Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом та просила стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах" на її користь матеріальну шкоду в сумі 13614,59 грн., пеню в сумі 1042,54 грн., а з [PERSON] на її користь стягнути матеріальну шкоду у вигляді невиплаченої франшизи в сумі 1000 грн., податок на додану вартість в сумі 2922,92 грн., витрати за огляд та складання протоколу пошкодженого автомобілю, визначення розміру відшкодування в сумі 400 грн., витрати за надання відомостей з ЄДРПОУ в сумі 17,96 грн.,а всього 4340,88 грн. та стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду в сумі 5000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 15 травня 2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська у справі №200/5427/13-п винесено постанову, згідно якої [PERSON] 11 квітня 2013 року о 12 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем "ВАЗ 2109", державний номерний знак [NUMBER], на перехресті вул. Свердлова та вул. Філософській у м.Дніпропетровську, порушив п. 16.11 ПДР України, а саме: під час руху по другорядній дорозі не надав дорогу, автомобілю "Деу", державний номерний знак [NUMBER], під керування водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення, спричинивши механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. У зв'язку з чим, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Позивач [PERSON] є власником автомобілю "Деу", державний номерний знак [NUMBER], а отже є потерпілою і має право пред'являти вимоги про відшкодування шкоди згідно п.35.1 ст.35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Вказаними діями, пов'язаними з порушеннями правил дорожнього руху, їй завдано значну матеріальну шкоду, яка дорівнює 17537,51 грн. (висновок № 17-04-13Л про оцінку шкоди, завданої власнику дорожнього транспортного засобу), 400 грн. - за огляд та складання протоколу пошкодженого автомобілю, визначення розміру відшкодування, 17,96 грн. - витрати на надання відомостей з ЄДРПОУ. Відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ "СК "Інкомстрах" згідно поліса ОСЦВВНТЗ №АВ/8529241 від 18.01.2013р., тому вона звернулась до останнього з питання виплати відшкодування, але відшкодування досі не виплачено. Так, 12.04.2013 року [PERSON] звернулась до Дніпропетровської філії ПрАТ "СК "Інкомстрах" з заявою про страхове відшкодування за вхідним № 227/а. 28.05.2013 року набрала чинності зазначена вище постанова Бабушкінського суду і 29.05.2013 року теж подана з іншими документами до Дніпропетровської філії ПрАТ "СК "Інкомстрах". 29.08.2013 року [PERSON] звернулась до ПрАТ "СК "Інкомстрах" з заявою про страхове відшкодування з урахуванням всіх вимог зазначених у листі останнього від 09.08.2013 року і отримана ним 02.09.2013р. Не отримавши жодної відповіді та відшкодування шкоди, 18.12.2013 року вона надіслала страховій компанії скаргу з вимогою про пояснення причини затримки виплати та чітким зазначенням дати виплати страхового відшкодування, але відповіді не надійшло. Позивач надіслала скаргу про порушення страховиком законодавства про страхову діяльність до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг і 24.01.2014р. отримала відповідь, що спори, пов'язанні із страхуванням вирішуються в порядку передбаченому чинним законодавством. На підставі викладеного, [PERSON] вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Матеріальна шкода полягає в наступному - вартість ремонтно-відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Розмір матеріального збитку, завданого позивачу вказаним пошкодженням його автомобіля, без врахування втрати товарного вигляду складає 17537,51 грн. Позивач вважає, що завдана шкода повинна бути відшкодована таким чином: - ПрАТ "СК "Інкомстрах" в розмірі 14657,13 грн., що складається з витрат на ремонт (17537,51 - 2922,92-1000= 13614,59) та пені в сумі 1042,54 грн. - [PERSON] в розмірі 4340,88 грн., що складається з невиплаченої франшизи 1000,00 грн., ПДВ 2922,92 грн., витрат за огляд та складання протоколу пошкодженого автомобілю, визначення розміру відшкодування 400,00 грн., витрати за надання відомостей з ЄДРПОУ в сумі 17,96 грн. Неправомірними діями [PERSON], пов'язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) їй було завдано моральну шкоду, яку оцінює в 5000 грн. Моральна шкода полягає в наступних негативних переживаннях: психічних стражданнях та роздратованості які вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї відповідача і його безучасністю: повне ігнорування відновлення становища, яке існувало до порушення права; душевних стражданнях, у зв'язку із обмеженням права вільно користатись транспортним засобом, який їй вкрай необхідний як єдиній працюючій особі в родині, одинокій матері, яка виховує неповнолітнього сина, утримує батька - інваліда 1 групи, мати - пенсіонерку, втрати часу і необхідності вжити додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як вбачається з заяви про здійснення страхового відшкодування, остання подана 12.04.2013 року. Повторно зазначена заява була подана 29.08.2013р. До 29.11.2013 року (після 90 днів від її повторної подачі) страхове відшкодування не здійснено. Тому пеня за правилами ст.36 Закону повинна нараховуватися з 30.11.2013 року по день звернення з позовом до суду 03.07.2014р. Облікова ставка НБУ з 13.08.2013 року становить 6,5% річних. За 215 днів прострочення виплати страхового відшкодування подвійна облікова ставка НБУ за невиплачене страхове відшкодування в сумі 13614,59 грн. становить 1042,54 грн. Розрахунок: (13614,59:365) * 215 =8019,55 * 13%=1042,54 грн. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідач2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що не визнає своєї вини у вчиненні ДТП, а також на страхування цивільної відповідальності відповідачем1. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено судом з матеріалів справи, 15.05.2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська винесено постанову про визнання [PERSON] винним у вчиненні ДТП, що сталась 11.04.2013 року о 12:30 год. на перехресті вул. Свердлова та вул. Філософській у м. Дніпропетровську, який керуючи автомобілем "ВАЗ 2109", державний номерний знак [NUMBER], порушив п. 16.11 ПДР України, а саме: під час руху по другорядній дорозі не надав дорогу, автомобілю "Деу", державний номерний знак [NUMBER], під керування водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення, спричинивши механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Дана постанова набрала законної сили 28.05.2013 року. У відповідності до ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Власником автомобіля "Деу", державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON], відповідно до свідоцтва [NUMBER]. Листом ПрАТ "Інкомстрах" від 09.08.2013 року відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з тим, що потерпілою особою не представлено банківських реквізитів для перерахування коштів. Згідно висновку ПП [PERSON] №17-04-13Л від 18.04.2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Деу", державний номерний знак [NUMBER], та розмір матеріальної шкоди складає 17 537,51 грн. За послуги експерта позивачем сплачено 400 грн., що підтверджується виданою квитанцією. Окрім цього, позивачем після сплати на реквізити Головного управління статистики 17,96 грн., отримано витяг з ЄДРПОУ у відношенні відповідача1. Розв'язуючи позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач1 у листі від 09.08.2013 року визнав факт страхування цивільної відповідальності згідно поліса ОСЦВВНТЗ №АВ/8529241 від 18.01.2013р. транспортного засобу відповідача2 [PERSON] Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України "Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вказує ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу транспортного засобу на день страхового випадку, розрахованим у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст.22 цього закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.36 цього закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial