Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

15.02.2017 року орган опіки та піклування адміністрації Південного району Камянської міської ради в особі служби у справах дітей адміністрації Південного району Камянської міської ради в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], звернувся до [PERSON], третя особа: Комунальний заклад "Камянська міська лікарня № 1" Дніпропетровської обласної ради, з позовною заявою про відібрання дітей у відповідачки без позбавлення її батьківських прав з передачею дітей під опіку органів опіки та піклування. Підставою звернення до суду є психічне хронічне захворювання [PERSON], яка є інвалідом другої групи безстроково, не визнана недієздатною, але має високий ступінь втрати здоровя внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обовязків. Батько старшої дитини відповідачі [PERSON] помер 15.01.2012 року, відносно двох останніх дітей [PERSON] є одинокою матірю. Відомості про батька дітей записані в свідоцтві про народження дітей зі слів матері, відповідачки у справі. Троє малолітніх дітей відповідачки мають затримку психічного розвитку і потребують медичної допомоги. Представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, наполягає на стягненні з [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) на утримання дітей щомісяця на корист дитячих закладів або осіб, яким діти будуть передані на виховання, і розгляду справи за відсутності відповідачки, яка отримала копію позовної заяви з додатками, з лютого 2017 року ухиляється від судового розгляду, незважаючи на те, що працівники служби у справах дітей вручають їй виклики до суду, останній виклик отримала під розпис 05.05.2017 року. Відповідачка [PERSON] отримала копію позовної заяви про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. З лютого 2017 року по 16 травня 2017 року викликалася в судові засідання, отримавши письмові виклики, останній виклик вручено під розпис 05.05.2017 року, але ухилялась від судового розгляду. Представник Комунального закладу "Камянська міська лікарня № 1" Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не зявився, головний лікар [PERSON] письмово повідомила, що просить розглядати справу за відсутності представника лікарні, підтвердивши, що [PERSON] перебуває на обліку у психіатра з 1986 року, є інвалідом другої групи безстроково, а тривала хвороба перешкоджає виконанню батьківських обовязків. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 Сімейного Кодексу України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. [PERSON], [INFO], громадянка України, зареєстрована та проживаюча у [INFO] за адресою [ADDRESS], є матірю трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батько старшого сина відповідачки [PERSON] помер 15 січня 2012 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 193 від 08 лютого 2012 року, оформленим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], - діти [PERSON] як одинокої матері. Відомості про батька дітей в свідоцтві про їх народження зазначені зі слів матері відповідно до вимог частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії яких залучені до матеріалів справи і досліджені при судовому розгляді. За повідомленням головного лікаря Комунального закладу "Камянська міська лікарня № 1" Дніпропетровської обласної ради за № 452/04 від 15.03.2017 року [PERSON] [PERSON], [INFO], з 1986 року перебуває на обліку у лікаря психіатра у звязку з важкою розумовою відсталістю, є інвалідом другої групи безстроково. Згідно висновку ЛКК наявність у матері неповнолітніх [PERSON] тривалої хвороби з обмеженням життєдіяльності, а саме: повна нездатність до самообслуговування та повна залежність від інших осіб (необхідність постійного стороннього догляду, нагляду або допомоги), перешкоджає виконанню батьківських обовязків. Допитана в судовому засіданні як свідок працівник служби у справах дітей адміністрації Південного району Камянської міської ради [PERSON] показала, що сімя відповідачки [PERSON] з 2010 року перебуває на обліку у службі у справах дітей, тому що сама є психічно хворою, незважаючи на те, що не визнана за рішенням суду недієздатною. Служба у справах дітей мала надію, що психічний стан [PERSON] стане краще. Змін на краще не відбувається, в сімї зявилося ще двоє малолітніх дітей, щодо яких відповідачка є одинокою матірю. Діти мають психічні і фізичні розлади здоровя, потребують медичної допомоги, а мати нічого не може дітям дати, тому що сама потребує догляду. Дізнавшись, що у неї відберуть дітей, [PERSON] ухиляється від явки в судові засідання, незважаючи на те, що працівники служби просили прийти до суду і вручали копію позовної заяви, документи. Проживає [PERSON] з дітьми і матірю, яка також психічно хвора і не може допомогти у вихованні дітей. Головний лікар Центру первинної медико санітарної допомоги № 3 Камянської міської ради [PERSON] звернувся у листопаді 2016 року у Службу у справах дітей. Південного району Камянської міської ради з інформацією про те, що діти [PERSON], які мешкають з матрю у [ADDRESS], [PERSON], [INFO], страждає ДЦП, симптоматична епілепсія, затримка психічного розвитку, [PERSON], 2014 року, має перинатальне враження ЦНС, затримку мовного розвитку; [PERSON], [INFO], страждає на перинатальне враження ЦНС, синдром рухливих порушень. Допитана як свідок медична сестра Центру первиної медико санітарної допомоги № 3 [PERSON] показала, що як медична сестра спілкується з відповідачкою і її малолітніми дітьми. [PERSON] дуже любить дітей, але не може їм допомогти, тому що дітям потрібні гарні умови для виховання і медична допомога. Мати дітей не грамотна, не навчалася у школі. Не може користуватися грошима, не розуміє годинника. Допомагає їй стороння людина, сусідка, але ніхто не знає, як ця сусідка відноситься до психічно нездорової людини. Умови проживання не відповідають вимогам, в яких повинні проживати діти, діти не мають нічого для свого фізичного розвитку. Представник управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Камянської міської ради [PERSON] показала, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення адміністрації Південного району Камянської ради і отримує допомогу від держави на трьох малолітніх дітей. 10.05.2017 року працівники управління обстежили умови, в яких відповідачка проживає з дітьми. Умови антисанітарні, у квартирі не має газу, брудно, холодно. У дітей не має необхідного для нормального фізичного і психічного розвитку. Мати любить дітей, але сама нічого не може їм дати, тому що психічна хвора, сама потребує догляду і допомоги. Відповідачка навіть не може отримати сама грошову допомогу і використовувати допомоги на дітей, вона не грамотна, не може користуватися банкоматом. Згідно з висновком органу опіки та піклування адміністрації Південного району Камянської міської ради від 09.02.2017 року, підтвердженим представником органу опіки та піклування в судовому засіданні, відібрання малолітніх дітей від матері [PERSON], яка страждає на психічну хворобу, відповідає інтересам дітей. Враховуючи те, що тривала психічна хвороба [PERSON] перешкоджає їй виконанню обовязків по вихованню трьох малолітніх дітей, суд вважає за можливе відібрати у неї дітей без позбавлення батьківських прав, передавши дітей під опіку органів опіки та піклування. [PERSON] отримує пенсію по інвалідності. Відібрання дітей не звільняє її від обовязків по матеріальному утриманню дітей, тому суд вважає за можливе стягувати з неї аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, на утримання дітей на користь дитячих закладів або осіб, яким діти будуть передані на виховання, починаючи з 15.02.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі, суд відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з [PERSON] у прибуток держави судовий збір у розмірі 640 гривень. Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Outcome: approved