Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, якому просить стягнути з останніх заборгованість за теплопостачання за період з 01.10.2012р по 01.04.2016р в сумі 8484,77грн., інфляційні збитки в розмірі 6149,52грн, 3% річних в розмірі 993,19грн, та судовий збір. Обгрутовують свої вимоги тим, що відповідачі зареєстровані та постійно мешкають в квартирі по [ADDRESS], отримують послуги з теплопостачання, але оплату цих послуг не здійснюють. В період 01.10.2012р по 01.04.2016року відповідачі не сплатили за теплову енергію, тому виникла заборгованість за цей період в загальному розмірі 15627,48грн. Ухвалою суду від 11липня 2016р по справі № 229/2256/16-ц у прийнятті заяви про видачу судового наказу було відмовлено. Тому позивач звертається до суду з позовом. В судове засідання позивач не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, на позові наполягають, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з"явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] з 1980року, (а.с.18,31-35), відповідно є споживачами послуг з теплопостачання в данній квартирі. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630. (із змінами та доповненнями). Згідно п.п.18,20,21,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року (з наступними змінами), споживач зобов'язаний проводити оплату послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно установлених тарифів споживання до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судом встановлено, що відповідачі сплачували отриманні послуги з теплопостачання не в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з 01.10.2012року до 01.04.2016року у відповідачів виникла заборгованість за фактично отриману теплову енергію в сумі 4893,83грн , з розрахунку 8592,08 - 3698,25, де 8592,08 грн сума нарахувань за вказаний період, 3698,25грн - сума оплачених послуг за вказаний період. (а.с.6). Доказів, що відповідачі мають заборгованість за період з 01.10.2012р до 01.04.2016р в сумі 8484,77грн, як зазначено в позові, позивачем не надано. Наявність у відповідачів заборгованості підтверджує невиконання ними обов"язків, передбачених п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Судом встановлено, що у липні 2016року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] боргу за послуги теплопостачання. 11.07.2016року ухвалою суду відмовлено у прийнятті заяви обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" про видачу судового наказу через наявність спору про право (а.с.12-13). Відповідно до ст. 105-1, 118 ЦПК України заявлені стягувачем ОКП "Донецьктеплокомуненерго" вимоги про стягнення з боржників боргу за теплопостачання, можуть бути розглянуті у позовному провадженні. Оскільки відповідачі добровільно заборгованість не сплачують, вона підлягає стягненню з них солідарно в примусовому порядку в сумі 4893,83грн. Також відповідно до ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні витрати в сумі 6149,52грн та 3%річних в сумі 993,19грн. Розрахунок інфляційних та 3%річних наведений позивачем в таблиці (а.с. 6). Суд вважає його правильним. В решті позову необхіно відмовити через недоведеність. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378грн. по 275,6грн з кожного.

Outcome: partial