Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Солеларської міської ради, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] і [PERSON] без реєстрації шлюбу з 1972 року проживали однією сім'єю по день його смерті [INFO] року та визнати за нею [PERSON], право власності на земельну ділянку (пай) за сертифікатом серії ДН під номером [NUMBER], площею 4,6 умовних кадастрових гектар розташовану на території Сіверської міської ради Бахмутського (Артемівського) району Донецької області, в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог заявник надала суду копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER], копію сертифікату серії [NUMBER], копію домової книги для прописки громадян проживаючих у [ADDRESS], копію договору оренди земельної частки (паю) та копію паспорту серії [NUMBER]. Позивач та Представник позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві. Представник Соледарської міської радив судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за їх відсутності, проти позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені сторонами документи, заслухавши свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до Сертифікату на право на земельну ділянку частку (пай), серії [NUMBER], виданого члену колективного сільськогосподарського підприємства, земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ямське», на підставі рішення Артемівської райдержадміністрації від 29 листопада 1996 року №566, розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належить [PERSON] (а.с.6). Згідно домової книги зареєстрованих та проживаючих громадян за адресою: будинок [ADDRESS], [PERSON], [INFO] була зареєстрована за вищезазначеною адресою з 05 вересня 2003 року . Відповіддю Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 24 січня 2018 року №15.14.-93-408, повідомлено про відсутність актового запису про шлюб та розірвання шлюбу громадянки [PERSON], [INFO] по Бахмутськкому міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Одночасно також повідомлено про відсутність актового запису у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян (а.с.56). Повідомленням першої Бахмутської державної нотаріальної контори від 27 січня 2018 року № 190/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, не відкривалась, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.60). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № [NUMBER] від 26 січня 2018 року вбачається, що в параметрах запиту на [PERSON] за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.61). Повідомленням Соледарської державної нотаріальної контори від 01 лютого 2018 року №66/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався та заповіт від імені [PERSON] не складався (а.с.62). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № [NUMBER] від 01 лютого 2018 року вбачається, що в параметрах запиту на [PERSON] за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.63-64). Допитані при розгляді справи свідки сторони позивача, які були сусідами та перебувають в дружніх стосунках з позивачкою, [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, [PERSON] і [PERSON] без реєстрації шлюбу з 1972 року в м. Сіверськ проживали однією сім'єю, вели спільне господарства, дбали один про одного доки не поїхали до м. Соледар по день його смерті [INFO] року. Вирішуючи позовні вимоги по суті суд ураховує таке. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК), цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Зазначене слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Згідно п.5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Статтею 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом у судовому засіданні на підставі досліджених письмових доказів та показань свідків було достовірно установлено, що позивач, [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1972 року по день його смерті [INFO] року. Проти даного факту не заперечував також відповідач. Установлення вказаного вище факту має юридичне значення для заявника, відповідач доводи позову визнає, тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Також заявник звернувся з вимогами про визнання за [PERSON], право власності на земельну ділянку (пай) за сертифікатом серії ДН під номером [NUMBER], площею 4,6 умовних кадастрових гектар розташовану на території Сіверської міської ради Бахмутського (Артемівського) району Донецької, в порядку спадкування. Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року за № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Крім того, як передбачено п. 2, 3 та 4 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства, кооперативу, товариства визначається виходячи з грошової оцінки переданих у колективну власність сільськогосподарських угідь та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай). Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. У відповідності до абз. 3 п. 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року за № 666/94, (який був чинний на час проведення паювання земель), кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Водночас, як передбачено п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Внаслідок цього, Артемівською райдержадміністрацією 17 грудня 1996 року на ім'я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну ділянку частку (пай), серії [NUMBER], яка перебуває у колективній власності КСП «Ямське», розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 2 п. 17 розділу Х Земельного кодексу України (далі - ЗК), який набрав чинності 01.01.2002 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі на місцевості земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За вимогами п. "г" ч. 1 ст. 81 ЗК, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття ними спадщини. [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть видане Соледарською міською радою Донецької області [INFO] року серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входили всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю, [PERSON], на момент відкриття спадщини, зокрема право на земельну ділянку, яка була йому надана КСП «Ямське», на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Статтею 1216 ЦК передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом, при цьому відповідно до ст. 1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 п. г ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на положення зазначених норм, оскільки матеріали справи не містять інших відомостей і спадкоємців першої, другої та третьої черги під час розгляду справи не установлено, спадкоємцями четверної черги на спірне спадкове майно є позивач [PERSON], як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У зв'язку з тим, що [PERSON] за час свого життя не склав заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, позивач [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки проживала [PERSON], та яка в порядку передбаченому законом прийняла спадщину незалежно від часу прийняття спадщини, а тому до неї, як до спадкоємця, перейшли всі права та обов'язки спадкодавця, в тому числі і право на вказану вище земельну ділянку (пай) за сертифікатом серії ДН під номером [NUMBER]. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім того, у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Розглянувши вимоги позивача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, суд вважає, що вони також підлягають задоволенню, оскільки спадкодавець [PERSON], на час відкриття спадщини мала право на земельну ділянку частку (пай), серії [NUMBER], яка перебуває у колективній власності КСП «Ямське», на підставі рішення Артемівської райдержадміністрації від 29 листопада 1996 року №566, розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), і зазначене право підлягає спадкуванню позивачем, як спадкоємцем першої черги яка прийняла спадок відповідно до закону, що був чинний на момент відкриття спадщини. За таких обставин заяву слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved