Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач, в особі прокурора Дзержинського району міста Харкова, звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], до Харківської державної академії культури , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по виплаті не нарахованої та невиплаченої стипендії за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року в сумі 3 301,39 грн, зобов"язати відповідача проводити у подальшому з 01.04.2015 року виплату стипендії [PERSON] відповідно до Закону України«Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання, стягнути з відповідача судові витрати, пов" язані з розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є неповнолітнім, навчається з 01.09.2014 року в Харківській державній академії культури на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету. Інтереси неповнолітнього не мають можливості захистити його батьки, які мешкають в Дніпропетровській області. На момент вступу до академії батько [PERSON]- [PERSON] мав стаж роботи на підземних роботах тривалістю більше 15 років. [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімум, встановленого для працездатних осіб. Адміністрацією Харківської державної академії культури всупереч вимогам законодавства з вересня 2014 року по жовтень 2014 року [PERSON] стипендія нараховувалась в розмірі 751,17 грн. на місяць, в грудні 2014 року- 769,42 грн , в січні 2015 року- 784,02 грн, з лютого по березень 2015 року- 730 , 00 грн на місяць і була нижчою за рівень прожиткового мінімуму. Зазначені дії призвели до утворення заборгованості по виплаті стипендії [PERSON] за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015року в сумі 3 301,39 грн. В судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову та надав пояснення відповідно до письмових заперечень. Суд, заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, наведені в обґрунтування заявлених вимог та заперечень на позовні вимоги, дійшов наступного. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про вищу освіту", держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства (ч.2 ст. 54 Закону). Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", дітям, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. З огляду на вищезазначене, [PERSON] має право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, суд враховує, що спірні правовідносини виникли до набрання чинності 06.09.2014 року Законом України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 року, а тому до них слід застосовувати положення Закону України "Про вищу о світу" від 17.01.2002 року. Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Чинним Порядком призначення і виплати стипендії "Питання стипендіального забезпечення", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12.07.2004 року окремо не передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, у тому числі і у підвищеному розмірі. До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, але у відповідність до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" він не приведений. Закони України мають вищу юридичну силу і саме закон має застосовуватись в тому випадку, коли йому суперечить підзаконний нормативно-правовий акт. Законами України «Про державний бюджет» зупинялась дія ряду інших законів або зазначалось, що видатки на виконання деяких законів визначаються Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України, але Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" до цих переліків, передбачених прикінцевими положеннями законів про державний бюджет на відповідний рік, не входив, тобто його дія не зупинялась і Кабінету Міністрів України не делегувалось право визначати розміри передбачених ним видатків. З огляду на вищевказане, твердження представника відповідача не заслуговують на увагу, так як відсутність бюджетного фінансування на ці видатки не може бути підставою для невиплати зазначених коштів. Крім того, спеціальним Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" визначений розмір стипендії для даної категорії осіб, а саме в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Відповідно до витягу з наказу № 461 с від 11.08.2014 року [PERSON] зараховано з 01.09.2014 року на факультет управління та бізнесу, спеціальність туризм, форма навчання- денна, джерело фінансування навчання- бюджет ( копія витягу долучена до матеріалів справи). З довідки від 16.06.2014 року вбачається, що батько [PERSON]- [PERSON] , [INFO], працював у ВСП "ШАХТОУПРАВЛІННЯ ДНІПРОВСЬКЕ" ПАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" підземним машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем у шахті з 12.09.1996 року ( приказ № 124к від 12.09.1996 року) по 26.11.2013 року ( р № 1616к від 26.11.2013 року). Стаж роботи у вугільній промисловості складає 23 роки 02 місяця, на підземних роботах з повним робочим днем у шахті 23 роки 02 місяця. З довідки навчального закладу про доходи вбачається, що [PERSON] виплачено стипендію у 2014- 2015 роках у розмірі, нижчому за прожитковий мінімум для працездатних осіб. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про бюджет на 2014 рік" та Закону України «Про бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2014 року встановлено 1 218 гривень. Встановлено, що всупереч вищевказаним нормативно-правовим актам, з 01.09.2014 року [PERSON] стипендія нараховувалася на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначені дії призвели до утворення заборгованості по виплаті стипендії за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року в сумі 3 301,39 грн (1218,00грн. * 7 місяців - 5 224,61 грн ) . Вищезазначене свідчить про порушення прав неповнолітнього на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У відповідності до п.7 ст.62 Закону України "Про вищу освіту" академічну стипендію отримують студенти (курсанти), які згідно з рейтингом, складеним у вищому навчальному закладі за результатами семестрового контролю, здобули найкращі результати навчання. Під час розгляду справи представником відповідача суду не надано належних доказів на підтвердження доводів стосовно того, що підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях. На підставі викладеного, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованості по виплаті соціальної стипендії за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року в сумі 3 301,39 грн. та задовольняє позовні вимоги в цій частині. Стосовно вимог про зобов*язання відповідача проводити в подальшому з 01.04.2015р. виплату стипендії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення навчання, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України, кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 214,215 ЦПК України, передбачено, що суд під час ухвалення рішення з'ясовує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, яка правова норма підлягає до застосування. В мотивувальній частині рішення зазначається чи були порушені не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, за захистом яких особи звернулися до суду, а якщо були, то які. Виходячи зі змісту вищевказаних положень процесуального закону, судовому захисту підлягають порушені права особи, а не можливість їх порушення в майбутньому та судове рішення ухвалюється щодо прав особи, які порушені, невизнані або оспорені. Таким чином, рішення суду в частині зобов'язання відповідача на майбутнє виплачувати стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, не буде відповідати змісту законодавства, а відтак, в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК Україниз відповідача підлягають стягнення судові витрати по оплаті судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial