Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

В травні 2014 року представник Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі- відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 23.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", яке є правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта", та [PERSON] [INFO], було укладено кредитний договір № 001-03219-230907 (далі - кредитний договір), за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 1109 грн. 00 коп. у порядку і на умовах, зазначених у Кредитному договорі. Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі, про що свідчить меморіальний ордер № 33735485 від 24.09.2007 та рахунок-фактура № МВ4-00000444 від 23.09.2007 року. Відповідно до розділу 3 Кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені Кредитним договором. Позичальник порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 13.03.2014 року виникла заборгованість у розмірі 1544 грн. 12 коп., з яких: 1042 грн. 72 коп. - сума кредиту; 57 грн. 33 коп. - заборгованість за відсотками; 444 грн. 07 коп. - заборгованість за комісіями. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1544 грн. 12 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання на слухання по справі не з'явився, окремим пунктом в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечуючи проти заочного порядку розгляду справи(а.с.2). Відповідач в судові засідання, які відбулися 27.05.2014 та 03.06.2014 року не з'явився, про час і місце засідання суду було повідомлено належним чином. З огляду на викладене та згідно правил ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним обставинам. Судом встановлено, що 23.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", яке є правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта", та [PERSON] [INFO], було укладено кредитний договір № 001-03219-230907, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 1109 грн. 00 коп. у порядку і на умовах, зазначених у Кредитному договорі (а.с.3-5). Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі, про що свідчить меморіальний ордер № 33735485 від 24.09.2007 та рахунок-фактура № МВ4-00000444 від 23.09.2007 року (а.с.8) Відповідно до п.2.3 Кредитного договору, за користування кредитними коштами Позичальник сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік. А також, відповідно до п.2.5 за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 3.25% в місяць. Відповідно до Кредитного договору позичальник зобов'язався належним чином використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені Кредитним договором. Попри взяті на себе зобов'язання відповідач умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни не виконав. Так, станом на 13.03.2014 року виникла заборгованість у розмірі 1544 грн. 12 коп., з яких: 1042 грн. 72 коп. - сума кредиту; 57 грн. 33 коп. - заборгованість за відсотками; 444 грн. 07 коп. - заборгованість за комісіями (а.с. 10-11). Правовідносини, які виникли між сторонами у даній цивільній справі врегульовані нормами Цивільного кодексу України, положеннями кредитного договору. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Як встановлено ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Як встановлено ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Як зазначено ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, та приймаючи до уваги те, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, а саме не виконані зобов'язання стосовно погашення кредиту та сплати процентів за його користування, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved