Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та третьої особи: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: - визнати недійсним і скасувати, як незаконний наказ ТОВ "Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн" від 03 травня 2019 року № 80 «Про звільнення», яким його було звільнено з посади начальника відділу охорони праці, так як заява про звільнення написана ним під впливом насильства, зокрема, психологічним тиском та залякуванням; - поновити його на посаді начальника відділу охорони праці в ТОВ "Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн"; - стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі неотриманої заробітної плати за час звільнення. Свої вимоги мотивує тим, що 25.04.2019 в місті Полтава Полтавської області він був прийнятий на роботу в ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» на посаду начальника відділу охорони праці з укладанням строкового трудового договору № 04-58 з випробувальним терміном на 3 місяці. Підприємство виконує роботи з капітального ремонту свердловин на нафту й газ. Під час роботи на підприємстві він виконав такий обсяг робіт: для бригади з капітального ремонту свердловин Hilong-8 підготував графіки проведення навчальних тривог на випадок нафтогазоводопроявів за сигналом «Викид» та графіки проведення навчальних тривог на випадок пожежі за сигналом «Пожежа»; переклав з російської мови та вніс зміни і доповнення до інструкції про заходи пожежної безпеки; розробив проект наказу «Про створення пожежно-рятувальних підрозділів добровільної пожежної охорони ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» та забезпечення їх діяльності; підготував лист-повідомлення про усунення порушень з охорони праці, пожежної безпеки та охорони навколишнього середовища інженеру з охорони праці ТОВ «Факторіал-К» [PERSON] ; склав перелік законодавчих і нормативно-правових актів з питань охорони праці й пожежної безпеки, за якими необхідно проходити навчання та перевірку знань керівникам, професіоналам й фахівцям ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн». 02 травня 2019 року близько 10 год 30 хв у свій кабінет його викликав начальник відділу кадрів [PERSON] і повідомив, що директор Ся [PERSON] , громадянин Китайської Народної Республіки, який в цей час перебував за межами України на території Китаю зобов`язав його забезпечити його звільнення. Але він намагався з`ясувати причину такої, на його думку, незаконної вказівки і відмовлявся добровільно писати заяву про звільнення. Тоді [PERSON] повідомив його про те, що він не пройшов випробувальний термін і він його звільнить з ініціативи власника. Однак, при прийнятті на роботу начальник відділу кадрів [PERSON] не ознайомив його з посадовою інструкцією начальника відділу охорони праці, з положенням про порядок проходження випробування працівниками ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн», з наказом про порядок проходження випробування начальником відділу охорони праці, призначенням куратора випробування та веденням листа оцінювання випробування, а також не ознайомив його з планом проходження випробування для начальника відділу охорони праці. Не повідомивши його про достовірну причину звільнення, начальник відділу кадрів [PERSON] . продовжував на нього психологічно тиснути і залякувати тим, що якщо він не напише заяву про звільнення за угодою сторін, то він звільнить його за ініціативою власника з записом у трудовій книжці про непроходження випробування та за невідповідність займаній посаді. Відповідно до п.7 розділу І «Загальні положення» трудового договору № 04-58 від 25.04.2019 випробувальний термін визначається роботодавцем у відповідності із законодавством України та становить від 1 до 3 місяців, а він пропрацював на підприємстві тільки дев`ять календарних днів. 03 травня 2019 року під тиском і залякуванням начальника відділу кадрів [PERSON] . проти своєї справжньої волі він написав заяву про звільнення за угодою сторін. Порушення його трудових прав змушує його звернутись до суду за їх захистом. Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що: - всі обставини його звільнення відбувалися в одному місці в офісі компанії, який знаходиться за адресою вул. Коваля, 2, м. Полтава, Полтавська область. Учасниками та свідками цих обставин були громадяни Китайської Народної Республіки, працівники ТОВ "Хайлон Ойл Сервіс і інжиніринг Юкрейн": директор Ся Веньхуа, заступник директора, перекладач Анна, а також громадяни України, працівники ТОВ "Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн": головний інженер [PERSON] , начальник відділу кадрів [PERSON] , менеджер з кадрів [PERSON] та офіс-менеджер [PERSON] , які, будучи допитаними в якості свідків, підтвердять вказані ним обставини. Також доказами обставин звільнення є електронні докази, зокрема, електронна переписка (SMS-повідомлення) та телефонні розмови за допомогою радіоелектронного засобу зв`язку (смартфону) між директором [PERSON] , заступником начальника, перекладачем Анною та начальником відділу кадрів [PERSON] ; - він вибрав способи захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ст. 16 ЦК України, зокрема: 1) визнати недійсним і скасувати як незаконний наказ ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» від 03 травня 2019 року № 80 «Про звільнення» - це визнання правочину недійсним; 2) поновити його на посаді начальника відділу охорони праці в ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» - це відновлення становища, яке існувало до порушення; 3) стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі неотриманої заробітної плати за час звільнення - це відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. В п. 1 прохальної частини позовної заяви він просить суд визнати недійсним і скасувати як незаконний наказ, тобто слід розуміти визнати наказ, як правочин недійсним і скасувати наказ, як незаконний, тому що заява, на підставі якої був підготовлений наказ про звільнення, написана проти його справжньої внутрішньої волі, під впливом насильства, психологічним тиском та залякуванням виконати запис в трудовій книжці про непроходження випробування. Крім цього, представник відповідача не вказує, які саме норми чинного законодавства чи яка постанова пленуму Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду ним порушена при викладенні прохальної частини позовної заяви, а тому просить суд не вважати це за серйозний недолік; - представник відповідача, зазначаючи, що під час виконання трудових обов`язків, передбачених трудовим договором № 04-58 від 15.04.2019, та посадової інструкції, позивач проявив себе з негативної сторони як працівник, що полягало у відсутності знань щодо додержання законодавства, правил, стандартів, норм, положень, інструкцій з охорони праці, що входило до його трудових обов`язків та кваліфікації, не вказує, який саме пункт трудового договору він порушив і не підтверджує порядок проходження ним випробувального терміну будь-яким документом. Зазначаючи, що такі документи як положення про порядок проходження випробування працівниками ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн», наказ про порядок проходження випробування начальником відділу охорони праці, призначенням куратора випробування та веденням листа оцінювання, а також план проходження випробування для начальника відділу охорони праці не передбачені нормами чинного законодавства, як обов`язкові на підприємстві, не враховує, що в мережі Інтернет на порталі «Кадровик-01» https://www.kadrovik01.com.ua, яким керуються усі кадрові служби України, а відповіді за запитання надають державні службовці, тобто, експерти в галузі трудового права в статті «Строк випробування не пройдено: звільняємо працівника» від 21.09.2016 оформлення таких документів є необхідним. Вважає, що жодному працівнику, який прийнятий на роботу до ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» з 01.01.2019 належним чином не було проведено і документально оформлено проходження випробувального терміну. Відповідно до п. 7 розділу І трудового договору № 04-58 від 25.04.2019 випробувальний термін становить від 1 до 3 місяців, і це означає, що він повинен був працювати на підприємстві з випробувальним терміном щонайменше 1 календарний місяць, а якщо брати до уваги наказ від 24.04.2019 № 67 «Про прийняття на роботу», то в ньому наказується його прийняти на роботу з випробувальним строком на 3 місяці, а він працював на підприємстві тільки 9 (дев`ять) календарних днів. Вважає, що це є порушення роботодавцем п. розділу І трудового договору № 04-58, де прописано, що цей трудовий договір укладений з урахуванням вимог законодавства і є обов`язковим для виконання сторонами; - під час підписання трудового договору додатки до нього були відсутні, зокрема, й додаток за порядковим номером 2 - посадова інструкція начальника відділу охорони праці. Тому з посадовою інструкцією начальника відділу охорони праці він не був ознайомлений і на ній відсутній його власноручний підпис про ознайомлення, а також дата підписання. На його думку, ця посадова інструкція була розроблена після ознайомлення відповідача з його позовною заявою, тому що представник відповідача не надає копії наказу по підприємству про реєстрацію та введення в дію цієї посадової інструкції; - стосовно відсутності знань щодо додержання законодавства, правил, стандартів, норм, положень, інструкцій з охорони праці, то представник відповідача не наводить назву нормативно-правових актів з охорони праці, знання яких у нього відсутні, та й сама перевірка знань з питань охорони праці, яка здійснюється комісією з перевірки знань з питань охорони праці та оформляється протоколом, не проводилась; - представник відповідача нічого не повідомив суду про обсяг робіт, що виконаний особисто ним під час роботи на підприємстві, який наведений в абз. 1 позовної заяви, також не вказав, де знаходився (відрядження, відпустка, тимчасова непрацездатність) і на території якої країни директор ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» Ся [PERSON] в період з 24.04.2019 по 03.05.2019, так як наказ від 03.05.2019 № 80 «Про звільнення» підписаний іншою посадовою особою підприємства в м. Полтава, а на бланку наказу не відомо чому вказано м. Київ. Крім цього, представник відповідача не повідомив суд стосовно здійснення на нього психологічного тиску і залякування 02.05.2019 і 03.05.2019 начальником відділу кадрів Острійчуком П К.; - з пояснювальною запискою щодо звільнення [PERSON] від 02.05.2019, яка знаходиться в додатках до відзиву на позовну заяву і яку підготував та підписав начальник відділу кадрів [PERSON] , не будучи призначеним куратором випробування, він ознайомився тільки 29.06.2019. Під час звільнення про цю пояснювальну записку йому не було нічого відомо, тому вважає її підробленим документом. На його думку, ця пояснювальна записка була підготовлена після ознайомлення відповідача з його позовною заявою, тому що представник відповідача не надає витягу з журналу реєстрації вхідної документації, в якому зазначався б вхідний номер і дата її реєстрації, які відсутні і на самій пояснювальній записці. Щодо її змісту, то обставини [PERSON] перекрутив на власну користь. Насправді, йому було поставлено завдання не розробити нову інструкцію про заходи пожежної безпеки, а перекласти інструкцію, яка діяла на території Казахстану, з російської мови на українську, що він і зробив. Стосовно невірно внесених записів до пунктів 61 і 62 в Журнал реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки визнає, що прізвище, ім`я та по-батькові працівника [PERSON] та прізвище Візнович неправильно вніс у сусідню графу. Але в пункті 54 та 56 цього ж журналу самим [PERSON] з порушенням вимог правил замість загальнообов`язкової інструкції про заходи пожежної безпеки внесено запис загальнооб`єктова інструкція з охорони праці, а також у всіх внесених записах відсутній номер інструкції, з якої отримано інструктаж. В пункті 65 в графі 5 [PERSON] пропущено назву професії (посади) особи, яку інструктують. Це означає що весь журнал реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки, який є документом суворої звітності, де заборонено робити будь-які виправлення, [PERSON] ведеться з порушенням вимог правил. Стосовно проведення спеціального навчання і перевірки знань з питань охорони праці для помічників бурильника [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , бурильників [PERSON] і [PERSON] , він провів навчання основних положень Закону України "Про охорону праці", "Правил безпеки в нафтогазовидобувній промисловості України" та інших нормативно-правових актів з охорони праці, але він не був наказом призначений головою комісії з перевірки знань з питань охорони праці, який і повинен збирати комісію. Також він не заставляв примусово ставити підписи в Журналі ведення протоколів засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці. При цьому, [PERSON] з невідомих причин не надав копії з даного Журналу з підписами вищеперерахованих працівників; - звертає увагу суду, що на підприємстві відсутня первинна профспілкова організація, не створена комісія по трудових спорах і не має колективного договору. Отже, наведені представником відповідача обставини не відповідають дійсності. 03 травня 2019 року він проти власної волі написав і подав заяву про звільнення за угодою сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених в ньому та пояснив суду, що 25.04.2019 він був прийнятий на роботу з укладенням строкового договору з випробуванням на строк три місяці. Необхідну для підприємства роботу він виконав, зокрема, склав необхідні графіки, здійснив переклад інструкції тощо. Однак йому не було вручено плану випробувань, не призначено керівника, що є порушенням трудового законодавства. Крім того, при прийнятті на роботу йому не вручили посадову інструкцію, положення про відділ, не ознайомили з правилами внутрішнього трудового розпорядку, не забезпечили персональним комп`ютером та організаційною технікою. На підприємстві відсутні КТС та профспілка. Йому погрожували, що якщо він не напише заяву за власним бажанням, то його звільнять як такого, що не пройшов випробування. Пропрацював він лише 9 днів, хоча в наказі про прийняття на роботу зазначено строк випробування 3 місяці. Він зателефонував [PERSON] , за рекомендаціями якого він був прийнятий на роботу, який повідомив йому, що були виявлені недоліки в його попередній роботі. Тому він вважає, що відбулася злочинна змова між двома керівниками, які є громадянами Китайської республіки. Наказ про звільнення був підготовлений і підписаний у м. Полтава, а зазначено м. Київ. Також йому відомо, що наказ підписував заступник директора, так як останнього тоді не було на підприємстві та на території України. Не було його і в офісі в Полтаві. Вважає, що його трудові права порушенні, відбулося звільнення без правового захисту та під тиском. Від представника відповідача - адвоката Зінкевича Д.В. надійшов до суду відзив на позов, в якому він просить відмовити в позові в повному обсязі та вказує, що позовні вимоги\~позивача є\~незаконними,\~не обґрунтованими,\~обставини,\~викладені в\~позовній заяві,\~не відповідають дійсності\~та є\~такими,\~що суперечать\~нормам чинного\~законодавства,\~а тому\~не підлягають\~задоволенню з\~таких підстав.\~У позовній\~заяві позивач\~повідомляє,\~що його\~звільнили незаконно,\~заяву про\~звільнення він\~написав під\~тиском начальника\~відділу кадрів\~та його\~не було\~ознайомлено з\~посадовою інструкцією\~начальника відділу\~охорони праці,\~положенням про\~порядок проходження\~випробування працівниками\~ТОВ "Хайлон\~Ойл Сервіс\~і Інжиніринг\~Юкрейн",\~наказом про\~порядок проходження\~випробування начальником\~відділу охорони\~праці,\~планом проходження\~випробування для\~начальника відділу\~охорони праці\~та про\~призначення куратора\~випробування,\~ведення листа\~оцінювання,\~ з\~чим не\~можливо погодитись, тому що: - позивач не надав доказів, які підтверджували б його обгрунтування; - у прохальній частині позовної заяви [PERSON] просить суд визнати недійсним і скасувати як незаконний наказ ТОВ "Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн" від 03.04.2019 № 80 «Про звільнення», однак при вирішенні даного трудового спору позивач повинен звертатися з вимогою про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що відображається в практиці Верховного суду у складі Цивільного касаційного суду. Тобто, позивач виклав неправомірні вимоги в прохальній частині позовної заяви, так як визнання недійсним наказу про звільнення не передбачено нормами чинного законодавства; -\~щодо суті\~позовних вимог,\~то 24.04.2019\~ [PERSON] \~була подана\~заява до\~відповідача про\~прийняття на\~роботу.\~24\~квітня 2019\~року відповідач\~виніс Наказ\~№ 67,\~яким [PERSON] \~прийнято на\~посаду начальника\~відділу охорони\~праці з\~25.04.2019\~з укладанням\~з ним\~строкового трудового\~договору №\~04-58,\~з випробувальним\~строком на\~3\~місяці та\~посадовим окладом,\~згідно з\~штатним розписом.\~Позивач ознайомлений\~з даним\~наказом,\~про що\~поставив свій\~підпис.\~25\~квітня 2019\~року між\~ [PERSON] \~та відповідачем\~укладено трудовий\~договір №\~04-58.\~Під час\~виконання трудових\~обов`язків,\~передбачених даним\~договором та\~посадовою інструкцією\~начальника відділу\~охорони праці,\~позивач проявив\~себе з\~негативної сторони\~як працівник,\~що полягало\~у відсутності\~знань щодо\~додержання законодавства,\~правил,\~стандартів,\~норм,\~положень,\~інструкцій з\~охорони праці,\~що входило\~до трудових\~обов`язків та\~кваліфікації працівника.\~У зв`язку\~з чим,\~позивач та\~начальник відділу\~кадрів [PERSON] .\~дійшли згоди\~про звільнення\~на підставі\~п.\~1\~ст.\~36\~КЗпП України.\~03\~травня 2019\~року позивачем\~за власною\~волею написана\~та подана\~до відповідача\~заява про\~його звільнення.\~Цього ж\~дня,\~відповідачем винесено\~Наказ №\~80\~про звільнення\~ [PERSON] \~на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України та його заяви від 03.05.2019. Позивач ознайомлений з даним наказом та отримав трудову книжку у день звільнення; - твердження [PERSON] про те, що він не був ознайомлений з посадовою інструкцією начальника відділу охорони праці не відповідає дійсності, оскільки під час укладання трудового договору № 04-58 від 25.04.2019 посадова інструкція начальника відділу охорони праці йшла як додатком до даного договору та позивач проставив свій підпис на договорі, що свідчить, що з даною інструкцією він ознайомлений. [PERSON] був ознайомлений в повному обсязі зі своїми трудовими обов`язками зазначеними, як в трудовому договорі № 04-58 від 25.04.2019, так і в посадовій інструкції начальника відділу охорони праці, затвердженій від 08.02.2019 ТОВ "Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн"; - посилання позивача на те, що його не ознайомили з положенням про порядок проходження випробування працівниками ТОВ "Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн", наказом про порядок проходження випробування начальником відділу охорони праці, призначення куратора випробування та ведення листа оцінювання випробування, планом проходження випробування для начальника відділу охорони праці не підтвердженні нормами чинного законодавства про їх обов`язкову наявність на підприємстві, а тому є безпідставні. В цілому вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та не доведені відповідними доказами, а тому не підлягають задоволенню. Представник відповідача\~в режимі\~відеоконференції в\~судовому засіданні\~підтримав відзив\~на позов\~та додатково\~пояснив суду,\~що [PERSON] \~не відповідав\~займаній посаді,\~оскільки завдання\~виконував несвоєчасно,\~неякісно,\~про що\~його було\~завчасно повідомлено.\~Не передбачено\~складання акту\~після кожної\~виконаної дії.\~Оцінювалася робота\~в загальному.\~Керівником стажування\~був керівник\~підприємства.\~Відповідно до\~трудового договору,\~додатком до\~нього є\~посадова інструкція.\~Підписуючи трудовий\~договір,\~ [PERSON] \~ознайомився і\~з даною\~інструкцією.\~Посадова інструкція\~була вручена\~йому 25.04.2019.\~ Про\~те,\~що [PERSON] \~не ознайомлений\~з вказаними\~ним документами,\~ним не\~долучено жодних\~доказів,\~як і\~не доведено,\~що він\~виконував покладені\~на нього\~обов`язки,\~що написав\~заяву під\~тиском.\~Навпаки,\~вислухавши зауваження\~до його\~роботи,\~він сам\~написав заяву\~про звільнення.\~Про те,\~що його\~не влаштовували\~умови праці,\~він повідомляє\~і в\~судовому засіданні.\~Між керівником\~та працівником\~було досягнуто\~згоду щодо\~звільнення за\~угодою сторін,\~тому підставою\~була погоджена\~сторонамиугода. Жодного тиску на працівника не було, як і не було невиконання вимог трудового законодавства, умов трудового трудового зі сторони підприємства. Позивач домовився з роботодавцем про його звільнення за власного волею та без будь-якого тиску. Крім того, будь-яке анулювання даної домовленості про звільнення відсутнє, що є підставою для відмови в позові (п. 8 ППВСУ №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів»). Самі дії позивача щодо подання заяви про звільнення, отримання трудової книжки та заробітної плати були без будь-яких обтяжуючих обставин та лише за його бажанням. У разі звільнення працівнику видається копія наказу про звільнення. Підприємство зареєстроване в м. Києві, де і міститься головний офіс, а у м. Полтава були робочі місця, тому видача наказу у м. Києві відповідає вимогам законодавства. Наказ про звільнення направлявся директору факсограмою і він його особисто підписав. Копію наказу було вручено позивачу. [PERSON] сам написав заяву на звільнення, тиску на нього не було, обґрунтовує свої доводи припущеннями та, враховуючи його поведінку під час розгляду справи, затягування її строків, у них є достатні підстави вважати, що даний позов подано з метою матеріальної вигоди. Щодо пояснювальної записки начальника відділу кадрів повідомив, що така мала місце, була направлена директору підприємства для відома, але, оскільки сторони дійшли згоди щодо звільнення за угододою сторін, то вона не була підставою для звільнення, тому, якщо позивач наполягає, щоб її не брати до уваги, то вони не заперечують проти цього, так як обставини, викладені в ній, не є предметом дослідження при розгляді даного справи. Також зазначив, що заяви, пояснюючі та інша внутрішня переписка працівників підприємства не реєструється, а передається безпосередньо керівнику для прийняття рішень. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні\~відповідача - директора ТОВ "Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн" Ся [PERSON] , повідомленого належним чином про день, час та місце розгляду справи, на підтвердження чого в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення (а.с.92), який причин неявки не повідомив, будь-яких пояснень до позовної заяви чи відзиву на позов до суду не надходило, клопотань та заяв щодо процесуальних питань не заявлено. Трудовий спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 05.06.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано у відповідача документи, про які заявлено клопотання у позовній заяві. 26 червня 2019 року від позивача до суду надійшла заява про виклик свідків та витребування доказів (а.с.17-20), яка задоволена частково в судовому засіданні 19.07.2019. 26 червня 2019 року та 01.07.2019 від представника відповідача на електронну та поштову адреси суду відповідно надійшов відзив на позовну заяву (а.с.25-28, 32-34). 4 липня 2019 року позивачем подано відповідь на відзив (а.с.64-69). Від представника відповідача на електронну адресу суду 03.07.2019 та поштову адресу суду 09.07.2019 надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.85, 93). Ухвалою суду від 04.07.2019 постановлено судове засідання по розгляду даної справи провести 19.07.2019 о 15.30 год в режимі відеоконференції (а.с.87). 19 липня 2019 року позивачем надано суду заяву про збільшення підстав позову та заяву по ціну позову (а.с.96-100, 138-140), які суд протокольною формою ухвали 19.07.2019 не прийняв до розгляду, оскільки позивач не надіслав їх іншій стороні (а.с.105) та 09.08.2019 суд заяву про збільшення підстав позову залишив без розгляду у зв`язку з порушенням ч.3 ст. 49 ЦПК України (а.с.124). Ухвалою суду від 19.07.2019 в судове засідання викликано свідків та постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції (а.с.106-107). 23 липня 2019 року від позивача надійшла заява про долучення квитанцій, які підтверджують факт направлення відповідачу його письмових заяв (а.с.114-115, 116). 6 серпня 2019 року позивачем подано до суду заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з наміром укласти мирову угоду, заява по намір укласти мирову угоду та проект мирової угоди (а.с.117, 118-119, 120). Суд, вислухавши думку сторін, протокольною ухвалою 09.08.2019 відмовив у задоволенні заяви про відкладення судового засідання (а.с.124). 20 серпня 2019 року від представника відповідача до суду надійшли письмові пояснення по справі (а.с.131-133). 2 вересня 2019 року позивачем подано до суду: - заяву про витребування документів та заслухання нового свідка (а.с.134-135), у задоволенні якої суд 02.09.2019 відмовив за необґрунтованістю та не дотриманням вимог закону (а.с.156); - заява про поновлення пропущеного процесуального строку (а.с.136-137), у задоволенні якої суд відмовив, оскільки питання про розгляд заяви про збільшення підстав позову вже вирішено, а справа знаходиться на стадії дослідження письмових доказів (а.с.157); - заява про зупинення провадження у справі (а.с.146-147), у задоволенні якої ухвалою суду від 02.09.2019 відмовлено у зв`язку з її необґрунтованістю (а.с.158-159). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: в судовому засіданні встановлено, що 24.04.2019 наказом ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» за № 67, [PERSON] прийнятий на посаду начальника відділу охорони праці з 25.04.2019 з укладенням з ним строкового трудового договору №04-58, з випробувальним строком на три місяці та посадовим окладом згідно штатного розкладу (а.с.5). 25 квітня 2019 між [PERSON] і ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» укладено трудовий договір №04-58, відповідно до якого працівник [PERSON] призначається на посаду начальника відділу охорони праці, під час виконання своїх трудових обов`язків підпорядковується безпосередньо директору підприємства. Додатками до даного договору є перелік відомостей, що становлять комерційну таємницю ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» та посадова інструкція (а.с.7-9). Загальні положення, характеристика робіт, завдання, посадові обов`язки, права та відповідальність начальника відділу охорони праці (код ДК 1232) містяться в посадовій інструкції, затвердженій директором ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» Ся Веньхуа 03.02.2019 (а.с.47-50). Відповідно до заяви [PERSON] від 03.05.2019, останній просив звільнити його із займаної посади за угодою сторін з 03.05.2019 (а.с.52). Наказом ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» за № 80 від 03.05.2019 [PERSON] звільнений з посади начальника відділу охорони праці 03.05.2019 за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КзПП України, підстава заява [PERSON] від 03.05.2019 (а.с.6). Відповідні записи про прийняття та про звільнення [PERSON] із займаної посади на підставі вказаних наказів № 67 від 24.04.2019 та №80 від 03.05.2019 внесено до трудової книги останнього серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно з довідкою №ХОС00000004 від 24.06.2019 про середню заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виданій [PERSON] , його середня заробітна плата складає 755,95 грн (а.с.51). 02.05.2019 начальником відділу кадрів ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» [PERSON] була складена на ім`я директора ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» Ся Веньхуа пояснювальна записка, в якій перший виклав факти чому [PERSON] не відповідає займаній посаді начальника відділу охорони праці. Зокрема, як підсумок вказано, що [PERSON] не володіє знаннями щодо додержання вимог законодавства, правил, стандартів, норм, положень, інструкцій з пожежної безпеки та охорони праці, у зв`язку з чим підлягає звільненню (а.с.53-54). В судовому засіданні позивач вказав, що з пояснювальною запискою його не було ознайомлено, про її складення він не був повідомлений, а тому суд вважає, що вона не була причиною розірвання трудового договору та ніяк не вплинула на написання [PERSON] заяви про його звільнення за угодою сторін. Від представника позивача надійшла інструкція про заходи пожежної безпеки, розроблена [PERSON] . (а.с.58), позивачем в свою чергу надано проекти розроблених ним документів (а.с.70-84). Жоден з цих документів не є належним доказом, оскільки не міcтять підписів, печаток, будь-якої інформації про їх затвердження підприємством. Більше того, ці документи не входять в предмет доказування у даній справі та не підлягають перевірці й оцінці. В судовому\~засіданні допитаний\~в режимі\~відеоконференції свідок\~ [PERSON] \~вказав,\~що про\~підстави звільнення\~ [PERSON] \~йому нічого\~не відомо.\~Він запросив\~останнього на\~співбесіду і\~проводив її\~з ним\~при прийнятті\~на роботу.\~Про негативну\~роботу у\~попередніх компаніях\~ [PERSON] \~-\~це було\~його припущення,\~коли він\~дізнався,\~що [PERSON] \~судиться з\~усіма компаніями,\~де працював.\~Про психологічний\~тиск на\~працівника йому\~нічого не\~відомо,\~як і\~про те,\~хто підписував\~наказ та\~місце його\~видачі.\~Він відповідає\~за виробництво\~на підприємстві,\~тому має\~співпрацювати з\~начальником відділу\~охорони праці.Він\~давав вказівки [PERSON] виїхати на об`єкти і перевірити дотримання охорони праці, чого останнім не було зроблено, тому наступного дня він особисто виїжджав на об`єкти і перевіряв це, так як [PERSON] не виконав цієї роботи. Свідок [PERSON] , начальник відділу кадрів ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн», в судовому засіданні в режимі відеоконференції показав суду, що [PERSON] деякий час працював у них начальником відділу охорони праці. До того часу цю посаду займав він і він її [PERSON] передав. Позивач виявив некомпетентність у цій сфері. Він, як особа, яка раніше виконувала цю роботу, добе знав її, тому бачив, що позивач з нею не справляється, про що вказував усно йому, зазначаючи виявлені недоліки. Зокрема, [PERSON] доручили розробити інструкцію з охорони праці, яку він готував на двох сторінках цілий день, і як виявилося, він просто переклав її з російської мови. Також не зміг проінструктурувати працівників про безпеку праці. За декілька днів до звільнення він звернувся до директора підприємства про некомпетентність [PERSON] , на що останній дав вказівку звільнити його. Для директора і головного бухгалтера місце роботи - м. Київ. Всі документи він направляв директору на електронну пошту. Вони побачили якість роботи позивача. Про те, що підставою звільнення є вказівка керівника іншого підприємства, де раніше працював [PERSON] , не правда. Тиску він на нього не чинив, а, як посадова особа, яка знає ділянку роботи, яку доручено [PERSON] , розповідав йому про її особливості, його обов`язки, а коли виявив, що він з ними не справляється, запропонував написати заяву на звільнення, щоб не звільняли його з підстав невідповідності займаній посаді. Повноважень при цьому не перевищував, а зробив пропозицію [PERSON] , на яку він погодився. Це право працівника писати заяву чи не писати. Звільнення відбулося з власної ініціативи [PERSON] без тиску і залякувань. Третього числа зранку [PERSON] прийшов і приніс заяву на звільнення, яку написав сам. Наказ на звільнення підписав директор особисто. Вважає, що мета позову - стягнення коштів з підприємства. В судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок [PERSON] , менеджер з персоналу ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн», надала суду покази, що [PERSON] написав власноручно заяву про звільнення за згодою сторін. Його швидке звільнення відбулося через те, що він не справлявся з дорученою роботою. Йому надавали можливість роздрукувати все йому необхідне, ніхто на нього не кричав, не тиснув, все було спокійно. Позивачу надавалися всі документи, в тому числі посадова інструкція, для ознайомлення. Наказ про звільнення підписував директор. У наказі про прийняття на роботу прописувався строк випробування. [PERSON] було звільнено за угодою сторін. Він власноручно, без будь-якого тиску написав заяву на звільнення. Таким чином, свідки підтвердили те, що [PERSON] був прийнятий на роботу в ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» начальником відділу охорони праці, його ознайомлено з його посадовими обов`язками, створено умови для їх виконання, однак він не справлявся\~з дорученими\~завданнями,\~були зауваження\~до його\~роботи,\~про які\~повідомлено останнього,\~а також\~запропоновано звільнитись\~за угодою\~сторін.\~ [PERSON] \~погодився на\~таку пропозицію,\~звернувшись із\~письмовою заявою\~до директора\~товариства про\~його звільнення\~за угодою\~сторін.\~Жодного тиску\~при цьому\~на нього\~не чинилося,\~ніхто його\~не заставляв\~писати заяву,\~не диктував\~її,\~він написав\~та приніс\~її власноручно.\~Було досягнуто домовленостей про звільнення за угодою сторін, про що керівником підприємства підписано наказ, який направлявся йому електронним зв`язком. Отже, суд прийшов до висновку, що між сторонами виник трудовий спір щодо законності звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, взявши до уваги заперечення представника відповідача, пояснення свідків, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України являється завданням цивільного судочинства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України, на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці закріплено Кодексом законів про працю України. Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (стаття 1 Кодексу законів про працю України). Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі ст. 139 КЗпП, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 5-1 КЗпП України визначено гарантії забезпечення права громадян на працю. Так, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (п. 6 ч. 1 ст. 5-1 КЗпП України). Пунктом 1 частини 1 статті 36 КЗпП України визначено, що підставою припинення трудового договору є угода сторін. У випадку звільнення за угодою сторін бажання обох сторін виражене одночасно, тобто роботодавцем і найманим працівником досягнуто спільної згоди щодо припинення трудового договору у визначений строк. І анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це роботодавця і працівника (п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду сулами трудових спорів»). Стороною, що ініціює звільнення за угодою сторін може бути як працівник, так і роботодавець. Тобто, ініціювати звільнення може працівник шляхом подання роботодавцеві відповідної заяви, або ж роботодавець через направлення працівникові повідомлення про запропоноване звільнення за угодою сторін. Більше того, законодавство не вимагає напряму обов`язкового оформлення письмового документа, що ініціює звільнення (заяви працівника або повідомлення роботодавця), а тому ініціатива щодо звільнення може бути висловлена працівником або роботодавцем іншій стороні усно. Оформлення письмової заяви працівника або повідомлення роботодавця є бажаним, але не є обов`язковим. Зі змісту вищевикладеного та наданих показів свідків вбачається, що [PERSON] було запропоновано розірвати трудовий договір за угодою сторін, оскільки він, будучи на випробувальному терміні, не справлявся з покладеними на нього обов`язками, на що [PERSON] погодився і написав заяву на звільнення. Трудові відносини між позивачем та відповідачем припинилися за угодою сторін. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Посилання позивача на те, що він під тиском та залякуванням, проти його справжньої волі, 03.05.201 написав заяву на звільнення не знаходить свого підтвердження будь-якими доказами, наданими позивачем разом з позовною заявою. Він сам підтвердив, що доповідних на нього не писалось, про них йому відомо не було, він складав документи, які йому доручались, і хоч такі і не погоджені та не підписані керівництвом товариства, він вважає, що останні виготовлені якісно. Заяву про звільнення за угодою сторін написав власноручно, розуміючи, що запис у трудовій книжці про звільнення за угодою сторін є для нього більш вигідний. Умовами роботи, які існували у товаристві, він був незадоволений, про що неодноразово висловлювався у судових засіданнях. Натомість,\~представник відповідача\~навів докази\~того,\~що [PERSON] \~не справлявся\~з покладеними\~на нього\~обов`язками,\~однак тиску\~на останнього\~з метою\~його звільнення\~не чинилося,\~ніхто на\~нього не\~кричав,\~не погрожував\~йому,\~не впливав\~на прийняття\~рішення,\~що знайшло\~своє підтвердження\~в показах\~свідків,\~яких просив\~допитати саме\~позивач. Обидві сторони, маючи певні зауваження один до одного, дійшли згоди про припинення трудового договору за угодою сторін. Саме позивач написав письмову заяву від 03.05.2019, в якій просив його звільнити з займаної посади з 03.05.2019 за угодою сторін. При цьому жодних претензій у сторону роботодавця не висловлював, як і останній не примушував його до написання такої заяви, що свідчить про їхню двосторонню згоду на таке припинення трудового договору. Відносно пояснювальної записки щодо звільнення [PERSON] із займаної посади, складеної начальником відділу кадрів ТОВ «Хайлон Ойл Сервіс і Інжиніринг Юкрейн» [PERSON] , то позивач сам підтвердив, що цієї запискою на нього ніякого тиску не чинилося, більше того він переконаний, що цю записку було написано вже після звернення ним до суду з позовом. Оскільки звільнення [PERSON] відбулося на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП, тобто за угодою сторін, суд вказаній пояснювальній записці, в якій викладені факти чому [PERSON] не відповідає займаній посаді начальника відділу охорони праці, зокрема, те, що він не володіє знаннями щодо додержання вимог законодавства, правил, стандартів, норм, положень, інструкцій з пожежної безпеки та охорони праці, у зв`язку з чим підлягає звільненню, як і долученим позивачем документам без підписів та печаток на підтвердження виконання ним його обов`язків, оцінку не дає, як і не дає оцінку як [PERSON] виконував покладені на нього трудові обов`язки, тому що це не входять у предмет доказування. Перевіряючи законність процедури звільнення позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, судом встановлено, що 03.05.2019 [PERSON] власноруч написав заяву про звільнення за угодою сторін з 03.05.2019 (а.с.52). Позивача було звільнено 03.05.2019 наказом № 80 на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. Жодного належного та допустимого доказу на обгрунтування того, що даний наказ підписаний не директором, а іншою посадовою особою суду не надано. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду сулами трудових спорів», при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п.1 ст.36 КЗпП, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (ст.38 КЗпП). За таких умов суд приходить до висновку, що відповідачем у даній ситуації дотримано порядок звільнення позивача, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Враховуючи положення ст. 43 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення, беручи до уваги наявність угоди сторін на звільнення, заяви позивача на звільнення за такою угодою, то у суду відсутні підстави для скасування наказу №80 від 03.05.2019 про звільнення і поновлення [PERSON] на посаді начальника відділу охорони праці. Щодо вимог позивача про стягнення не отриманої заробітної плати за час звільнення суд виходить з такого. Відповідно до змісту ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Згідно зі змістом ч. 1 ст. 188 ЦПК України, похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Оскільки позовна вимога [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, які не підлягають задоволенню, то у суду відсутні підстави для задоволення похідної позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Отже, оцінюючи всі наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог позивачем, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів порушення його прав під час видання наказу про звільнення, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст. 43 Конституції України, ст.ст. 21, 36, 139, 235 КЗпП України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 188 ЦПК України,

Outcome: dismissed