Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до ТОВ «СОЛО+», в якому витребувати з незаконного володіння ТОВ «СОЛО+» на користь позивачів майно, що належить позивачам на праві спільної часткової власності (по ? кожному), та зобов'язати звільнити нежитлову будівлю, столярний цех, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка має наступні характеристики: столярний цех літ. «Е-1», цегляний, піно-блочний, загальною площею 1244,50 м2 , навіс літ. «Е-2», металевий, убиральня літ. «Е-3», дерев'яна; зливна яма літ «Е-3», цегляна; огорожа №1-2, металева, бетонна. Витребувати з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛО+» на користь позивачів майно, що належить позивачам на праві спільної часткової власності (по ? кожному), та зобов'язати передати (повернути) позивачам таке майно, а саме:під'їзну дорогу, СМ 623 фрезерний станок - 2 шт., комплект обладнання на автоворота, МJ 2415 станок торцовочний, МХ 7212 фрезерно-колировальний станок, фрезу ТМ06М АНЗ (125*183.5*40*30) 1 шт., автоподатчик STEFF 2044, аерограф GENEZI НТЕ 1.3 НОSТ.680, аспір установку МФ 9060 2 шт., станок деревооброблювальний SC3W, шипорізний станок МХВ 3512, автовантажник Komatsu FD 25Т-16, станок реймус СМ 16К, протяжний механізм ОМ 414, протяжний механізм МХ38, станок СРF 18/4, свердлильний станок ВС-410, універсальний шліфувальний станок, ленто-пильний станок, прес механічний, огорожу, фрезерний станок МХ5117. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛО+» припинити будь-які дії щодо користування майном позивачів, що порушують права позивачів як власникам майна, а саме: нежитловою будівлею, столярний цех, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка має наступні характеристики: столярний цех літ. «Е-1», цегляний, піноблочний, загальною площею 1244,50 м2 , навіс літ. «Е-2», металевий, убиральня літ. «Е-3», дерев'яна; зливна яма літ «Е-3», цегляна; огорожа №1-2, металева, бетонна; під'їзну дорогу, СМ 623 фрезерний станок - 2 шт., комплект обладнання на автоворота, МJ 2415 станок торцовочний, МХ 7212 фрезерно-колировальний станок, фрезу ТМ06М АНЗ (125*183.5*40*30) 1 шт., автоподатчик STEFF 2044, аерограф GENEZI НТЕ 1.3 НОSТ.680, аспір установку МФ 9060 2 шт., станок деревооброблювальний SC3W, шипорізний станок МХВ 3512, автовантажник Komatsu FD 25Т-16, станок реймус СМ 16К, протяжний механізм ОМ 414, протяжний механізм МХ38, станок СРF 18/4, свердлильний станок ВС-410, універсальний шліфувальний станок, лентопильний станок, прес механічний, огорожу, фрезерний станок МХ5117. Також зобов'язати відповідача припинити будь-які дії щодо користування майном позивачів, що порушують їх права як власників зазначеного майна. В обґрунтування позову [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони є власниками спірного майна, яке незаконно перебуває у відповідача без жодних правових підстав. У судове засідання представник відповідача Кузьмін С.О. не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позову, та справу просив розглядати у його відсутність. У судове засідання представник позивачів [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила задовольнити позов у повному обсязі, з підстав, які зазначені у позовній заяві, та справу просила розглядати у її відсутність. Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 29 грудня 2009 року, зареєстрованого КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради», [PERSON] та [PERSON] придбали у ТОВ «СОЛО+» нежитлову будівлю, столярний цех, розташований у [ADDRESS], та має наступні характеристики: столярний цех літ. "Е-1", цегляний, піно блочний, загальною площею 1244,50 м2, навіс літ. "Е-2", металевий; убиральня літ "Е-3", дерев'яна; зливна яма літ. "е-3", цегляна; огорожа №1-2, металева, бетонна. Згідно Договору №2-18122009 від 25 грудня 2009 року, TOB «СОЛО+» продало, а [PERSON] та [PERSON] купили наступне майно: під'їзні догори, СМ 623 фрезерний станок - 2 шт., комплект обладнання на автоворота, MJ 2415 станок торцовочний, MX 7212 фрезерно-колировальний станок, фрезу ТМ06М АНЗ (125*183.5*40*30) - 1 шт., автоподатник STEFF 2044, аерограф GENESI НТЕ 1.3 HOST.680, аспір установлення МФ9060 - 2 шт., станок деревообробний SC3W, шипорізний станок МХВ 3512, автовантажник Komatsu FD 25Т-16, станок рейсмус СМ 16К, протяжні механізми ОМ 414 та МХ38, станок CPF18/4, свердлильний станок, універсальний шліфувальний станок, лентопильний станок, прес механічний, огорожу, фрезерний станок МХ5117. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів. Щодо витребування майна з чужого незаконного володіння. Згідно ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.23 своєї постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» дав судам роз'яснення, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з наданих суду договорів, [PERSON] та [PERSON] є власниками спірного майна. Згідно ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. ТОВ «СОЛО+» не надано суду належних та допустимих доказів того, що договори, на підставі яких позивачі є власниками спірного майна, визнані судом не дійсними чи їх недійсність прямо встановлена законом. Суд не бере до уваги договір №1/О-2013 оренди нерухомого майна від 21 вересня 2013 року, який наданий представником відповідача, оскільки предметом зазначеного договору є майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], оскільки предметом спору у даній справі є майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. До того ж зазначений договір не місить чіткого переліку майна, яке передається в оренду. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.19 своєї постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» дав судам роз'яснення, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Якщо під час судового розгляду за позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння спірне майно було передано відповідачем іншій особі в тимчасове користування, суд відповідно до статті 33 ЦПК за клопотанням позивача залучає цю особу як співвідповідача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.. Враховуючи вимоги ч.1 ст.60 ЦПК України, суд вважає, що відповідачем не доведено, що спірне майно було передано відповідачем іншій особі в тимчасове користування. Таким чином, суд дійшов до висновку про задоволення позову в частині витребування майна з чужого незаконного володіння. Щодо зобов'язання відповідача припинити будь-які дії щодо користування майном позивачів, що порушують їх права як власників зазначеного майна. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачами не доведено та не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач користується майном позивачів. Таким чином, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial