Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Приватного торговельно-посередницького малого підприємства Фірми "Едельвейс" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та моральної шкоди . Свої позовні вимоги мотивють тим, що вони перебували у трудових відносинах з відповідачем. У день звільнення їм було видано трудову книжку, однак всупереч норм ст.47 КЗпП України ні в день звільнення, ні в наступні дні позивачам не було виплачено розрахункові кошти, зокрема: заробітну плату за період з жовтня по листопад 2014 року та компенсацію за невикористані ним протягом роботи на підприємстві відпустки. Станом на день подачі позову жодних виплат з боку відповідача проведено не було, а відтак його дії є незаконними. Неправомірними діями відповідача щодо затримки виплати заробітньої плати та компенсації за невикористану відпустку позивачам була спричинена моральна шкода, яка обґрунтовується тим, що з моменту звільнення з роботи позивачі сподівалися отримати зароблені кошти, витратити їх на утримання сім'ї, що негативно впливає на їхнє здоров'я, а отже значно ускладнило негативний вплив отриманого ними стресу та на загальний стан здоров'я. Неотримання компенсації за невикористану відпустку при звільнені додало позивачам ще більшого стресу, оскільки вони не лише не використали належну за законом відпустку протягом робочого періоду, але й не отримали компенсації за її невикористання при звільненні. Вважають, що через зневажливе відношення відповідача (останній не бажає йти на контакт, зокрема виплачувати їм заробітню плату та компенсацію за невикористані відпустки) до наслідків його вчинку, постраждало позивачів благополуччя, яке є складовою частиною здоров'я людини. Завдану моральну шкоду оцінюють в 100 грн. для кожного з позивачів. Вважають, що зазначена сума може бути певним відшкодуванням понесених ними моральних втрат. На основі вищезазначеного просять стягнути з ПТП МП фірми "Едельвейс" на їх користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористані відпустки та моральну шкоду. Позивачі в судове засідання не прибули, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Однак, подали до суду письмові заяву якими позовні вимоги підтримали та просили суд розгляд справи у їх відсутності. Просять позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не прибув , хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адрес суду подали письмову заяву , якою позовні вимоги позивачів визнали та просили суд справу розглядати за відсутності представника відповідача. Думки щодо позову не висловили. Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачів належить задоволити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі перебували з відповідачем у трудових відносинах. Даний факт підверджується копіями трудових книжок позивачів, які ними долучені до матеріалів даної справи. З витягів із наказів долучених позивачами до матеріалів справи вбачається, що кожен із позивачів був звільнений Приватним торговельно-посередницьким малим підприємством фірмою "Едельвейс" з роботи в порядку переведення відповідно до п. 5 ст.36 Кодексу законів про працю України, за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України або за власним бажанням згідно ст.38 Кодексу законів про працю України. У відповідності до ст.47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 Кодексу законів про працю України . Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 Кодексу законів про працю України). Згідно вимог Конституції України, Кодексу законів про працю України та Закону України "Про оплату праці" кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або вільно погоджується виконувати. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом. Порушення права людини на отримання винагороди за працю слід розглядати як посягання на їх конституційне право на гідне життя та на здоров 'я. Позивачі стверджують, що з їм в день звільнення не було проведено повного розрахунку, тобто не виплачено заробітної плати в повному обсязі та компенсації за невикористані відпустки. Кожним із позивачів долучено до матеріалів справи розрахунковий листок на своє імя виданий відповідачем та завірений мокрою печаткою ПТПМП фірмою "Едельвейс" з якого вбачається розмір заборгованості по нарахованій заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку. Щодо позовних вимог позивачів про стягнення з відповідача в їхню користь моральної шкоди в розмірі по 100 грн. кожному, то такі підлягають до задоволення у зв»язку з наступним. Відповідно до ст.23 ЦК України, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення заробітної плати підлягає до негайного виконання у межах заборгованості по заробітній платі, але не більше, ніж за один місяць. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, оскільки відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин звільняються від сплати судового збору . А тому такий слід стягнути із відповідача в користь держави та зарахувати такий до спеціального фонду Державного бюджету України . А тому, у зв"язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved