Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення авансу. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 22.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено усну угоду, згідно якої відповідач зобов'язалася у найкоротший строк продати позивачу за договором купівлі-продажу належну їй на праві власності земельну ділянку [NUMBER], розташовану на території Писарівської сільської ради СТ "Автомобіліст" Вінницького району, Вінницької області, загальною площею 0,0400 га., з цільовим призначення земельної ділянки - для ведення садівництва, кадастровий номер 0520685200:06:001:0420. В цей же день в приміщенні нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], з метою забезпечення виконання умов договору купівлі-продажу та у рахунок належних з позивача платежів за договором він передав особисто відповідачу в якості авансу 6000 дол. США, що було еквівалентно 49000 грн. Факт усної домовленості про продаж земельної ділянки та факт передачі [PERSON] відповідачу вказаної суми грошових коштів підтверджується заявою - розпискою написаною [PERSON] власноручно, яка добровільно передала позивачу оригінали договору купівлі-продажу земельної ділянки, а також державний акт на право власності на земельну ділянку. Через деякий час [PERSON] попросила у позивача додаткові кошти в розмірі 5000 грн. та написала заяву-розписку, в якій зобов'язалася повернути суму до 26.02.2011 року, а в разі невиконання домовленості зобов'язується передати позивачу земельну ділянку [NUMBER], розташовану на території Писарівської сільської ради СТ "Автомобіліст" Вінницького району, Вінницької області. Позивач зазначає, що після отримання авансу в сумі 6000 дол. США та 5000 грн. відповідач до цього часу ухиляється від укладення та оформлення відповідного договору купівлі-продажу. Оскільки [PERSON] станом на день звернення до суду не бажає укладати договір купівлі-продажу земельної ділянки, отримані кошти не повертає, тому позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на його користь суму авансу в розмірі 56304,20 грн. та судові витрати в розмірі 563,04 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що між сторонами було укладено договір позики та гроші позивачу повернуті. Просили в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] під час закінчення розгляду справи та на судових дебатах присутньою не була. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 334765, виданого 22 червня 2010 року на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 28.10.2008 року № 2118, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 0400 га для ведення садівництва, яка розташована на території Писарівської сільської ради СТ "Автомобіліст", діл. [NUMBER], Вінницького району, Вінницької області (а.с. 4). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.09.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Віннийцького міського нотаріального округу [PERSON], суд вбачає, що [PERSON] передала у власність [PERSON] земельну ділянку під [NUMBER], площею 0,0400 га, розташовану на території Писарівської сільської ради СТ "Автомобіліст" Вінницького району Вінницької області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва. (а.с. 5-6). Згідно заяви [PERSON] від 22.09.2010 року, суд не вбачає, що відповідач в день купівлі земельної ділянки продала [PERSON] земельну ділянку [NUMBER], площею 0,04 га, яка розташована на території Писарівської сільської ради СТ "Автомобіліст" Вінницького району Вінницької ради (а.с.8). З наявної в матеріалах справи заяви від 30.01.2011 року, судом встановлено, що [PERSON] взяла у [PERSON] 5 000 грн. на оформлення документів на земельний участок під [NUMBER] площею 0,4 га розташованої на території Писарівської сільської ради СТ "Автомобіліст". Будь-яких моральних та матеріальних претензій немає та зобов'язується повернути дану суму до 26.02.2011 року, в разі невиконання домовленості переоформити свою земельну ділянку в короткий термін (а.с.7). З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.04.2012 року, суд вбачає, що під час опитування [PERSON] пояснив, що він позичив [PERSON] гроші на визначений термін та зі сплатою відсотків. В зв'язку з цим між ними була заключна угода про те, що [PERSON] зобов'язується повернути гроші та як гарантію віддала акт на земельну ділянку в садовому товаристві "Автомобіліст" (а.с.48-49). В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.07.2013 року під час розгляду позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу зазначено, що кошти отримані [PERSON] не вважаються авансом (а.с. 11-12). Відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2014 року вбачається, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну ділянку відмовлено (а.с. 69-70). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснила, що [PERSON] позичила у [PERSON] гроші. Аналізуючи вищевказані докази, суд приходить до висновку, що позивачем не надано допустимих та належних доказів, які б підтверджували, що він передав відповідачу кошти в якості авансу за укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено,що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Доводи позивача про те, що між ним та відповідачем склалися договірні відносини купівлі-продажу не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Так, ним не доведено факту укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки з [PERSON], та передачі ним грошей в якості авансу. Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів суд вбачає, що кошти отримані [PERSON] не були авансом. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Зважаючи на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: dismissed