Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 19.11. 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у сумі 8 617 гривень 69 копійок та 1 450 гривень судових витрат. В ході судового засідання 29.06. 2016 року уточнила свої позовні вимоги, пославшись на те, що 06 вересня 2014 року біля 22-20 год. на вул.Пухівська в м.Києві сталася ДТП. Водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] не вибрав безпечної швидкості руху, порушив п.п.13.1, 2.10 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення що передбачене ст.124 КУпАП, скоїв наїзд на автомобіль, який є її власністю і який був припаркованим. Автомобіль Фольксваген-Гольф д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON]. 25 вересня 2014 року проведено експертну оцінку пошкодженого автомобіля [NUMBER] та встановлено, що матеріальний збиток складає 83 597.99 грн.. 28 серпня 2015 року Дарницький районний суд м.Києва виніс рішення яким стягнув з відповідачів на її користь 32 597 грн. солідарно. Суд стягнув завдану шкоду, що була встановлена експертною оцінкою. Вже після заявленого позову пошкоджений автомобіль було відремонтовано. За відновлення автомобіля, з врахуванням страхової винагороди, вона сплатила 58 тис.грн. передплати та 41 214.69 грн. за виконану роботу, а всього було сплачено 99 214.69 грн.. Різниця між фактичними витратами та стягнутими з рішенням суду становить: 99 214.69-32 597 = 15 617.69 грн. При підготовці позову була допущена арифметична помилка і вона різницю вказала помилково у сумі 8 617.69 грн.. Доказами її позовних вимог є рішення Дарницького районного суду м.Києва від 28.08.2015 року, Постанова Деснянського районного суду м.Києва від 24.10.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], Рахунок від 02.04.2015 року на суму 41 214,69 гривень, рахунок від 21.01.2015 року, квитанція про сплату послуг на суму 58 000,00 гривень.. Добровільно відшкодовувати шкоду відповідачі відмовлялися і вона вимушена була звертатися за юридичною допомогою до адвоката [PERSON]. і за її послуги з підготовки позову та апеляції та за консультації з питань відшкодування шкоди сплатила 1450 грн.. До винесення рішення Дарницьким районним судом м.Києва вона помилково не надала квитанцію про оплату послуг, хоча вказала, що надає її. Тому, 30 жовтня 2015 року Дарницький районний суд відмовився виносити додаткове рішення з питань стягнення судових витрат. Вважає, що у відповідності до ст.12 ЦПК України судові витрати в сумі 1450 грн. підлягають стягненню з відповідачів, а всього підлягає стягненню 15 617.69 + 1450 =17 067.69 грн. та сплачений за розгляд даного позову судовий збір у розмірі 243,60 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], який діє за довіреністю НАМ 612085 від 04.03. 2015 року ( а.с. 45) уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в остаточній редакції позовних вимог від 29.06. 2016 року ( а.с. 91-92). Представник відповідача-1 [PERSON] - [PERSON], яка діє за довіреністю НАТ 127347 від 18.02. 2016 року ( а.с. 51) позовні вимоги не визнала та просила у їх задоволенні відмовити, оскільки вимоги [PERSON], являються незаконними, безпідставними та необґрунтованими при цьому надавши свої письмові заперечення за вх. № 8547 від 17.02. 2016 року ( а.с. 35-36) та пояснивши суду, що не оспорюючи факт ДТП, яка відбувалася 06.09. 2014 року та відповідно до вказаного факту, Деснянський районний суд м. Києва 24 жовтня 2014 визнав [PERSON] винним та притягнув його до адміністративної відповідальності. 25 вересня 2014 року проведено експертну оцінку автомобіля "Шкода Рапід" д. н. з. [NUMBER] та встановлено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля складає 83 597, 99 грн. За проведення експертизи позивачем сплачено 1600 грн. За відправлення телеграм відповідачу позивач сплатила 61 грн.68 коп. Автомобіль після ДТП самостійно не пересувався і за послуги евакуатора позивач сплатила 360 грн. Всього завдана шкода складає 85 619. 67 грн, оскільки автомобіль позивача був застрахований, страхова компанія виплатила їй 51 000,00 гривень страхових коштів. позивачкою було подано позовну заяву до Дарницького районного суду з проханням стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 32 597 ( тридцять дві тисячі п'ятсот дев'яносто сім) гривень 99 коп., судовий збір у розмірі 346 (триста сорок шість) гривень 20 коп., витрати на оплату експертної оцінки у сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень, за відправлення телеграм відповідачам у сумі 61 (шістдесят одну) гривню 68 коп., послуги евакуатора у сумі 360 (триста шістдесят) гривень, а разом 34 965 (тридцять чотири тисячі дев'ятсот шістдесят п'ять) гривень 87 копійок, та моральну шкоду, яку вона оцінила у 10 000 гривень. Разом з тим у позивачки була можливість та строки уточнити або змінити свої позовні вимоги, натомість позивачка у суді позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 28 серпня Дарницький районний суд м. Києва задовольнив вимоги позивачки у частині відшкодування матеріальної шкоди, заявленої позивачем. Рішення Дарницького районного суду по справі № 753/21294/14 від 28.08.2015 набрало законної сили та було відкрите виконавче провадження. Відповідно до Статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до Рішення Дарницького районного суду по справі № 753/21294/14 від 28.08.2015 року відповідача вже було притягнуто до цивільно- правової відповідальності за шкоду нанесену автомобілю позивача внаслідок зазначеної у позовній заяві ДТП, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення які повернулися на адресу суду, ( а. с. 33-34, 77-78, 89-90, 97 ), з жодними заявами та клопотаннями до суду не звертався. Згідно відомостей Відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві , [PERSON] [INFO], зареєстрований в [ADDRESS] ( а. с. 20 ). Зі змісту ст. 74 ЦПК України, слідує, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою « Судова повістка », рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом ( свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо ), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника [PERSON], представника відповідача -1 - [PERSON], вивчивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 753/21294/14-ц, провадження № 2/753/3742/15, матеріали страхової справи МТСБУ на 49-ти аркушах, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки. Попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 06 вересня 2014 року приблизно о 22 годині 20 хвилин на вул. Пухівська в м. Києві сталася дорожно - транспортна пригода, за участі автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який не вибрав безпечної швидкості руху, порушив п.п.13.1, 2.10 правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, що передбачене ст.124 КупАП, скоїв наїзд на автомобіль „ Шкода Рапід " д.н.з. [NUMBER] який був припаркованим під керуванням водія [PERSON] , та належить [PERSON] . Постановою Деснянського районного суду м. Києва 24 жовтня 2014 року винним у вчинені адміністративного правопорушення визнано винним [PERSON] та притягнув його до адміністративної відповідальності у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на те, що вина відповідача встановлена відповідною постановою суду, за таких обставин суд вважає, що дане питання не підлягає доведенню в порядку розгляду даної справи. 25 вересня 2014 року проведено експертну оцінку автомобіля " Шкода - Рапід " державний номерний знак [NUMBER] та встановлено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля складає 83 597, 99 грн. Таким чином вимоги позивача, щодо стягнення на її користь матеріальної шкоди, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 32 597 ( тридцять дві тисячі п"ятсот дев"яносто сім ) гривень 99 коп., судовий збір у розмірі 346( триста сорок шість ) гривень 20 коп., витрати на оплату експертної оцінки у сумі 1 600 ( одна тисяча шістсот ) гривень, за відправлення телеграм відповідачам у сумі 61 ( шістдесят одну) гривню 68 коп., послуги евакуатора у сумі 360 ( триста шістдесят ) гривень, заочним рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28.08. 2015 року задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 32 597 ( тридцять дві тисячі п"ятсот дев"яносто сім ) гривень 99 коп., судовий збір у розмірі 346( триста сорок шість ) гривень 20 коп., витрати на оплату експертної оцінки у сумі 1 600 ( одна тисяча шістсот ) гривень, за відправлення телеграм відповідачам у сумі 61 ( шістдесят одну) гривню 68 коп., послуги евакуатора у сумі 360 ( триста шістдесят ) гривень, а разом 34 965 ( тридцять чотири тисячі дев"ятсот шістдесят п"ять) гривень 87 копійок. Відповідно до вимог ст. 61 ч.1,3 ЦПК України, Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Разом з тим, як вбачається з квитанції № ПН68152 від 02.04. 2015 року ( а.с. 5) доплата за послуги автосервісу у сумі 41 214,69 гривень згідно рахунку № ІВР0003107 ( а.с. 6 -7) прийняті від [PERSON], з пояснень позивачки та її представника виконувалися додаткові та допоміжні роботи по скритим дефектам автомобіля, які були виявлені при ремонті автомобіля, отже наданий перелік згідно зазначеного рахунку різниться суттєво з рахунком № ІВР0002848 від 21.01. 2015 року, згідно якого позивачка отримала страхове відшкодування у розмірі 51 000,00 гривень та стягнута різниця боргу у розмірі 32 597,99 гривень за рішенням суду, щодо скритих дефектів автомобіля та їх ремонт несе витрати сам власник, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції". ) Разом з тим, оскільки позивачка не є фахівцем в галузі права та юридично не обізнана, то для захисту своїх порушених прав і законних інтересів звернулася за правовою допомогою до адвоката, який має досвід роботи та може надавати юридичну допомогу. Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У відповідності до ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Правова допомога в цивільному судочинстві включає в себе: юридичні консультації, участь у позасудовому врегулюванні спору ( переговорах), підготовку проектів юридичних документів ( позовних заяв, пояснень, клопотань, довідок з юридичних питань, тощо), представництво інтересів в суді, інших державних органах, підприємствах, установах, організаціях, а також перед фізичними особами, інші фактичні та юридичні дії, які вчиняє особа, котра надає правову допомогу. Отже, 10 листопада 2014 року між позивачкою та адвокатом ФОП [PERSON] , укладений договір про надання юридичної допомоги № 10112014/1 (а.с. 147-148 цив. справа № 753/21294/14-ц). Згідно квитанції б/н до прибуткового касового ордеру № 1 від 28.11. 2014 року позивачкою за надання правової допомоги було сплачено кошти в сумі 1 450 ( одна тисяча чотириста п"ятдесят ) гривень на підставі договору № 10112014/1 від 10.11. 2014 року про надання адвокатом консультаційних послуг ( а.с. 17) та актом виконаних робіт адвокатом від 28.11. 2014 року , який відповідає вимогам Закону України від 20.12. 2011 року за № 4191-VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" ( а.с. 149 цив. справа № 753/21294/14-ц). Закон України від 20.12. 2011 року за № 4191-VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлює граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ. Стаття 79 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов"язаних з розглядом судової справи, належить, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В статті 55 Конституції України зазначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. А тому підлягає солідарному стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки [PERSON] понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 1 450 гривень. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, враховуючи той факт, що позовні вимоги задоволено приблизно на 11%, то підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивачки судовий збір у розмірі 26 ( двадцять шість) гривень 80 копійок .

Outcome: partial