Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.12.2017 року в с. Суховерів Кіцманського району Чернівецької області водієм автомобіля Renault Symbol, д. н. з. [NUMBER] [PERSON] було не дотримано Правил дорожнього руху України, допустивши зіткнення із автомобілем марки Opel Vivaro, д. н. з. [NUMBER] , за кермом якого був позивач [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Факт ДТП був зафіксований внесенням до журналу єдиного обліку Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області № 5800 від 03.12.2017 року та зареєстровано в ЄРДР № 12017260110000721 від 04.12.2017 року за ч. 1 ст. 286 КК України і відкрита кримінальна справа. 30.12.2018 року кримінальне провадження було закрите, а матеріали справи передані до Снятинського районного суду Івано-Франківської області. Постановою суду від 01.03.2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП. Копію рішення позивач отримав 29.03.2019 року, про що повідомив представника страхової компанії [PERSON] 26.12.2017 року позивач [PERSON] звернувся до страхової компанії, в якій був виданий поліс № АК/7208230 обов`язкового страування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів винуватцю ДТП «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у м. Чернівці до працівника [PERSON] , який виїхав та оглянув транспортний засіб і заповнив бланк пояснення потерпілого щодо події (ОСЦПВ) і сказав, що цього достатньо для отримання страхової оплати. Вказує, що позивачем було за власний рахунок проведено оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу та оригінал звіту був наданий працівнику страхової компанії. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 42-1509 від 08.02.2018 року вартість матеріального збитку власнику автомобіля Opel Vivaro, д. н. з. [NUMBER] внаслідок пошкоджень при ДТП 03.12.2017 р. станом на момент виконання дослідження становить 133 363 грн. 98 коп. Вартість проведення зазначеної оцінки, яку сплатив позивач становить 1500 грн. Також, вказує, що представник страхової компанії повернув йому оригінал вищевказаного звіту та в усному порядку повідомив його, що за інформацією щодо відшкодування матеріальних збитків звертатися до керівництва «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», а сам працівник не має повноважень надати пояснення чи письмової відповіді чому відмовляють у виплаті. Позивачем була надіслана вимога до відповідача [PERSON] про сплату суми коштів та відшкодування збитків в розмірі 133 363 грн98 коп. у строк сім робочих днів. Однак, відповідач [PERSON] не надав відповідь на вимогу досудового врегулювання спору тому, позивач змушений був звертатися до суду. Внаслідок вищезазначеного ДТП позивачу [PERSON] заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із ушкодженням власності - автомобіля та неможливості користуватися автомобілем за його призначенням. Просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь відповідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №42-1509 від «08» лютого 2018 року власнику автомобіля OPEL VIVARO д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкоджень при ДТП 03.12.2017 року, 33 363 (тридцять три тисячі триста шістдесят три) гривень 98 коп. Стягнути з ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» вул. Глибочицька, 44 м. Київ, 04050, код ЄДРПОУ 24175269 на користь [PERSON] , суму відповідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №42-1509 від «08» лютого 2018 року власнику автомобіля OPEL VIVARO д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкоджень при ДТП 03.12.2017 року, 100 000 (сто тисяч) гривень 00 коп. Стягнути з [PERSON] , та з ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», солідарно на користь [PERSON] , моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень. Стягнути з [PERSON] , та ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», солідарно на користь [PERSON] витрати на проведене експертне товарознавче дослідження, складене «08» лютого 2018 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №42-1509 від «08» лютого 2018 року власнику автомобіля OPEL VIVARO д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкоджень при ДТП 03.12.2017 року, у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень. Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , суму судового збору в розмірі 348 (триста сорок вісім) грн. 64 коп. Стягнути з ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», на користь, [PERSON] , суму судового збору в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] , та з ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», солідарно на користь [PERSON] , суму судового збору 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. Стягнути солідарно з [PERSON] , ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь [PERSON] суму витрат на правову допомогу у розмірі 16 306 грн. 40 коп. 11.10.2019 року представник відповідача за довіреністю Бондарук І.Ю. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна іншуранс груп» подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що у зв`язку з порушенням умов договору страхування, зокрема несвоєчасне повідомлення страхувальником про ДТП, а саме із запізненням, а саме більше року, тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Щодо визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної покодженням транспортного засобу, вказує, що згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № [NUMBER] від 08.02.18 р. ФОП [PERSON] визначено, що ринкова вартість досліджуваного автомобіля Opel Vivaro, д. н. [NUMBER] до пошкодження становить 133 363,98 грн. Вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить 203 869,20 грн. Тобто, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Щодо стягнення моральної шкоди, вказує, що вони стосуються тільки особою, яка її завдала, а не страховиком. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, вважає, що розрахунок судових витрат є орієнтовним та не підтверджений жодним фінансовим документом з банківською печаткою про понесені позивачем витрати в сумі 16 306 грн. 40 коп. Тому, просила суд відмовити у задоволенні позові до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна іншуранс груп» та розгляд справи провести без участі представника ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна іншуранс груп» (а.с. 59-62). Скрипник О.В., яка виступає в інтересах позивача [PERSON] подала до суду 22.11.2019 р. відповідь на відзив відповідача ПрАТ«УСК «Княжа Вієнна іншуранс груп», в якому зазначила, що вважає заперечення відповідача безпідставним і просить суд задовольнити позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої вналідок вчинення дорожньо-траснпортної пригоди. (а.с.82-89) 16.12.2019 року представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Бондарук І.Ю. подала заперечення на відповідь на відзив, та просила відмовити у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в повному обсязі. Судові витрати покласти на позивача. (а.с. 103-105) 14.07.2020 року представник позивача Скрипник О.В. подала до суду уточнену позовну заяву. (а.с.167-172) 12.08.2020 року представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Бондарук І.Ю. подала заперечення на уточненну позовну заяву, та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.(а.с.193-196) Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] після ДТП став інвалідом першої групи. Вказує, що аварія була ним створена і тому визнають позов частково, тому, що доходу іншого у нього не має. Також, вказала, щодо вимоги звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу визнає частково у сумі 15 000 грн., щодо витрат судового збору в сумі 348 грн 64 коп визнає повністю. У решті позову просила відмовити за безпідставністю. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою [PERSON] . Батько інвалід, не рухається. Позов визнає частково. Представник відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Віжнна Іншуранс Груп» Боднарук І.Ю. в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що позивач протягом року з моменту ДТП не звертались про страхове відшкодування і пропустили строки звернення. Просить відмовити у задоволенні позову повністю. Представник третьої особи 25.11.2019 року через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без їх участі. Свідок [PERSON] в судому засіданні пояснив, що він працює на посаді начальника страхової компанії ПрАТ «УСК «Княжа Віжнна Іншуранс Груп». Була заява від [PERSON] про настання страхового випадку. Він оглядав транспортний засіб. Чи [PERSON] надавав документи не пам`ятає. Вказує, що повідомляв його в усній формі, які потрібні документи для виплати страхового відшкодування. Рішення суду по кримінальній справі йому на протязі року не надавалось. Не пам`ятає, чи [PERSON] давав звіт. Також вказав, що йому надавали тільки пояснення, а самих пояснень не вистачає для заведення про страхового відшкодування. Повинна бути окремо, ще одна заява про відшкодування. Заслухавши вступне слово позивача, представника позивача [PERSON] , представників відповідача Боднарук І.Ю., [PERSON] свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий,неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб,інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 79 ЦПК України Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] 03.12.2017р. біля 14:07 год. керуючи автомобілем "Renault Symbol" д.н.з. [NUMBER] , в с. Суховерхів по вул. Центральній, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки "Opel Vivaro" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , 1995 р.н., жителя с. Ставчани Кіцманського району Чернівецької області. Внаслідок даної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій [PERSON] - тілесні ушкодження. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] транспортний засіб марки "Opel Vivaro" д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с.28) На підставі довіреності від 21.10.2013 року вищевказаний автомобіль належить [PERSON] (а.с. 201) 26.12.2017 року позивач [PERSON] звернувся до страхової компанії, в якій був виданий поліс № АК/7208230 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів винуватцю ДТП «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». (а.с.12) Кримінальне провадження за № 12017260110000721 від 27.12.2018 року закрито у зв`язку з тим, що [PERSON] в даному кримінальному провадженні не може являтись потерпілою стороною, оскільки останній через свою вину спричинив собі тілесні ушкодження.(а. с. 14-15) Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 01.03.2019 р. по справі № 351/192/19 [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, однак адміністративну справу щодо нього за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. (а.с.16-17). Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 42-1509 від 08.02.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ результаті пошкодження транспортного засобу «Opel Vivaro, д. н. з. [NUMBER] , складає 133 363 грн. 98 коп. (а.с.18-20). Згідно акту прийому передачі звіту про визначення вартості матеріального збитку від 08.02.2018 року загальна вартість робіт з незалежної оцінки становить 1500 грн. (а.с. 32) Відповідно до відповіді № 2729 від 08.04.2019 року на адвокатський запит адвоката Скрипник О.В. вбачається, що позивачу направлено лист про прийняте рішення ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». (а. с. 33) Згідно відповіді № 3818 від 13.05.2019 р. на адвокатський запит адвоката Скрипник О.В. позивачу направлено копію листа про прийняте рішення ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про те, що пояснення потерпілого не є підставою для отримання страхового відшкодування. І те, що дане рішення може оскаржити до директора Департаменту врегулювання страхових випадків ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». (а.с. 35-37) 27.05.2019 р. позивачем [PERSON] було направлено скаргу до директора Департаменту врегулювання страхових випадків ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якій просив переглянути рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування потерпілому [PERSON] в результаті ДТП, яка трапилася 03.12.2017 року в с. Суховерхів Кіцманського району Чернівецької області з вини застрахованого [PERSON] та виплатити страхове відшкодування потерпілому [PERSON] (а.с. 38) Крім того, 28.05.2019 року [PERSON] направив [PERSON] вимогу про відшкодування збитків, понесених в результаті вчинення ним правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП, а саме відшкодувати майнову шкоду нанесеному майну - автомобіля марки «Opel Vivaro, д. н. з. [NUMBER] , внаслідок пошкоджень при ДТП від 03.12.2017 року в розмірі 133 363 грн. 98 коп. у строк сім робочих днів. У випадку відмови у виконанні даної вимоги, буде змушений звертатися до суду про стягнення матеріальної та моральної шкоди. (а.с. 41) Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п.36.2 якщо дорожньо- транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону. - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Таким чином позивачем були дотримані всі вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним у даних правовідносинах. Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду майну фізичної особи, зобов`язана відшкодувати її в повному обсязі. Відповідно до пункту 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Щодо визначення розміру матеріальної шкоди заподіяної транспортному засобу. У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно положень ст. 28, 29 вказаного Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу, а саме витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Виходячи з страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних іранспортних засобів, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100 000 гривень на одного потерпілого, встановленого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 року №566, зареєстрованого в МЮ України 16.08.2010 року за №689/17984 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з наступними змінами і доповненнями, суд вважає, що грошові кошти на відновний ремонт автомобіля в сумі 100 000 гривень підлягають стягненню з страховика забезпеченого транспортного засобу, внаслідок винних дій водія якого сталась ДТП та було ушкоджено вищевказаний автомобіль. 24.05.2017 р. Верховним судом України в рамках справи № 6-1521цс16 досліджувалось питання щодо ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 1187, 1188 ЦК України, пункту 1.6, підпункту 8.6.2 пункту 8.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України ід 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика). Суд вказав, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 1188 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана внаслідок взаємодії слькох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Якщо ж цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку (Правова позиція у постанові верховного Суду України від 4 червня 2014 року № 6А9цс14). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення втрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризуєтеся величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду України від 16 грудня 2015 р. по справі №6-760цс 15. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату' товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конс трукторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Підпунктом 8.6.2 пункту 8.6 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховує ться! У законі «Про страхування» встановлено види обов`язкового страхування, одним з яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9 ч.І ст.7 закону). Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом цього закону (ст..ст.9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Отже, ПрАТ «УСК`Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За таких обставин, розмір позовних вимог до відповідача ПрАТ «УСК`Княжа Вієнна Іншуранс Груп» визначено в межах суми страхового відшкодування, суд вважає за необхідне стягнути в сумі 100 000 грн. У ч. 1, ч. 2 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються в межах установлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Отже, оскільки відповідачем у цьому спорі є особа, яка завдала шкоди та страховик, в якого ця особа застрахувала свою цивільну відповідальність, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь позивача згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу в сумі 33 363,98 коп., а з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна іншуранс Груп» в сумі 100 000 грн. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди, то суд також вважає їх такими, що підлягають часткового задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він зазнав внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу; неможливості певний час користуватись останнім; що порушило звичайний ритм його життя, призвело до незручностей у повсякденному житті, додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусиль для організації свого життя, відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків. Поряд з цим, суд вважає завлений позивачем до стягнення розмір моральної шкоди в сумі 20 000 грн. завищеним, оскільки останній значно перевищує розмір заподіяних йому матеріальних збитків, не відповідає ступеню та тривалості моральних страждань. В зв`язку з цим, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачів на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн. В іншій частині в задоволенні позову в цій частині відмовити. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору. Щодо позовної вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 17 788 грн. слід зазначити наступне. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, обов`язок щодо доведення підстав зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката покладається саме на сторони. Судом встановлено, що адвокат Скрипник О.В. здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ № 000154 від 28.07.2017 року. Між позивачем [PERSON] та адвокатом Скрипник О.В. укладено договір про надання правової допомоги від 15.03. 2018 року на представництво інтересів позивача у вказаній цивільній справі. Оплата робіт здійснена замовником, що підтверджується оригіналом квитанції № 14/07 від 14.07.2020 року, згідно якої [PERSON] на виконання договору про надання правової допомоги сплатив [PERSON] - 17 788 грн. 80 коп. (а.с.190) Таким чином, суд вважає, що, необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 17 788, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial