Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

23.10.2014 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 04.02.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір за № 001-02502-040211, згідно якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в гривні та надав кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. з встановленням ліміту кредитної лінії в сумі 6077,05 грн., а Позичальник зобов'язувався, використавши кошти, щомісяця в строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, та суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією. Проте відповідач порушив умови договору, внаслідок чого, станом на 12.08.2014 року виникла заборгованість в сумі 6794,85 грн., яку просять стягнути разом із судовими витратами з відповідача в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, зазначивши у позовній заяві, що позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити без його участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між ТзОВ "Комерційний Банк "Дельта" та [PERSON] укладено кредитний договір за № 001-02502-040211 від 04.02.2011 року. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТзОВ "Комерційний Банк "Дельта" перереєстровано в Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк". Відповідно до умов укладеного кредитного договору, сторони мали визначені зобов'язання. Банк надав відповідачу кредит, шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії на суму 30 000 грн. з встановленим лімітом кредитної лінії на рахунку на день укладення договору в сумі 6077,05 грн. Відповідно до п. 1.4 Договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Відповідач взяв на себе зобов'язання із вчасного здійснення платежів з погашення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом. Відповідач, в порушення своїх договірних зобов'язань, не дотримувався вимог з погашення кредиту та відсотків. Згідно розрахунку заборгованість по кредиту станом на 12.08.2014 року становить 6794,85 грн., які є тілом кредиту. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). Статтями 1048, 1050, 1054 цього Кодексу передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачем, всупереч ст. 60 ЦПК України, не надано доказів своєчасності виконання грошових зобов'язань за вказаним вище договором. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту не виконує, має борг за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі, та приходить до висновку про стягнення з відповідача 6794,85 грн. заборгованості по кредиту. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved