. 3 ст. 27 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 632 цього Кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно зі статтею 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. До позовної заяви позивачем додано Ордер серія ВС № 1044679 та Свідоцтво про право [PERSON] на зайняття адвокатською діяльністю № 609 від 18.05.2007 (а/с 37,38). Судом встановлено, що 26.11.2020 [PERSON] уклала із Адвокатським бюро „Яцків та партнери" договір про надання правової допомоги. Згідно п. 4 Договору сторони погодили порядок розрахунків та гонорар. Згідно представленного представником позивача розрахунку позивач понесла судові витрати за: -оплату судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн.; -оплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 428 грн. та комісія в розмірі 7 грн.; -витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 4500 грн.; -витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи в розмірі 152 грн.; -витрати на папір та принтерне виготовлення в розмірі 144 грн. Таким чином, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати пов`язані з розглядом справи, що були ним понесені, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1268,80 грн. сплаченого судового збору, 7 грн. сплаченої комісії та 4796 грн. витрат за надання правової допомоги.

Outcome: approved