Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів ПрАТ "СК "Україна", [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 14 461, 14 гривень із них: 11 756, 12 гривні - страхового відшкодування; 505,02 гривень -сума пені; 1 200,00 гривень - сплата за проведення експертизи . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.05.2014 року об 11 годині 30 хвилин в смт Брусилів, Житомирської області по вул. Калініна, [PERSON], керуючи в стані алкогольного сп"яніння, автомобілем "Ніссан", державний номерний знак [NUMBER], виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з її автомобілем ВАЗ 21124, державний номерний знак [NUMBER], що призвело до механічного пошкодження її транспортного засобу. ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України. Під час ДТП транспортному засобу ВАЗ 21124, державний номерний знак [NUMBER], , була заподіяна шкода, що підтверджується звітом № 780 про оцінку автомобіля від 17.12. 2014 року. У зв"язку з тим, що відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ "СК "Україна", вона звернулася до Страхової компанії надала повий пакет документів на виплату страхового відшкодування з реквізитами в межах ліміту з франшизою у 1000 гривень. 10.09. 2014 року ПрАТ СК "Україна" направила їй листа, повідомивши їй про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування в термін до 25.10. 2014 року, однак виплата не відбулася, а тому вона стверджує, що відповідач № 1 зобов'язаний відшкодувати їй шкоду, завдану застрахованою особою в розмірі 11 756, 12 гривні, але фактично відмовився від виплати, чим порушив її права. Позивачка та її представник [PERSON] яка діє за довіреністю НАМ 492932 від 20.02.2015 року в судовому засіданні просили задовольнити позов та стягнути з відповідача № 1 ПрАТ СК "Україна" на користь позивачки суму страхового відшкодування в розмірі 11 756 ( одинадцять тисяч сімсот п"ятдесят шість ) гривень 12 коп., 1 200 ( одну тисячу двісті) гривень витрати за проведення експертизи, суму пені у розмірі 505,02 гривень гривень та судовий збір. З відповідача № 2 [PERSON] стягнути на її користь суму франшизи у розмірі 1000 гривень та судовий збір. Відповідач ПрАТ СК "Україна" про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення судової повістки, однак в судове засідання - не з'явилась, причини неявки не повідомила, тому судом визнано за можливе розглянути справу в їх відсутність. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи у їх сукупності , суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як слідує із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, що 18.05.2014 року об 11 годині 30 хвилин в смт Брусилів, Житомирської області по вул. Калініна, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України ( а. с. 6-7). Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 12 червня 2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Під час ДТП транспортному засобу ВАЗ 21124, державний номерний знак [NUMBER], була заподіяна шкода, що підтверджується звітом № 780 про оцінку автомобіля від 17.12. 2014 року ( а.с. 17-25) та первинною довідкою інспектора ВДАІ Брусилівського району при УМВС від 18.05.2014 року ( а.с.8). Автомобіль "Ніссан", державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] застрахований у ПрАТ СК "Україна" . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ВАЗ 21124, державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] ( а.с. 15), про те, відповідно до довіреності [NUMBER] від 23.06. 2014 року ( а.с.11) [PERSON] представляє інтереси в будь-яких підприємствах, установах та організаціях, незалежно від їх форм власності та підпорядкування, в тому числі в страхових компаніях з питання отримання страхового відшкодування. Відповідно до довідки від 18.05. 2014 року про дорожньо-транспортну пригоду, ДТП , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ 21124, державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, а саме: деформовано передні і задні ліві двері, пошкодження лако-фартового покриття заднього лівого крила і заднього бамперу ліворуч ( а.с.8). [PERSON] подала до ПрАТ СК "Україна" заяву про страхове відшкодування про виплату суми страхового відшкодування (а.с.9). Згідно звіту № 780 про оцінку автомобіля [NUMBER] вартість матеріального збитку становить 12 756, 12 гривень без ПДВ (а.с. 17-31). 10 вересня 2014 року за № 57/83 позивачці [PERSON] надіслано листа від ПрАТ СК "Україна" про виплату суми страхового відшкодування в термін до 25.10. 2014 року (а.с. 10). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно ст. 9 Закону України "Про страхування", страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно ст.22 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Обов'язковий страховий ліміт - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов страхування. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України "Про страхування", факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умов договору страхування, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 34 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Наявними у справі доказами підтверджується те, що позивачем були виконані вимоги статті 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", натомість, доказів виплати відповідачем позивачу страхового відшкодування за шкоду, завдану йому транспортному засобу, суду не було надано. Враховуючи зазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування з відповідача ПАТ СК "Україна" у розмірі 11 756 (одинадцять тисяч сімсот п"ятдесят шість ) 12 копійок підлягають задоволенню. Разом з тим , не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі 505 гривень 02 коп., оскільки відповідно до пункту 37.2 статті 37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961 , яким встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня, так як вказана норма регулює відносини страховика і страхувальника за договором страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позивач не є суб"єктом цього договору. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з п. 4 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"( із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої нею іншій особі, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі ст.9 Закону України "Про страхування" франшиза -це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору страхування Отже, з відповідача [PERSON] , як з винної особи, належить стягнути на користь позивачки матеріальну шкоду в розмірі безумовної франшизи в сумі 1 000 ( одна тисяча ) гривень. Частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 4 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача ПрАТ СК "Україна" на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат за проведення експертизи в сумі 1 200 грн. ( одна тисяча двісті )гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві попорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, а отже підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення з відповідачів документально підтверджена сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Отже, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог, а саме з відповідача ПрАТ "СК "Україна" слід стягнути судовий збір у розмірі 219 ( двісті дев"ятнадцять ) гривень 24 коп., а з відповідача [PERSON] удовий збір у розмірі 24 ( двадцять чотири) гривні 36 коп. На підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, а тому приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення основного боргу , витрат на проведення експертизи, франшизи, оскільки вимоги в частині стягнення пені надумані та такі, що суперечать чинному цивільному законодавству.

Outcome: partial