Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з вини відповідача відбулася дорожньо-транспортна пригода. В результаті цього був пошкоджений автомобіль [PERSON], що був застрахований позивачем. Позивач здійснив страхову виплату водієві [PERSON] З огляду на положення ч.1 ст. 1191 ЦК України, Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування відповідачем витрат в порядку регресу. Представник позивача не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. Відповідач не з'явився в судове засідання. Про час слухання справи сторона була повідомлена належним чином. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 03 липня 2010 року на автодорозі Бережниця-Степань-Деражне-Клевань, мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів "ЗАЗ", державний № [NUMBER] (водій та власник [PERSON]) та "Рено", державний № [NUMBER] (водій, який не мав посвідчення на право керування транспортним засобом [PERSON] - надалі за текстом Відповідач). Відповідно до постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 24 березня 2011 року, Відповідач визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності в порядку ст.46 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим та відшкодуванням завданих збитків або усуненням заподіяної шкоди, а кримінальну справу закрито. Згідно даної постанови, потерпілі підтвердили примирення та відшкодування завданої їм шкоди з боку [PERSON] Зважаючи на приписи статті 61 ЦПК України, вина [PERSON] у вчиненні ДТП не потребує доказуванню. У водія [PERSON] на момент ДТП був чинний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (копія додається), а у Відповідача такий поліс був відсутній. Отже, на момент вчинення ДТП (03 липня 2010 року) цивільно-правова відповідальність Відповідача, як власника транспортного засобу, не була застрахована. Одним із основних завдань Моторного (Транспортного) страхового бюро України (далі за текстом Позивач) є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п. 39.2.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п. 41.1. а) ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Оскільки винуватець ДТП, яким є Відповідач, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то після вищезазначеної події [PERSON] звернувся до Позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в ДТП, яка мала місце 03 липня 2010 року. Так як в даному випадку Позивач зобов'язаний згідно чинного законодавства здійснити регламентну виплату (страхове відшкодування) потерпілому в ДТП, то Позивачем вищевказана заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті відшкодування. Для підтвердження розміру завданої шкоди потерпілому, Позивач звернувся до незалежного оцінювача, судового експерта-товарознавця [PERSON], в результаті чого було підготовлено висновок № 37 від 30 липня 2010 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ. Позивач на підставі наданого Висновку та інших зібраних документів по цій справі здійснив регламентну виплату (страхове відшкодування) [PERSON] розмірі 14 750 (чотирнадцять тисяч сімсот п'ятдесят) грн. 83 коп., а також Позивач поніс витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі в розмірі 200 грн. Загальний розмір понесених Позивачем витрат становить 14 950 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) грн. 83 коп. Цей факт підтверджується претензією № 4125 від 21.02.2012 р. та платіжним дорученням № 3121 від 14 липня 2011 року. Позивач також сплатив 2000 (дві тисячі) гривень за надання правової допомоги по цій справі, що підтверджується додатковою угодою №72 до Контракту про надання правової допомоги № 80 від 19.12.2012р. Отже, Позивачу, всього завдано майнової шкоди на суму: 14 950, 83 грн. (розмір виплаченого страхового відшкодування + витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі) + 2000 грн. (витрати на правову допомогу) = 16 950, 83 грн. Відповідно до п. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України "особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом". Згідно до п. 38.2.1. ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи вищевикладене, до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий ([PERSON].) має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки, винним у вчиненні ДТП, що мала місце 03 липня 2010 року на автодорозі Бережниця-Степань-Деражне-Клевань є Відповідач, то Позивач набув права вимоги відшкодування збитків до нього. Таким чином суд дійшов висновку, що позов є доведеним та обґрунтованим, і підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved