Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивачка 23.09.2019 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час донька є повнолітньою, однак продовжує навчання в Чернівецькому національному університеті ім.Ю.Федьковича, на денній формі навчання. Тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в Чернівецькому національному університеті ім.Ю.Федьковича в сумі, 5000гривень щомісяця. У зв`язку з нестабільною економічною ситуацією в країні, просить прив`язати суму по курсу НБУ на дату виплати (наприклад до $ США). Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовної заяви. Пояснила, що оскільки донька навчається на бюджетній основі, відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 2000 (дві) тисячі гривень щомісяця. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №304, сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.11). Згідно довідки №21, [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю "Біологія", держ.замовлення, інституту біології, хімії та біоресурсів Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича за ОР "бакалавр", згідно наказу №1031-ст від 01.09.2019 (а.с. 10). Вищезазначеними документами належним чином підтверджено навчання [PERSON] у навчальному закладі денної форми навчання, що фактично виключає її працевлаштування в даний період та відповідно свідчить про неможливість отримання самостійного заробітку. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до частин 1 і 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, врахувавши обставини визначені ст.182 СК України, оскільки суду не надано жодних доказів щодо працевлаштування відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його повнолітньої доньки [PERSON] , у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот тисяч) грн., що не суперечитиме вищевказаним нормам. Крім цього, документально підтверджено навчання [PERSON] на денній формі, що унеможливлює її працевлаштування та самостійне матеріальне забезпечення. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісяця, починаючи з 23 вересня 2019 року і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання, або до закінчення нею навчання. В решті позовних вимог, слід відмовити, адже заявлений розмір аліментів фактично позбавить платника аліментів засобів для існування. Згідно ч. 1 ст. 191 СКУ, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial