Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і в обґрунтовування заявлених позовних вимог пояснив, що він з 02.02.1988р. по 08.07.1991 р. працював на Шахті "Володарського"' п/о ''Свердловантрацит" з 12.07.1991 по 04.05.1995 року на Шахті «ім. Войкова» в/о«Свердловантрацит» з 29.09.2004 по 29.12.2011 року "Шахтобудівельницьке управління" ДП «Свердловантрацит», яке потім перейменовано у ТОВ "'ДТЕК Свердловантрацит", ВП "Шахтобудівельницьке управління" звідки був звільнений у зв,язку з виходом на пенсію 31.05.2012 року. З 2009 року позивача було взято на облік до Відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ в м. Свердловську та встановлено 20 % втрати працездатності з зв'язку з професійним захворюванням. Його неодноразово лікували та призначали дати повторних оглядів та 13.07.2009 року встановили втрату працездатності безстроково у розмірі 20% у зв'язку з професійним захворюванням . Позивач тривалий час з 02.12.1988р. по 29.12.2011 року працював на підприємствах вугільної промисловості ДП «Свердловантрацит» у шкідливих умовах праці, внаслідок чого отримав професійне захворювання . Під час огляду за висновком МСЕК від 13.07.2009 року йому було встановлено відсоток втрати професійної працездатності у розмірі 20%. по професійному захворюванню безстроково. Через втрату працездатності він змушений систематично лікуватися в лікарнях, санаторіях, більшість за свій рахунок. На даний момент він відчуває сильний біль у грудях, йому важко ходити, постійно кашляє та задихається, обмежений в рухах. Постійний прийом ліків, нестача коштів на лікування, до фізичного болю додаються душевні страждання від свого безсилля і безсилля ліків допомогти йому позбавитися цієї болі, або полегшити страждання, постійно відчуває наслідки професійного захворювання, через болі, постійний кашель, тривожний сон, став нервовою та дратівливою людиною; неможливо займатися домашніми справами, що потребують навіть незначних фізичних зусиль. В зв'язку з захворюванням позивач не має змоги займатися не тільки своїм захопленням, але й обмежений в роботі по господарству. Почуття безпорадності та неповноцінності приносить особливі страждання і приниження. Більшу частину часу він проводе в лікарнях, або лікується амбулаторно. Розуміння того, що він не зможе дати своїм дітям всього, що міг би, якщо був би працездатним, завдають особливих душевних страждань, він втратив впевненість у майбутнє, відчуває депресивний стан, від розуміння того, що це захворювання залишаться до кінця його життя, у позивача опускаються руки. Тому позивач вважає, що йому було заподіяно моральну шкоду, тому що в наслідок втрати професійної працездатності він позбавлений можливості працювати за фахом і в повній мірі забезпечувати сім'ю. З'явилось почуття неповноцінності, оскільки обмежений у фізичних навантаженнях, життя залежить від вживання ліків та лікування. Хвороби спричиняють біль та душевні страждання. В наслідок втрати професійної працездатності позивач позбавлений можливості працювати за фахом і в повній мірі забезпечувати сім'ю. У з'язку з професійним захворюванням обмежений у фізичних навантаженнях, з'явилось почуття неповноцінності, залежності життя від лікування, прийому ліків. Хвороби спричиняють біль та душевні страждання, Все це приводить до того, що він вимушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач вважає за необхідне звернутись з позовом про відшкодуванням моральної шкоди завданої йому в наслідок професійного захворювання в розмірі 20 000 грн. Згідно ст.ст. 23,1167 ЦК України моральна шкода постраждалому від нещасного випадку на виробництві, або професійного захворювання складається з фізичного болю та душевних страждань, які він поніс у зв'язку з пошкодженням здоров'я. Надані ним докази в повній мірі вказують, що ушкодження його здоров'я сталося при виконанні трудових обов'язків, що в свою чергу привело як до фізичних так і до моральних страждань. За таких умов позивач вважає , що не можливо погодитись з висновком обласної медико-соціальної експертної комісії від 02.09.2009 року, яким не встановлено факту заподіяння моральної шкоди позивачу, оскільки п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року . Про судову практику по справам про відшкодування моральної (не майнової) шкоди роз'яснює, що моральна шкода може складатися з моральних переживань в зв'язку з порушенням життєвих зв'язків позбавлення можливостей продовження активного образу життя при настанні інших негативних наслідків. Тож працюючи на роботах з повним робочим днем під землею, тобто на роботах, передбачених Списком №1 виробництв, робіт, професій і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, як роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, навіть при умові забезпечення процесу видобутку вугілля найсучаснішими технологічними процесами. Саме тому працівникам, зайнятим на роботах з повним робочим днем під землею, діючим трудовим законодавством надається ряд пільг, в тому числі у вигляді скороченого робочого часу, додаткових відпусток, підвищених розмірів тарифних ставок, зменшенню віку для переходу на пенсію за віком, пільгових умовах обчислення різного роду пенсій. Позивач пропрацював у офіційно визнаних на державному рівні та всім відомим особливо шкідливих умовах праці на протязі більше ніж 23 роки. Позивач також вважає , що ним не пропущений тримісячний строк позовної давності, встановлений ст. 233 Кодексу законів про працю України, оскільки моральні страждання внаслідок стійкої втрати ним професійної працездатності тривають та продовжуються безперервно з 2009 р. до теперішнього часу. Крім того, відповідно до ст. 268 ч. 1 п.3 Цивільного кодексу України, позовна давність взагалі не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відшкодування моральної шкоди повинно відповідати конкретним заходам реабілітації по усуненню моральної шкоди, а саме мені потрібно пройти курс лікування . З врахуванням викладених обставин позивач вважає наявність спричинення йому моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач. Позивач просить суд стягнути з відповідача ДП «Свердловантрацит» ( в особі ВП «Шахтобудівельницьке управління»» на його користь моральну шкоду спричинену професійним захворюванням у розмірі 20000 грн. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги , наполягав на їх задоволенні і пояснив , що він починаючи з 1988 року по 2011рік працював на підприємствах вугільної промисловості у якості прохідника, працював з повним робочим днем під землею на ВП "Шахтобудівельницьке управління" ДП «Свердловантрацит», потім 30.12.2011 року був переведений котельником 3 розряду у цех по виготовленню металоарочної крепі на ВП "Шахтобудівельницьке управління" ТОВ ДТЕК «Свердловантрацит»у зв,язку з погіршенням стану здоров,я . Під час роботи прохідником на "Шахтобудівельницьке управління" ДП «Свердловантрацит» отримав професійне захворювання хронічний бронхіт пилевої етіології і йому було встановлено 20% втрати професійної працездатності з 19.07.2009 року . Після встановлення професійного захворювання і ступеню втрати професійної працездатності змінився його уклад життя, він погіршився , так як він погано спить , просипається від того , що нічим дихати , у нього виникає кашель , віддишка, він фактично по господарству, так як раніше не може робити, зараз вже не може обробляти огород, носити воду,у зв,язку з чим він переїхав проживати з дружиною із будинку у квартиру , також він постійно приймає ліки від кашлю , проходить курс лікування. Він працював в шкідливих умовах так як не вистачало повітря , була велика запиленість , підвищений температурний режим. Клопотання про проведення по справі судово-психологічної експертизи він не бажає заявляти

Outcome: partial