Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості згідно Акту, в якій вказав, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме: з боку позивача постачання електроенергії та контроль її споживання, а з боку відповідача споживання електроенергії, оплата. За адресою відповідача [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 10.12.2018 р. представником енергопостачальника за адресою: [ADDRESS] , було виявлено та Актом зафіксовано порушення: самовільне підключення без порушення схеми обліку після відключення в зв`язку з порушенням ПРРЄЄ. На підставі Акту про порушення Правил № 219884 від 10.12.2018 р., було нараховано суму не облікованої електричної енергії у розмірі 14105,34 грн., яку до теперішнього часу не сплачено. Просив стягнути з відповідача заборгованість за електричну енергію, невраховану приладом обліку, у сумі 14105,34 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. на користь АТ «ДТЕК Донецькі електромережі». 19.11.2020 р. судом зроблено запит до Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади щодо уточнення зареєстрованого місця проживання відповідача. 03.12.2020 р. було відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач у строк, визначений судом, відзив на позовну заяву не надала. Про день розгляду справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада». Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, у справі\~Delcourt v. Belgium\~Суд зазначив, що\~„у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі\~Bellet v. France\~Суд зазначив, що\~„стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі\~"Странніков проти України", де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі „розумності строку". У справі «Dilipak and Karakaya v. Turkey» (№ № 7942/05, 24838/05, рішення від 04.03.2014 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що можливість для сторін взяти участь у судовому розгляді випливає з предмету та мети статті 6 Конвенції, взятої вцілому. Крім того, принципи змагальності судового процесу та рівності сторін, навряд чи можливі без участі сторін у розгляді. ЄСПЛ наголосив, що система Конвенції вимагає від договірних держав вживати необхідних заходів для забезпечення ефективного здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції. Це передбачає, насамперед, що особи, стосовно яких судові провадження були розпочаті, повинні бути проінформовані про цей факт. Таким чином, в контексті указаної справи ЄСПЛ вирішував питання, чи прийняла влада необхідні заходи для повідомлення одного із заявників про порушення судового розгляду, і чи відмовився останній від свого права; якщо ні, то чи міг заявник домогтися нового змагального розгляду відповідно до національного законодавства. З урахуванням зазначеного особа, яка не була присутньою під час розгляду справи, має право на адекватну, скорочену процедуру скасування рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються\~ст. 714 ЦК України, ЖК України, Законом україни «Про житлово-комунальні послуги», ст.\~ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює Державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3112 від 14.04.2018 р., Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України №№ 562 від 04.05.2006 р., Правилами улаштування електроустановок та іншими нормативними актами і технічними документами. 10.12.2018 року при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електричною енергією для населення за місцем проживання\~відповідача\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~було виявлено порушення самовільне підключення без порушення схеми обліку після відключення в зв`язку з порушенням ПРРЄЄ. Як передбачено\~Правилами користування електричною енергією\~для населення у разі виявлення представником енергопостачальника порушення\~правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником та споживачем. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення\~ПКЕЕН\~№ 219884 від 10.12.2018 р. складено в присутності невістки. Згідно протоколу № 614 від 11.12.2018 року засідання комісії, - визнано факт порушення споживачем\~правил користування електричною енергією\~на підставі складеного, наведений розрахунок збитків. Згідно розрахунку на підставі Акту про порушення правил енергопостачальником визначена величина збитків відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами\~правил користування електричною енергією»\~в сумі 14105,34 грн. На теперішній час в добровільному порядку відповідачем сума збитку не сплачена. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 27 Закону України «Про електроенергетику»\~правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування енергією. Споживач енергії несе відповідальність, зокрема, за порушення\~Правил користування електричною енергією\~та розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку. Розрахунок збитків, спричинених внаслідок виявлених порушень\~Правил користування електричною енергією, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, затвердженої\~постановою НКРЕУ від 4 травня 2006 року № 562. Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком розміру збитків, так як його проведено у відповідності до Методики за формулою стосовно порушення яка застосовується при виявленні порушення правил. Відповідач є користувачем електричної енергії, перебуває в договірних відносинах з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», тому має нести відповідальність за збитки, спричинені внаслідок порушення правил користування. Враховуючи вищевказане, з огляду того, що доведено факт порушення правил користування електричної енергії та вірність проведеного розрахунку розміру завданих енергопостачальнику збитків, суд визнає позовні вимоги АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, відповідно до\~Закону України "Про електроенергетику",\~Правил користування електричною енергією\~для населення,

Outcome: approved