Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом мотивуючи тим, що 02.01.2005 р. померла її мати [PERSON], після смерті якої позивач, як вважає, прийняла спадщину та звернулась до нотаріуса щоб оформити її, проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом адже в свідоцтві про смерть матері прізвище зазначено як «Міхальчишина» та не співпадає з прізвищем у свідоцтві про народження позивача де мати зазначена підпрізвищем «Михальчишина», а тому відсутні підстави для вчинення нотаріальних дій та повідомлено про можливість звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Також у своїй уточненій позовній заяві (а.с. 36-38) позивач просить встановити факт належності провавстановлюючого документу обгрунтовуючи тим, що за життя її мати отримала сертифікат котрий дає підставу вважати її власником земельної частки (паю), однак позивач маючи намір успадкувати майно після смерті матері не здатна належним чином його реалізувати по тій причині, що прізвище матері в сертифікаті зазначено як «Липач». Додатково зазначає, що до складу спадкового майна спадкодавця входить земельна ділянка (пай), яка знаходиться на території Тесівської сільської ради Літинського району Вінницької області. Просить: встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON]; встановити факт належності правовстановлюючого документу на імя [PERSON] [PERSON]; визнати за позивачем право на земельну ділянку(пай) на території Тесівської сільської ради Літинського району Вінницької області після смерті [PERSON], яка померла 02.01.2005 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши на адресу суду заяву відповідно до якої просить справу розглянути за її відсутності та залишити за нею витрати зі сплати судового збору (а.с. 50). У судовому засіданні часом раніше позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Тесівської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву, відповідно до якої сільська рада позов визнає та просить розгляд справи провести без представника сільської ради (а.с. 41). Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи та надані в ній заявником докази на обґрунтування заявлених вимог в частині встановлення факту родинних відносин, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Свідки [PERSON], [PERSON]І, [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні 16.03.2017 р. запевнили суд, що померла 02.01.2005 р. [PERSON] являється рідною матір'ю позивачу [PERSON] З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 255768, виданим 04.01.2005 р. Тесівською сільською радою Літинського району Вінницької області, [PERSON] померла 02.01.2005 р., актовий запис № 2 (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії IV-УР № 1085848, виданим 22.02.1963 р. Тесівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, матірю позивача зазначено [PERSON] (а.с. 8). Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ № 444729, виданим 27.12.1981 р. Тесівською сільською радою Літинського району Вінницької області, актовий запис 10, пояснюється зміна прізвища позивача із «Михальчишина» на «Яроменко» (а.с. 9). Згідно довідки виконкому Тесівської сільської ради за № 260 від 21.07.2016 р., [PERSON], [INFO] на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою [INFO]. Разом проживала та була зареєстрована дочка [PERSON] з 1963 р. по 2005 р. (а.с. 14). Листом за № 1372/02-17 від 08.08.2016 р. нотаріус Літинської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині невідповідності записів прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та прізвища матері у свідоцтві про народження позивача (а.с. 10). Пунктом 1 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У відповідності із п.7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав. Заслухавши доводи позивача, пояснення свідків, які в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] являється рідною матірю позивачу [PERSON], враховуючи ідентичність імені та зазначення по-батькові, а також подібність зазначення прізвища «[PERSON]/[PERSON]», суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і знаходить підстави для задоволення заяви в частині встановлення факту родинних відносин. Щодо вимоги позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У судовому засіданні із показань свідків та із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу за № 00017462441 від 21.12.2016 р. (а.с. 15)втсановлено, що [PERSON], 26.04.1947 р. у виконавчому комітеті Тесівської сільської ради Літинського району Вінницької області зареєструвала шлюб та змінила своє прізвище із «Михальчишина» на «Липач», актовий запис № 8. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0476477 виданого 10.03.2000 р. на імя [PERSON], жительці с. Теси Літинського району Вінницької області, на підставі рішення Літинської районної державної адміністрації за № 83 від 02.03.2000 р., [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Мир» розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 11). Однак згідно свідоцтва про смерть (що досліджувалось раніше), спадкодавцем зазначено [PERSON] (а.с. 7). Своїм листом-відповіддю за № 1372/02-17 від 08.08.2016 р. нотаріус Літинської державної нотаріальної контори вказує на ту обставину, що прізвище зазначене в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0476477 виданого 10.03.2000 р. на імя [PERSON] не відповідає прізвищу спадкодавця, що не дає права вважати [PERSON] власником права на земельну частку (пай) (а.с. 10). У звязку із зазначеним, у позивача немає законних підстав для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті 02.01.2005 р. [PERSON]. Відповідно до правових позицій викладених у п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оскільки в судовому засіданні встановлено підстави та послідовність зміни прізвища спадкодавця, а також, враховуючи ідентичність імені та зазначення по-батькові спадкодавця та власника сертифікату про право на земельну частку(що є предметом даного судового розгляду), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і знаходить підстави для задоволення заяви в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Що стосується вимоги позивача в частині визнання права на земельну частку (пай) площею 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території Тесівської сільської ради, в порядку спадкування після смерті [PERSON], суд вважає що в цій частині позов також підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0476477 виданого 10.03.2000 р. на імя [PERSON], жительці с. Теси Літинського району Вінницької області, на підставі рішення Літинської районної державної адміністрації за № 83 від 02.03.2000 р., [PERSON] надлетить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 11). У відповідності до архівної довідки Літинської районної державної адміністрації за № 01-22/306 від 27.12.2016 р., [PERSON] значиться під № 177 у списку громадян, які мають право на земельний пай від 18.12.1999 р., що підписаний головою КСП «Мир» та головою Тесівської сільської ради (а.с. 13). Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт (сертифікат) на земельну ділянку спадкодавцем за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку. Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки [PERSON] за життя не отримала державного акту на земельну ділянку, хоча вона і передана останній у приватну власність, то і позивач в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця вправі порушувати питання про успадкування цієї земельної ділянки з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для приватизації земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю. Окрім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 38), що згідно положень ч.4 ст.174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання за позивачем [PERSON] права на земельну частку (пай) не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб, адже згідно відповіді Літинської районної державної нотаріальної контори за № 425/01-16 від 21.03.2017 р., з 2005 р. по 2017 р. спадкова справа до майна померлої 02.01.2005 р. [PERSON] не заведена (а.с. 60). Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 02.01.2005 р. була матір'ю позивача та їй належало право на земельну частку (пай), розміром 1,85 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Тесівської сільської ради Літинського району Вінницької області, а позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом має намір успадкувати майно померлої матері, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), тому з метою захисту майнових прав позивача, за останньою слід визнати право на земельну частку (пай), розміром 1,85 га., що належала [PERSON], яка померла 02.01.2005 р. Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за нею (а.с. 21).

Outcome: approved