Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Представник селянського фермерського господарства "Лемко" [PERSON] / надалі СФГ / звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 11 квітня 2011 року між СФГ та [PERSON] був укладений договір оренди № 6 розташованої на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області земельної ділянки загальною площею 6,0000 га, кадастровий номер 1222081000:01:002:0069, яка належить [PERSON] на підставі права власності. Відповідно до п. 8 вищезазначеного договору, договір укладено на строк десять років. В жовтні 2014 року СФГ стало відомо, що стосовно тієї ж земельної ділянки був укладений і зареєстрований ще один договір оренди землі, між [PERSON] та фермерським господарством "[PERSON]В." / надалі ФГ /. на думку СФГ дана обставина порушує його права, оскільки, укладаючи договір оренди земельної ділянки з [PERSON], він розраховував на використання даної земельної ділянки до 2021 року. У звязку з цим СФГ вважає що укладений договір оренди укладений між [PERSON] та ФГ про надання в оренду земельної ділянки загальною площею 6,0000 га, кадастровий номер 1222081000:01:002:0069, яка на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області є недійсним, оскільки з передачею [PERSON] земельної ділянки СФГ, від першої до останнього перейшло строкове право володіння та користування землею. Припинити це право в односторонньому порядку [PERSON] не може. Тому СФГ просить визнати недійсним договір оренди № 6 укладений між [PERSON] та ФГ про надання в оренду земельної ділянки загальною площею 6,0000 га, кадастровий номер 1222081000:01:002:0069, яка розташована на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та відмовити [PERSON] в задоволенні позову при визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 6 від 11.04.2011 року на земельну ділянку загальною площею 6,00 га. [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою де вказала, що укладений між нею та СФГ договір оренди № 6 від 11 квітня 2011 року на земельну ділянку загальною площею 6,0000 га, кадастровий номер 1222081000:01:002:0069, яка розташована в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області є недійсним у звязку з тим, що в наданій копії договору оренди № 6 від 11 квітня 2011 року зазначено, що примірник договору, що знаходиться у СФГ та акт передачі земельної ділянки вона не підписувала, цей договір належним чином не зареєстрований, тому не може бути чинний. Дані обставини були виявлені у 2014 році при зверненні до відділу Держземагенства у Криничанському районі, тому стало можливим укладення 22 липня 2014 року договору № 194 оренди належної їй земельної ділянки між нею та ФГ. Останній договір зареєстрований належним чином і діє по цей час. Тому [PERSON] просить суд визнати недійсним договір оренди № 6 укладений між нею та СФГ 11 квітня 2011 року про надання в оренду земельної ділянки загальною площею 6,0000 га, кадастровий номер 1222081000:01:002:0069, яка розташована в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та відмовити СФГ в позові про визнання недійсним договору оренди тієї ж земельної ділянки, укладеного між нею та ФГ 22 липня 2014 року. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про день розгляду справи сповіщені. Оцінивши докази по справі суд вважає встановленим, що [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ДП, виданого Світлогірською сільською радою 27 березня 1998 року, належить призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельна ділянка площею 6,000 га. 11 квітня 2011 року між [PERSON] та СФГ підписаний договір № 6 вказаної земельної ділянки строком на 10 років. На примірниках цього договору є посвідчена печаткою відділу Держкомзему у Криничанському районі відмітка про реєстрацію договору 20 квітня 2011 року. 22 липня 2014 року між [PERSON] та ФГ був укладений договір оренди № 194 тієї ж земельної ділянки загальною площею 6,0000 га, кадастровий номер 1222081000:01:002:0069 строком на 10 років. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень даний договір зареєстрований 11 серпня 2014 року. Підставою недійсності цього договору СФГ вважає наявність на час укладення договору № 194 діючого договору оренди № 6 тієї ж земельної ділянки. Але примірники договору № 6 підписані як орендодавцем [PERSON], так і іншою особою, про що свідчить висновок судової почеркознавчої експертизи і що є порушенням положень ст. 639 ЦК України. Всі примірники договору оренди мають відповідати один одному, проте примірник договору № 6, що зберігається у позивача, через неспівпадіння підписів орендодавця не відповідає примірнику того ж договору, наявному у відділі Держгеокадастру у Криничанському районі. Згідно ст. 18 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації, яка повинна проводитись у відповідності із ст. 20 ЗУ "Про оренду землі". Але згідно витягів з державного земельного кадастру про належну [PERSON] земельну ділянку як від 24 липня 2014 року так і від 02 вересня 2016 року право оренди земельної ділянки зареєстровано лише за ФГ, а вказівки щодо реєстрації прав оренди ціє ї ж земельної ділянки СФГ відсутні. Тому суд вважає, що як при підписання договору оренди землі № 6, так і при його реєстрації були порушені вимоги вказаних правових норм, що свідчить про недоведеність СФГ чинності договору № 6 і наявності встановлених ним прав і обов'язків, як те передбачено ст. 626 ЦК України. Тому договір № 6 не може бути перепоною для укладення договору оренди № 194 тієї ж земельної ділянки на розсуд орендодавця, оскільки договір № 6 не надає СФГ прав орендодавця, які з вказаної причини не можуть бути порушені і захищені в порядку ст. 16 ЦК України. При цьому суд не може взяти до уваги заяву СФГ про застосування строку давності стосовно позовних вимог [PERSON], оскільки договір № 6 хоч і був підписаний у 2011 році, тобто понад встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності, але в силу наведених обставин він не порушував прав орендодавця до укладення договору № 194 у 2014 році, тому порушення права [PERSON] мало місце у 104 році, тобто в передбачений ст. 257 ЦК України строк. На підставі викладегого суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог по первісному позову СФГ та задоволення вимог зустрічного позову [PERSON] А відмова в задоволенні позову за правилами ст. 88 ЦПК України покладає на позивача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved