Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивачка 08 травня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 10/200 частин домоволодіння в порядку спадкування першої черги за законом. В обґрунтування позовних вимог вказала, що її бабуся [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21 вересня 1945 року. За [PERSON] на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 09 січня 1962 року зареєстровано право власності на 1/10 частину домоволодіння [ADDRESS], право власності зареєстровано КП «ДМБТІ» 08.04.1998 р. в реєстровій книзі №377 за реєстром №102, що підтверджується довідкою КП „ДМБТІ" Дніпропетровської обласної ради №1433 від 17 лютого 2015 року. Згідно вищезазначеної довідки право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано також : 1/10 частина домоволодіння за [PERSON] на підставі договору дарування від 14 листопада 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б. за реєстром № 2994 та зареєстровано в КП „ДМБТІ" ДОР 15 грудня 2009 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 6831460; 5/100 частин домоволодіння за [PERSON] на підставі договору дарування від 16 січня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б. за реєстром № 72 та зареєстровано в КП „ДМБТІ" ДОР 07 лютого 2006 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 6831460; 12/100 частин домоволодіння за [PERSON] на підставі договору дарування від 04 жовтня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Базилєвим С.П. за реєстром № 5676 та зареєстровано в КП „ДМБТІ" ДОР 02 листопада 2004 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 6831460; 30/100 частин домоволодіння за [PERSON] на підставі договору дарування від 08 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Іщенко Н.Д. за реєстром № 3433 та зареєстровано в КП „ДМБТІ" ДОР 18 жовтня 2006 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 6831460; 18/100 частин домоволодіння за [PERSON] на підставі договору дарування від 07 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Гуніною В.І. за реєстром № 785 та зареєстровано в КП „ДМБТІ" ДОР 07 квітня 2008 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 6831460; 1/10 частина домоволодіння за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10 серпня 1960 року, виданого Третьою ДДНК за реєстром № 1-4044 та рішенням народного суду Ленінського р-ну м. Дніпропетровська від 09 січня 1962 року та зареєстровано в КП „ДМБТІ" ДОР 16 липня 1968 року в реєстровій книзі № 234 за реєстровим номером 100; [PERSON] померла, право власності на зазначену частину домоволодіння не перереєстровано; 7/20 частин домоволодіння за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 11 лютого 1954 року, виданого Житловим управлінням Дніпропетровського відділу комунального господарства на підставі рішення та ухвали народного суду Ленінського р-ну м. Дніпропетровська від 04 січня 1946 року та від 14 грудня 1953 року та зареєстровано в КП „ДМБТІ" ДОР [INFO] в реєстровій книзі № 46 за реєстровим номером 31. [PERSON] померла. В 1976 році її бабця [PERSON] звернулась до народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 9/200 частин домоволодіння як за дружиною. 17 травня 1976 року судом було ухвалено рішення, з якого вбачається, що згідно з актом КГІ „ДМБТІ" від 10 березня 1976 року, на який посилається суд в зазначеному рішенні, в користуванні [PERSON] та її чоловіка [PERSON] знаходиться 9/100 частин від всього домоволодіння. Зазначеним рішенням народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 17 травня 1976 року за її бабою [PERSON] визнано право власності на 9/200 частин домоволодіння по [ADDRESS], тобто на 1/2 частину частки [PERSON] в праві власності на домоволодіння [ADDRESS]. За життя [PERSON] не звернулась до КП „ДМБТІ" Дніпропетровської обласної ради з питання реєстрації за нею права власності на 9/200 частин домоволодіння по [ADDRESS]. 23 квітня 1982 року КП „ДМБТІ" ДОР складений новий акт ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS], оскільки частки співвласників змінились. Згідно з вищезазначеним актом за [PERSON] значиться: в житловому будинку літ. И-1 приміщення 1-2, 1-3 житловою площею 12,0 кв. метрів, тамбур літ. И, сарай літ. Н, уборна №1, частина водоколонки №4, що складає 10/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Ідеальна частка [PERSON] в праві власності на домоволодіння [ADDRESS] до теперішнього часу не перереєстрована. Домоволодіння [ADDRESS] згідно з актом КП „ДМБТІ" від 23 квітня 1982 року складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 61,2 кв.м, сіней а-1, житлового будинку літ.Б-1 житловою площею 30,2 кв. метрів, житлової прибудови 2-1,2-2,2-3, житлової прибудови 1-2, сіней б, житлового будинку літ.В-1, сіней в-1, житлової прибудови літ.В, житлової прибудови літ.в2, житлового будинку літ.Г-1, сіней г-1, житлового будинку И-1 житловою площею 25,6 кв. метрів, житлової прибудови И1 -1, тамбура И, сараїв літ.Д, Е, К, О, З, Н, Р. погребу літ.Л, водоколонки №4, огорожі №2, споруд №3,1, уборної №1. [INFO] [PERSON] померла, залишивши заповіт, яким заповідала батькові Позивачки - [PERSON] все своє майно. [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем на момент її смерті. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 9/200 частин домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] помер батько позивачки [PERSON], не залишивши заповіту. Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, оскільки проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на момент його смерті за однією адресою: [ADDRESS]. 09 вересня 1998 року вона отримала в Другій дніпропетровській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після смерті батька на 1/10 частину домоволодіння [ADDRESS], яка належала батькові на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 09.01.1962 року і була зареєстрована на праві власності за батьком на момент його смерті. Оскільки згідно з актом ідеальних часток зазначена частка змінилась, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2007 року за Позивачкою визнано право власності на 18/100 частин домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на підставі акту ідеальних часток ДМБТІ від 23 квітня 1982 року. 18/100 частин домоволодіння [ADDRESS] Позивачка подарувала [PERSON] на підставі договору дарування від 07 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Гуніною В.І. за реєстром № 785. Інших спадкоємців немає. Оскільки згідно з актом КП „ДМБТІ" ДОР від 23 квітня 1982 року частка [PERSON] фактично складала 10/100 частин домоволодіння [ADDRESS], то частка [PERSON], яку Позивачка успадкувала після його смерті, відповідно складала 10/200 частин домоволодіння [ADDRESS]. При зверненні до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті свого батька [PERSON] Позивачці надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 березня 2015р. державного нотаріуса [PERSON], якою роз'яснено, що нотаріус не має можливості видати Позивачці вищезазначене свідоцтво у зв'язку з тим, що частка померлої [PERSON] не зареєстрована і що Позивачка маю право вирішити питання в судовому порядку (а.с.87). Згідно Звіту про оцінку майна, який виконано ТОВ «Віконт-консалдінг» 30 квітня 2015р., ринкова вартість домоволодіння [ADDRESS] складає 339 136,00 грн.. Вартість 10/100 часток складає 33913,60 грн., а вартість 10/200 часток відповідно складає 16956,80 грн. При таких обставинах вона змушена звернутися до суду та просить визнати за нею, [PERSON], право власності на 10/200 частин домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А-1, житловою площею 61,2 кв.м, сіней а-1, житлового будинку літ.Б-1 житловою площею 30,2 кв.м., житлової прибудови 2-1,2-2,2-3, житлової прибудови 1-2, сіней б, житлового будинку літ.В-1, сіней в-1, житлової прибудови літ.В, житлової прибудови літ.в2, житлового будинку літ.Г-1, сіней г-1. житлового будинку И-1 житловою площею 25,6 кв.м, житлової прибудови И1 -1, тамбура И, сараїв літ. Д, Е, К, О ,3, Н, Р, погребу літ.Л, водоколонки №4, огорожі №2, споруд №3,1, уборної №1 (а.с.2-6). В судовому засіданні позивачка [PERSON]позов підтримала, та просила задовольнити. Надала пояснення аналогічно викладеним в позові. В судовому засіданні представник відповідача Дніпропетровської міської ради в позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення посилаючись на наступне. Зокрема, Дніпропетровська міська рада вважає себе неналежним відповідачем з огляду на те, що відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так позивачем не додано доказів, які б підтверджували порушення, невизнання або оспорювання прав з боку Дніпропетровської міської ради. Крім того, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат»: «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову». В матеріалах справи постанова нотаріуса в оформленні права на спадщину відсутня. Таким чином, з огляду на викладене вище, Дніпропетровська міська рада не вбачає з свого боку жодних порушень та вважає, що права, свободи чи інтереси позивача не були порушені, невизнані або оспорені (а.с.76-77). В судове засідання представник третьої особи - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора - не з'явився. Надав заяву про розгляд справи у відсутність представника (а.с.54, 74, 96). В судове засідання третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явилася. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала (а.с.98). В судове засідання третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. В судове засідання третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. В судове засідання третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. При цьому лише 16.11.2015 надала письмові заперечення проти позову, в яких росила відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на 10/200 частки домоволодіння в порядку спадкування першої черги за законом посилаючись на наступне. У 2005 році [PERSON] продала [PERSON], будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Свободи, буд.39, що підтверджується розпискою. Однак в подальшому їй стало відомо, що документи на будинок за для відчуження офіційно у нотаріуса відсутні, у зв'язку з чим вона була змушена наймати юристів та займатися цим питанням самостійно. 07.03.2008 року приватним нотаріусом ДМНО Гуніною В.І. було посвідчено договір дарування за реєстром № 785 та зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР від 07.04.2008 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 6831460. Хоча при цьому є розписка від позивача про те, що вона продала будинок (не частину будинку, не кімнату, а цілий будинок). При покупці цього будинку, в ньому ні вікон, ні дверей, навіть декотрих стін не було, стелю самі ремонтували, під ногами була справжня земля. Не було ні газопостачання, ні водовідведення, ні ліній електропередачі, тобто жодних умов для проживання. У 2007 році позивач зверталася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, щодо визнання за нею частини домоволодіння в порядку спадкування за законом. Також вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності згідно статті 256 Цивільного Кодексу України - 3 роки (а.с.110). Суд, вислухавши учасників судового процесу та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що бабуся Позивачки - [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21 вересня 1945 року. За [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 09 січня 1962 року зареєстровано право власності на 2/10 частини домоволодіння [ADDRESS], (а.с.15). Рішення народного суду Ленінського району від 17 травня 1976 року за [PERSON] визнано право власності на 9/200 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с.14). З рішення народного суду Ленінського району від 17 травня 1976 року вбачається, що згідно з актом КП „ДМБТІ" від 10 березня 1976 року, на який посилається суд в зазначеному рішенні, в користуванні [PERSON] та її чоловіка [PERSON] знаходиться 9/100 частин від всього домоволодіння. За життя [PERSON] не звернулась до КП „ДМБТІ" Дніпропетровської обласної ради з питання реєстрації за нею права власності на 9/200 частин домоволодіння по [ADDRESS]. 23 квітня 1982 року КП „ДМБТІ" ДОР складений новий акт ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS], оскільки частки співвласників змінились. Згідно з вищезазначеним актом за [PERSON] значиться: в житловому будинку літ. И-1 приміщення 1-2, 1-3 житловою площею 12,0 кв. метрів, тамбур літ. И, сарай літ. Н, уборна №1, частина водоколонки №4, що складає 10/100 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с.19). [INFO] [PERSON] помер. Ідеальна частка [PERSON] в праві власності на домоволодіння [ADDRESS] до теперішнього часу не перереєстрована. Домоволодіння [ADDRESS] згідно з актом КП „ДМБТІ" від 23 квітня 1982 року складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 61,2 кв.м, сіней а-1, житлового будинку літ.Б-1 житловою площею 30,2 кв. метрів, житлової прибудови 2-1,2-2,2-3, житлової прибудови 1-2, сіней б, житлового будинку літ.В-1, сіней в-1, житлової прибудови літ.В, житлової прибудови літ.в2, житлового будинку літ.Г-1, сіней г-1, житлового будинку И-1 житловою площею 25,6 кв. метрів, житлової прибудови И1 -1, тамбура И, сараїв літ.Д, Е, К, О, З, Н, Р. погребу літ.Л, водоколонки №4, огорожі №2, споруд №3,1, уборної №1. [INFO] [PERSON] померла (а.с.12). Відповідно до заповіту від 10 лютого 1976 року посвідчений державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] заповідала [PERSON] все своє майно (а.с.13). [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем на момент її смерті (26-32). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 9/200 частин домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] помер батько позивачки [PERSON], який не залишив заповіт (а.с. 12). Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, оскільки проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на момент його смерті за однією адресою: [ADDRESS] (а.с.26-32). 09 вересня 1998 року Позивачка отримала в Другій дніпропетровській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після смерті батька на 1/10 частину домоволодіння [ADDRESS], яка належала батькові на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 09.01.1962 року і була зареєстрована на праві власності за батьком на момент його смерті (а.с.18). Оскільки згідно з актом ідеальних часток зазначена частка змінилась, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2007 року за позивачкою визнано право власності на 18/100 частин домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на підставі акту ідеальних часток ДМБТІ від 23 квітня 1982 року (а.с.16-17). 18/100 частин домоволодіння [ADDRESS] позивачка подарувала [PERSON] на підставі договору дарування від 07 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Гуніною В.І. за реєстром № 785. Інших спадкоємців на вище зазначене нерухоме майно немає. Оскільки згідно з актом КП „ДМБТІ" ДОР від 23 квітня 1982 року частка [PERSON] фактично складала 10/100 частин домоволодіння [ADDRESS], то частка [PERSON], яку позивачка успадкувала після його смерті, відповідно складала 10/200 частин домоволодіння [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 26.03.2015 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], у зв'язку з тим, що спадкоємець за життя не отримав права власності на вищевказане домоволодіння (а.с.87). Згідно Звіту про оцінку майна, який виконано ТОВ „Віконт-консалдінг" 30 квітня 2015р., ринкова вартість домоволодіння [ADDRESS] складає 339 136.00 грн. Вартість 10/100 часток складає 33913,60 грн., а вартість 10/200 часток відповідно складає 16956,80 грн.(а.с.33-42). Згідно ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями першої черги за законом є в рівних частках діти, той с подружжя, який пережив померлого і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оскільки за своє життя [PERSON] право власності на 10/200 частини домоволодіння [ADDRESS] не зареєстрував, позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька суд вважає за необхідне визнати за нею права власності на 10/200 частин домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А-1, житловою площею 61,2 кв.м, сіней а-1, житлового будинку літ.Б-1 житловою площею 30,2 кв.м., житлової прибудови 2-1,2-2,2-3, житлової прибудови 1-2, сіней б, житлового будинку літ.В-1, сіней в-1, житлової прибудови літ.В, житлової прибудови літ.в2, житлового будинку літ.Г-1, сіней г-1. житлового будинку И-1 житловою площею 25,6 кв.м, житлової прибудови И1 -1, тамбура И, сараїв літ. Д, Е, К, О ,3, Н, Р, погребу літ.Л, водоколонки №4, огорожі №2, споруд №3,1, уборної №1. Суд не приймає заперечення проти позову з боку Відповідача в особі Дніпропетровської міської ради (а.с.76-77) та Третьої особи - [PERSON] (а.с.110), вважає їх хибними і такими, що не заслуговують на увагу. Зокрема, у своїх «Запереченнях» від 18.08.2015 Відповідач посилається на відсутність з його боку порушень прав Позивачки, а також на відсутність у матеріалах справи постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Разом із тим, згідно з вимогами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.1277 ЦК України саме на органи місцевого самоврядування покладений контроль за моніторингом ситуацій на підконтрольній їм території з питань відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх (спадкоємців) від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття. Таким чином, хоча Позивачка і не зверталася з приводу виниклого питання до Дніпропетровської міської ради, остання є належним Відповідачем у справі, який повинен нести цивільну відповідальність за позовом. Що стосується заперечення Відповідача від 18.08.2015 з приводу відсутності серед наданих йому копії позову та інших матеріалів постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.76-77), то зазначена постанова від 26.03.2015 була надана Позивачкою при судовому розгляді справи (а.с.87). Третя особа у справі [PERSON] через свого представника -[PERSON] також 16.11.2015 надала свої заперечення проти позову, в яких просить відмовити Позивачці в задоволенні позовних вимог. Невизнання позову мотивує тим, що у 2005 році Позивачка за розпискою без документів продала їй увесь будинок за адресою: [ADDRESS], в якому тепер просить визнати за собою право власності на 10/200 частин. Тому вбачає в діях Позивачки шахрайські дії. Разом із тим, суд не приймає до уваги зазначені заперечення, оскільки вони не підкріплені жодним доказом. Зокрема, в своїх запереченнях Третя особа також посилається на наявність договору дарування від 07.04.2008, але при цьому не вказує найменування сторін та що саме було предметом договору дарування, не надала копію зазначеного договору дарування. Позивачка у свою чергу взагалі не приховує зазначений факт, прямо вказавши у позові на те, що за нотаріально посвідченим договором дарування від 07.03.2008 вона подарувала [PERSON] 18/100 частин домоволодіння [ADDRESS] тощо (а.с.5). Позивачка не наполягає на стягненні з відповідача на її користь сплаченого при зверненні до суду судового збору (а.с.1). Таким чином, право Позивача є порушеним і тому підлягає захисту. З оглядом на викладене суд задовольняє позов і визнає за Позивачкою право власності на 10/200 частин домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А-1, житловою площею 61,2 кв.м, сіней а-1, житлового будинку літ.Б-1 житловою площею 30,2 кв.м., житлової прибудови 2-1,2-2,2-3, житлової прибудови 1-2, сіней б, житлового будинку літ.В-1, сіней в-1, житлової прибудови літ.В, житлової прибудови літ.в2, житлового будинку літ.Г-1, сіней г-1. житлового будинку И-1 житловою площею 25,6 кв.м, житлової прибудови И1 -1, тамбура И, сараїв літ. Д, Е, К, О ,3, Н, Р, погребу літ.Л, водоколонки №4, огорожі №2, споруд №3,1, уборної №1.

Outcome: approved