Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договором від 12.07.2012 № 500290100 в розмірі 32225 грн. 23 коп. посилаючись на те, що між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем 12.07.2012 було укладено кредитний договір № 500290100, відповідно до умов якого він одержав від банку кредитні кошти в розмірі 13000 грн. У зв'язку з неналежним виконання відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 10.10.2016 за договором № 500290100 від 12.07.2012 становить 32225 грн. 23 коп. та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10561 грн. 78 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом і комісією в розмірі 9613 грн. 45 коп. та неустойки в розмірі 12050 грн. 00 коп. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг\~Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг\~Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500290100 від 12.07.2012. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг\~Груп» та позивачем було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого ТОВ «Дата Майнінг\~Груп» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належать ТОВ «Дата Майнінг Груп», а позивач набув право вимоги грошових коштів до відповідача за кредитним договором № 500290100 від 12.07.2012. Відповідач не виконував свого обов'язку та припинив повертати надані кредитні кошти в строки, передбачені кредитним договором № 500290100 від 12.07.2012, а тому виникла заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги не визнає. Надав відзив на позовну заяву ( заперечення), в якому посилається на незаконність вимог позивача, їх необґрунтованість та відсутність права у останніх на звернення до суду з позовом, у зв'язку зі спливом строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Зазначає, що з 01.04.2013 ним не виконуються умови договору, тобто строк перебігу позовної давності починається з 01.03.2013, який на момент подачі позовної заяви вже минув ще у 2016 році. Таким чином, вважає, що є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. Представник позивача надав письмову відповіді на відзив (заперечення) відповідача, вважає його доводи безпідставними та необґрунтованими. Щодо застосування строків позовної давності, зазначає, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов. Вважає, що строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, адже тільки з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов'язань, а тому загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 500290100 від 12 липня 2012 року має часові рамки із 10 жовтня 2016 року по 10 жовтня 2019 року. Позивач, звернувшись до суду у листопаді 2017 року, застосував заходи щодо захисту своїх прав в межах строків позовної давності, при цьому кредитний договір № 500290100 від 12 липня 2012 року укладений між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON], Договір факторингу від 30.09.2014, укладений між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Дата Майнінг Груп", Договір факторингу від 10.10.2016 за № 2016-1ДМГ, укладений між ТОВ "Дата Майнінг Груп" та ТОВ "ФК "ЄАПБ", у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Ухвалою судді від 12.12.2017 провадження у справі було відкрито, справа призначена до судового розгляду. Ухвалою суду від 16.02.2018 розгляд справи відкладався у зв'язку з неявкою відповідача. 15.03.2018 у справі було ухвалене заочне рішення, яке ухвалою суду від 04.05.2018 було скасоване за заявою відповідача від 18.04.2018 про перегляд заочного рішення, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. 12.07.2012 між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №500290100 згідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 13000 грн. на строк до 13.07.2015 зі сплатою 25,00 % річних за користування кредитними коштами. /а.с. 5/ Відповідно до ст. ст. 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Обов'язок по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконував, в разі чого виникла заборгованість яка, згідно наданих розрахунків станом на 10.10.2016 за кредитним договором №500290100 від 12.07.2012 становить 32225 грн. 23 коп. та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10561 грн. 78 коп., заборгованості за комісією в розмірі 9613 грн. 45 коп. та штрафів в розмірі 12050 грн. 00 коп. /а.с. 12/ 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг\~Груп» був укладений договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг\~Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500290100 від 12.07.2012. /а.с.15-16, 17/. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг\~Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого ТОВ «Дата Майнінг\~Груп» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідачки коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належать ТОВ «Дата Майнінг Груп», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за кредитним договором № 500290100 від 12.07.2012 /а.с.18-20/. Відповідно до витягу з додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500290100 від 12.07.2012 на суму заборгованості в розмірі 32225 грн. 23 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10561 грн. 78 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом та комісією в розмірі 9613 грн. 45 коп., неустойки в розмірі 12050 грн. 00 коп. /а.с.14/. Цього ж дня сторони підписали акт приймання-передачі реєстру боржників /а.с.21/. На виконання умов договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, згідно вимог ст. ст. 512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, ТОВ «Дата Майнінг\~Груп " направлено повідомлення про відступлення права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» /а.с 12/. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст 1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача 24.10.2016 було направлено письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові та вимогу про погашення загальної суми боргу за кредитним договором № 500290100 від 12.07.2012./а.с. 13/. Згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 10.10.2016 заборгованість за кредитом становить 10561 грн. 78 коп., за відсотками 4477 грн. 45 коп., по комісії - 5136 грн. 00 коп., штраф - 12050,00 грн., а всього 32225 грн. 23 коп. /а.с.11/ До теперішнього часу заборгованість за договором не погашена. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно з ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за не\-можливість виконання ним грошового зобов'язання. Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, який слід обраховувати з 01.03.2013, тобто з часу коли він пе5рестав виконувати умови договору. Однак, перевіривши вказані обставини, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доти, доки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється по кожному дню, за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли кредитор дізнався або повинен дізнатися про порушені права. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, виходячи з вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічні висновки містяться в правових позиціях Верховного Суду України, викладених в постановах від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, від 29 березня 2017 року у справі № 6-1996цс16. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). З розрахунку заборгованості відповідача вбачається, що останній платіж він здійснив 15.04.2013, але подальші його зобов'язання за договором не припинились та існували до 13.07.2015, тобто визначеної дати повернення кредиту, припинення нарахування відсотків та нарахування комісії за послуги. ( п. 2.3 кредитного договору, а.с. 5). Отже, строк позовної давності розпочався з 16.04.2013, а позивач звернувся до суду 24.11.2017, Щодо стягнення щомісячних платежів за тілом кредиту, за відсотками за користування кредитом і комісією, то перебіг трирічного строку позовної давності починається після несплати чергового платежу, а тому суми нараховані в межах трирічного строку позовної давності по час подачі позову вкладаються період з 24.11.2014. При цьому трирічний строк позовної давності до щомісячних платежів нарахованих до 24.11.2014 сплив, що є підставою для відмови в позові в цій частині. З розрахунку заборгованості вбачається, що в межах строку позовної давності з 24.11.2014 по 13.07.2015 відповідачу нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі 1576 грн. 95 коп. та комісія в розмірі 1776 грн. 00 коп., а всього 3352 грн. 95 коп., які підлягають стягненню. Щодо вимог позивача про стягнення штрафу в розмірі 12050 грн. нарахованого в період до 13.08.2016 то позивач звернувся до суду поза межами річного строку позовної давності, встановленої до вимог про стягнення неустойки, штрафу, пені, а тому ці вимоги не підлягають задоволенню. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором, не сплачував суми кредиту, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості за кредитним договором № 500290100 від 12.07.2012, яка нарахована в межах строку позовної давності, а саме: заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 1576 грн. 95 коп., заборгованості за комісією в розмірі 1776 грн. 00 коп., а всього 3352 грн. 95 коп. Посилання представника позивача на те, що строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, адже тільки з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов'язань суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial