Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.04.2013 року Публічне Акціонерне Товариство "Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта") та фізична особа резидент України - [PERSON], [INFO], шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-13975-130413. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 Частини 1 вищевказаного Договору, Позивач (Банк) відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 Частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі: 15000,00 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 22.07.2014 р. не виконує належним чи зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. У зв'язку з чим Позивач звернувся до суду та просить стягнути з Відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму 23,93763 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, однак представника позивача Духота І.В. в позовній заяві просить розглядати справу за позовом без присутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" належить задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 13.04.2013 року Публічне Акціонерне Товариство "Дельта Банк" (правонаступник Товариства обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта"), надалі за текстом - Позивач, та фізична особа резидент України [PERSON], [INFO], шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-13975-130413. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 Частини 1 вищевказаного Договору, Позивач (Банк) відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 Частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі: 15000,00 грн. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно п. 2.1. Частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору, Відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановленої кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач (Банк) відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі: 15000,00 грн. Відповідачка скористався Кредитною лінією, але станом на 22.07.2014 рік не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку ціни позову вбачається, що станом на 22.07.2014 року, за Договором [NUMBER] від 13.04.2013 року укладеному між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" з Відповідачем [PERSON], рахується заборгованість на загальну суму 23937,63 грн., яка складається з: тіло кредиту - 11 770,75 грн.; заборгованість за відсотками - 2 294,92 грн., прострочене тіло кредиту - 3 229,25 грн.; заборгованість за комісіями - 6 642,71 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідачка порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, Відповідач [PERSON] уклавши Договір кредиту, не виконує умов укладеного договору, не сплачує платежів та процентів по договору за користування кредитною лінією. Крім того, відповідно до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А від так, суд прийшов до переконання з Відповідача в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ПАТ "Дельта Банк".

Outcome: approved