Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» (далі - ПАТ «Просто-страхування») звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 2630 грн. 05 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17 квітня 2013 року між Акціонерним товариством «Просто-страхування» та [PERSON] було укладено договір, поліс №АЕ/2296875 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo Matiz», реєстраційний номер [NUMBER]. 11 травня 2013 року в м. Харкові на пр. Гагаріна відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), учасниками даної пригоди були автомобіль: «Subaru Legacy», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та забезпечений транспортний засіб «Daewoo Matiz», реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON] Відповідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.05.2013 року ДТП сталося в результаті порушення Правил дорожнього руху (далі - ПДР) [PERSON] 13 травня 2013 року [PERSON] звернувся до АТ «Просто-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності, відповідно до ремонтної калькуляції № 72865 від 15 серпня 2013 року вартість відновлювального ремонту становить 2630 грн. 05 коп., та 11 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до АТ «Просто-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена подія була визнана страховою, про що 19 вересня 2013 року було складено страховий акт № 72865. Відповідно до платіжного доручення № 5925 від 30 вересня 2013 року АТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 2630 грн. 05 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що письмово з повідомленням про ДТП до позивача не зверталась, після того як відбулось ДТП вона дзвонила до ПАТ «Просто-страхування». [PERSON] зазначила про те, що представник страхової компанії на її виклик не приїхав на місце ДТП, а на її телефонний дзвінок до страхової компанії їй повідомили, що виклик зареєстровано. Також зазначила, що своєї вини в ДТП не визнає. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. В наданих до суду заперечень зазначив, що відповідач позовні вимоги не визнає та посилаючись на те, що ремонтна калькуляція № 72865 від 15 серпня 2013 року складена невідомою особою, вартість відновлювального ремонту становить 2630 грн. 05 коп. та не містить коефіцієнта фізичного зносу, у зв'язку з чим розрахунок проведено з порушенням діючого законодавства, тому вимога виплати такого розміру відшкодування шкоди є не обґрунтованою. Окрім того, зазначив, що у відповідності до п. 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) позивачем у позовній заяві не зазначено жодного випадку порушення відповідачем заходів зменшення або збільшення подальшої шкоди. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 17 квітня 2013 року між АТ «Просто-страхування» та [PERSON] було укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2296875, забезпеченим транспортним засобом відповідно до договору є автомобіль «Daewoo Matiz», державний номер [NUMBER], період страхування з 17.04.2013 року по 16.04.2014 року (а.с. 57). 11 травня 2013 року в м. Харкові на пр. Гагаріна відбулась ДТП, учасниками даної пригоди були автомобіль: «Subaru Legacy», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та забезпечений транспортний засіб «Daewoo Matiz», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Власником автомобіля «Subaru Legacy», реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON], а [PERSON] керував зазначеним автомобілем на підставі довіреності (а.с.10). Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.05.2013 року [PERSON] було визнано винною у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 11). Зазначена постанова згідно до відмітки набрала законної 03.06.2013 року та ніким не оскаржувалась. Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 13.05.2013 року та ремонтної калькуляції № 72865 від 15.08.2013 року, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Subaru Outback Executive", державний номер [NUMBER] в результаті ДТП складає 2630 грн. 05 коп. (а.с. 12-15, 16-18). На підставі страхового акту № 72865 від 18.09.2013 року та розпорядження до страхового акту № 72865 від 20.09.2013 року [PERSON] відшкодована шкода, заподіяна в наслідок ДТП у розмірі 2630 грн. 05 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 5925 від 30.09.2013 року (а.с. 20, 21, 22). Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов'язання, щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно до положень ст. 38.1, підпункту «г» ст. 38.1.1. страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.2 пункту частини 33.1 статті 33 цього Закону. Підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 Закону встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов'язаний проінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, свої місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. Відповідно до підпункту 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках передбачених ст. 41 МТСБУ) про повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодження майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок він має підтвердити це документально. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом відповідачу та її представнику роз'яснювалися положення законодоавства щодо призначення експертизи при рогзляді справи в порядку цивільного судочиства. Будь-яких заяв чи клопотань від сторін про призначення експертизи не надходило. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем [PERSON] не надано до суду доказів, які б свідчили про те, що вона виконала вимоги підпункту 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33, підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону та повідомила про страховий випадок страхову компанію з якою було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів. Окрім того, пояснення відповідача [PERSON] про те, що вона телефонувала до страхової компанії та повідомляла про ДТП не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Будь-яких доказів на підтвердження цього факту відповідачем не надано. Наявність або відсутність вини кожного з володільців джерела підвищеної небезпеки встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України є пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Також при розгляді справи представник відповідача посилався на недоведеність розміру заподіяних збитків позивачем. Однак, відповідачем [PERSON] чи її представником будь-яких доказів на підтвердження завдання відповідачем шкоди в іншому, ніж зазначено позивачем у позовній заяві розмірі, надано не було. Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити заподіював шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права. При розгляді адміністративної справи з'ясовується обставини скоєння ДТП та вина сторін, внаслідок чого встановлюється наявність чи відсутність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому, розглядаючи справу у порядку цивільного судочинства, суд не має права перевіряти обставини ДТП і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до цієї ДТП. Вина відповідача у скоєнні зазначеного ДТП встановлена постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.05.2013 року. Враховуючи вищевикладене, суд призодить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 2630 грн. 05 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved