Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 21.10.2017 року о 18 год. 45 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «МТ-10 Днепр-11», державний номерний знак « [NUMBER] » в с. Середнє допустив зіткнення з транспортним засобом "ВАЗ-210700-20", державний знак " [NUMBER] ". Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Згідно Постанови Великолепетиського районного суду Херсонської області від 22.11.2017 року справа № 649/941/17 відповідача було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (надалі - Закон України № 1961-IV), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду , про взаємне визнання договорів такого страхування. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 961-IV. Зокрема потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до звіту № SOS_-171102-4552377 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортного засобу "ВАЗ-210700-20", державний номерний знак « [NUMBER] » становить 12071,90 грн. Сума витрат на збір документів складає 1200 грн. Таким чином розмір регламентної виплати становить 13271,90 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповіді позивачем так і не було отримано, а шкода до цього часу так і не була відшкодована. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 13271 грн. 90 коп.; стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача Бутенко М.О. у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві позов підтримав та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність. Судом встановлено, що 21.10.2017 року о 18 год. 45 хв. [PERSON] в с. Середнє Великолепетиського району Херсонської області, по польовій дорозі керуючи мотоциклом МТ-10 Днепр-11, номерний знак [NUMBER] , не витримав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ-210700-20, номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 24.10.2017 року. Згідно Постанови Великолепетиського районного суду Херсонської області від 22.11.2017 року № 649/941/17, яка набрала законної сили 05/12/2017 року, відповідача було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон № 1961-IV) з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Судом встановлено, що на виконання вимог закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, що підтверджується витягом з ЦБД МТ СБУ. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата зі послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961 -IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 961-IV, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 24.10.2017 року. Також, потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується заявою від 05.12.2017 року. Відповідно до ст. 30 закону України № 961-IV встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно звіту № SOS_-171102-4552377 від 11.11.2017 року ринкова вартість автомобіля ВАЗ 210700-20, державний реєстраційний номер « [NUMBER] », станом на момент дорожньо-транспортної пригоди складає 57475,63 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 12071,90 грн. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди потерпілій особі у розмірі 12071 грн. 90 коп., що підтверджується наказом № 2686 від 21.03.2018 року та довідкою МТСБУ № 1 від 01.03.2018 року. Позивач сплатив потерпілій особі розмір заподіяної шкоди у розмірі 12071 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 903056 від 22.03.2018 року. Вартість організації складання калькуляції вартості відновлювального ремонту та визначення розміру завданих збитків становить 1200 грн., що підтверджується рахунком на оплату № 2866 від 05.02.2017 року. Вартість організації складання калькуляції вартості відновлювального ремонту та визначення розміру завданих збитків у розмірі 1200 грн. була сплачена позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 279818 від 10.01.2018 року. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону Закону № 1961-IV, відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . Враховуючи викладене, а також те, що відповідач визнав позов у повному обсязі та наявності достатніх підстав для стягнення з відповідача у порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, то відповідно до ст. 206 ЦПК України, ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону Закону № 1961-IV суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають кошти у розмірі виплаченого відшкодування у розмірі 12071 грн. 90 коп. та витрати на організацію складання калькуляції вартості відновлювального ремонту та визначення розміру завданих збитків у розмірі 1200 грн., а тому позов Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір у розмірі 2102 грн., оскільки він документально підтверджений платіжним дорученням № 9799856 від 15.09.2020 року На підставі ст.ст. 1187, 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2.1 ст. 38, п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 2, 4, 12, 81, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved