Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

08 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом про визнання права власності на автомобіль. 23 грудня 2016 року на адресу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла уточнена позовна заява позивача [PERSON] в якій позивач зазначає, що в серпні 2013 року познайомився на Інтернет - сайті з громадянином на ім'я [PERSON] коли підшукував собі автомобіль. Домовилися з [PERSON] зустрітися біля стели при в'їзді в м Дніпропетровськ, де позивач купив автомобіль марки «Opel Omega», державний номер [NUMBER] за 50000 гривень. Продавець на ім'я [PERSON] передав позивачу в присутності свідків [PERSON], [PERSON] автомобіль марки «Opel Omega», державний номер [NUMBER] і свідоцтво про реєстрації купленого транспортного засобу, а позивач в свою чергу передав [PERSON] за вказаний автомобіль 50000 гривень На цьому позивач з [PERSON] розсталися і більше не зустрічалися. Ввесь час з моменту купівлі і експлуатації вказаного автомобіля у позивача не виникало ніяких проблем з автомобілем. До позивача ніяких претензій не пред'являлося з боку працівників ДАІ, реєстраційної служби ДАІ. І тільки 25.09.2014 року позивача зупинили працівники ДАІ біля готелю «Аврора», розташованого по проспекту Металургів у м.Кривому Розі і при перевірці по систем «АІПС АВТОМОБІЛЬ» з номерами вузлів та агрегатів даного автомобіля на вище вказаний автомобіль встановлено, що номер кузова не відповідає даним бази «АІПС АВТОМОБІЛЬ», що викликало підозру в зміні номерів кузова або їх перебито. По виявленому факту 25.09.2014 року Дзержинським РВ Криворізького МУ ГУМВС України було зареєстровано в ЄДРДР за №120140407100022729 кримінальне провадження по ст. 290 ч.1 КК України. В ході досудового розслідування не встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 12.03.2009 року, видане Прилуцьким ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернігівській області, є підробним. Згідно до висновку експерта в документі відсутні будь-які зміни його первісного змісту та захисні елементи, реквізити бланка, вихідні друкарські дані, номер бланка, друкований текст документа, виконані способом струмінево - крапкового друку, за допомогою копіювально-розмножувальної техніки. Відповідно до висновку експерта клеймо номер, представленого на дослідження автомобіля марки «Opel Omega», державний номер [NUMBER] зеленого кольору, на момент дослідження є первинним і відповідає заводському способу нанесення, первинний зміст змінам не підлягав. Позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи в суд не з'явилися, належним чином повідомлялися про дати та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Представник Територіального сервісного центру №1243 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області просив суд розглядати справу за його відсутності. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст.. 213 та ст. 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено, позивачу в судових засіданнях право заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] зазначив, що придбав автомобіль на підставі усної угоди (правочину) в серпні 2013 року, позивач отримав автомобіль та технічний паспорт, а за автомобіль передав кошти. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з п. 3 частини 1 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною 1 ст. 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі. Згідно зі ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Тобто довіреність - це документ, який визначає обсяг та зміст повноважень, наданих тим, кого представляють, своєму представнику. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров'я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух». Відповідно до статей 3, 4 зазначеного Закону державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється, в тому числі Кабінетом Міністрів України, до компетенції якого входить, в тому числі визначення порядку здійснення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів. Торгівля транспортними засобами, що були в експлуатації, станом на 16 жовтня 2009 року здійснювалася відповідно до «Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами», затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції № 228 від 31.07.2002 року, який втратив чинність 22 лютого 2010 року у зв'язку із приведенням нормативно-правових актів у відповідність із постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери». Відповідно до п. 3.1 «Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами» комісійна торгівля транспортними засобами і номерними агрегатами здійснюється на підставі договору комісії між суб'єктом господарювання, який приймає товар на комісію (далі - комісіонер), і громадянином, підприємством (організацією, установою), які здають товар на комісію (далі - комітент). За договором комісії комітент доручає продаж товару комісіонеру за визначену винагороду. На комісію приймаються транспортні засоби і номерні агрегати, що зняті з обліку в органах ДАІ, для продажу на території України: від громадян України - за наявності паспорта чи документа, що його замінює, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) з відміткою в ньому органу ДАІ про зняття з обліку у зв'язку з продажем або довідки на агрегат, вузол, виданої органами ДАІ. На комісію можуть прийматися вузли та агрегати транспортних засобів на підставі свідоцтва про спадщину та документів, що стверджують законність їх придбання (п. 3.6). На продані транспортні засоби комісіонер повинен видати споживачу акт технічного стану та оцінки транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), гарантійний талон (сервісну книжку) при наявності, довідку-рахунок, розрахунковий документ, який засвідчує факт купівлі (п. 3.19). Після продажу транспортних засобів, що були в експлуатації, комісіонер у розділі свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) "Особливі відмітки" робить запис: "Автомобіль (інший технічний засіб), проданий за довідкою-рахунком, серія, номер, дата". Запис підписується керівником суб'єкта господарювання та скріплюється печаткою (п. 3.22). Такі ж правила комісійної торгівлі передбачені і пунктами 43, 55, 56 «Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та набув чинності з 20 листопада 2009 року. Так відповідно до пунктів 55-56 Порядку на продані транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, комісіонер видає покупцеві акт технічного стану транспортного засобу та його складових частин, що мають ідентифікаційні номери, відповідно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та свідоцтво про реєстрацію машини та його складових частин, що мають ідентифікаційні номери, сервісну книжку (гарантійний талон), номерні знаки для разових поїздок або номерні знаки "Транзит", довідку-рахунок, розрахунковий документ, який посвідчує факт купівлі. Після продажу транспортних засобів комісіонер у графі "особливі відмітки" розділу відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та свідоцтва про реєстрацію машини та/або в реєстраційно - обліковій картці робить запис "автомобіль (інший транспортний засіб) продано на підставі довідки-рахунка, серія, номер, дата". Запис підписується та скріплюється печаткою комісіонера. Пунктами 7, 8 «Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок» (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, в редакції, яка діяла станом на 16 жовтня 2009 року, передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах. Такими документами можуть бути: довідка-рахунок за формою згідно з додатком N 1 до цих Правил, видана суб'єктом підприємницької діяльності, який реалізує транспортний засіб; договори, в тому числі угоди, укладені на товарних біржах, та інші посвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортний засіб; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичної чи фізичної особи, яка визнається власником транспортного засобу, його марки, моделі, року випуску, а також ідентифікаційних номерів вузлів та агрегатів; довідка органу соціального захисту населення, який виділив автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортного засобу за формою згідно з додатком N 6 до цих Правил, виданий підприємством-виробником транспортного засобу чи його вузлів та агрегатів або підприємствами, які переобладнали чи встановили на транспортному засобі спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про відповідність конструкції транспортного засобу вимогам безпеки дорожнього руху, із зазначенням їх ідентифікаційних номерів та конкретного одержувача, скріплений підписом посадової особи підприємства і печаткою; посвідчення митного органу про реєстрацію транспортного засобу або його вузлів і агрегатів, що мають ідентифікаційні номери, в підрозділах ДАІ - для фізичних осіб, вантажна митна декларація - для юридичних осіб або належним чином оформлені довідка-рахунок та вантажна митна декларація (засвідчена митним органом копія) - для фізичних та юридичних осіб; договір фінансового лізингу. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться. Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Тобто, відповідно до п. 8 зазначених Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема довідкою-рахунком, виданою за затвердженою формою, договором та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Згідно з п. 41 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу. Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, до теперішнього часу залишається зареєстрованим за [PERSON] Заява від останнього про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійснювався. Пунктом 43 Правил передбачено: якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Сукупність наданих суду доказів свідчить про те, що в установленому порядку відчуження спірного автомобіля між його власником і покупцем [PERSON] не відбулося, а договір купівлі - продажу, що укладений в усній формі та переданий технічний паспорт на автомобіль, не є підтвердження право власності останнього на спірний автомобіль, а отже вимога позивача про визнання права власності на вказаний автомобіль є безпідставною, оскільки суперечить вищезазначеним вимогам закону.

Outcome: dismissed