Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У червні 2014 р. ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.03.2008 р. між АК ІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11312541000, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 150000,00 доларів США, що на момент укладення договору за курсом НБУ дорівнювало 757500,00 грн., та зобов`язувався повернути кредит в строк до 11.03.2038 р. та сплатити 12,40% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним договором між АК ІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений договір поруки №186645, а з [PERSON] - договір поруки №186646, згідно умов зазначених договорів [PERSON] та [PERSON] зобов`язувались солідарно відповідати перед банком за виконання умов кредитного договору №11312541000 від 11.03.2008 р. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 07.05.2015 р. має заборгованість по кредиту та процентам у розмірі 234436,89 доларів США та пені 723992,98 грн., які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів в судовому порядку разом в судовими витратами. У березні 2015 р. відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про припинення правовідносин за договором поруки №186645 та №186646 від 11.03.2008 р., мотивуючи свої вимоги тим, що банком в односторонньому порядку змінено процентну ставку по кредитному договору, без повідомлення та згоди на це поручителів, чим істотно змінив умови кредитного договору, що є порушення умов договору поруки. Крім того, позивач прострочив строки, відповідно до яких законодавством передбачено право пред`явлення до поручителя вимог виконання зобов`язання за кредитним договором, тому договори поруки є припиненими. В судовому засіданні представник позивача Порчинський О.І. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову - відмовити, як такий, що заявлений необґрунтовано, без надання відповідних доказів, оскільки процентна ставка за користування кредитом не збільшувалась, а періодично збільшувався розмір подвійної облікової ставки в одноособовому порядку за порушення умов договору, як санкція за користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором. Крім того, позивачем при зверненні до суду з даним позовом з вимогами до поручителів, не пропущений строк звернення, оскільки позичальник зобов`язувався повернуто кредитні кошти у строк до 11.03.2038 р. Умовами кредитного договору передбачено повернення кредиту у терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. Інші умови виконання основного зобов`язання кредитним договором не визначено, тому у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може були лише несплата чергового платежу. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» не визнав, просив в їх задоволенні відмовити у повному обсязі, оскільки відповідачем [PERSON] вимоги позивача про дострокове повернення кредитних коштів не отримувались. Позивачем надано лист щодо дострокового повернення коштів, який датований 12.07.2010 р. Зі змісту цього листа вбачається, що позивач змінив дату виконання основного зобов`язання на 13.08.2010 р. З позовною заявою звернувся 03.06.2014 р., тобто через 4 роки, а отже пропустив строк звернення до суду та право пред`явлення до поручителя вимог виконання зобов`язань за кредитним договором та пред`явлення до боржника вимог виконання зобов`язань в судовому порядку. Відповідачка [PERSON] в судовому засідання вимоги первісного позову не визнала, просила в їх задоволенні відмовити, задовольнивши зустрічний позов. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання вимоги первісного позову не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, задовольнивши зустрічний позов. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 11.03.2008 р. між АК ІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11312541000, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 150000,00 доларів США, що на момент укладення договору за курсом НБУ дорівнювало 757500,00 грн., та зобов`язувався повернути кредит в строк до 11.03.2038 р. та сплатити 12,40% річних за користування кредитом (т. 1, а.с. 6-12). В забезпечення даного договору 11.03.2008 р. між АК ІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір поруки №186645, а з [PERSON] - договір поруки №186646, відповідно до умов яких поручителі зобов`язувались солідарно відповідати перед кредитором за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору №11312541000 від 11.03.2008 р. (т. 1, а.с. 13-16). Висновком експерта Київської незалежної судово-експертної установи Віхляєва О.К . № 2225 від 12.05.2017 визначено, що розрахунки заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11312541000 від 11.03.2008р. станом на 16.05.2014р. (Т.1 а.с.17-27, Т.1 а.с. 142-147) та станом на 07.05.2015р. (Т.2 а.с.41-52), відповідно наявних матеріалів, умов кредитного договору та документів бухгалтерського обліку (розрахункових документів щодо видачі та погашення кредиту) за цим договором, встановлено суперечливі та неузгоджені дані, а саме: - позичковий рахунок для перерахування коштів (надання кредиту) №2233900000, наведений у меморіальному ордері №0603276981 від 11.03.2008р. відрізняється від позичкового рахунку № [NUMBER] , зазначеного у виписці «Движение по счету № [NUMBER] валюта USD [PERSON] код 2825318072 с 11.03.2008 по 27.12.2016»; - розрахунок заборгованості за кредитним договором №11312541000 від 11.03.2008 р. станом на 16.05.2014р. (Т.1 а.с.17-27) має відмінності в порівнянні зіншими розрахунками станом на 16.05.2014р. (Т.1 а.с. 142-147) та станом на 07.05.2015 р. (Т.2 а.с. 41-52); - розрахунки заборгованості за кредитним договором №11312541000 від 11.03.2008р. станом на 16.05.2014р. (Т.1 а.с.17-27, Т.1 а.с.142-147) та станом на07.05.2015р. (Т.2 а.с.41-52) не відображають усіх операцій, що наведені у виписках по рахункам; - призначення платежів, зазначені у виписках по рахунках за кредитним договором №11312541000 від 11.03.2008р. за періоди: з 11.03.2008р. по 16.05.2014р. (Т.1. а.с.157- 172), з 11.03.2008р. по 18.02.2015р. (Т.1. а.с.173-190) та з 11.03.2008р. по 15.02.2016р.(виписка, надана у відповідь на клопотання) відрізняються від призначення платежів, наведених у виписці за період з 11.03.2008р. по 27.12.2016р. (виписка, надана у відповідь на клопотання); - згідно наявних виписок по рахункам встановлено, що заборгованість (за основним боргом та відсотками) за договором №11312541000 від 11.03.2008р., починаючи з 29.02.2012р. обліковується на рахунках 8 класу. В зв`язку з відсутністю частини документівщодо руху коштів по рахункам, платіжних документів позичальника, договору про відкриття банківського рахунку № [NUMBER] , та тим, що заборгованість за договором №11312541000 від 11.03.2008р. (Т.1 а.с.6-12) оприбуткована 29.02.2012р. на рахунках 8-го класу, які відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ не передбачені для відображення обліку кредитних операцій та не відносяться до рахунків бухгалтерського обліку банку, не можливо в повній мірі дослідити чи відповідають наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості позичальника по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу перед банком умовам кредитного договору №11312541000 від 11.03.2008р. та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цимкредитним договором, а також не можливо встановити заборгованість відповідача станом на 07.05.2015 р. перед ПАТ «УкрСиббанк» (т. 3, а.с. 79-95) . 12.07.2010 р. позивач на адресу відповідачів надіслав заяву, в якій повідомляв, що станом на 12.07.2010 р. у [PERSON] перед банком за кредитним договором обліковується заборгованість в розмірі 1908,05 доларів США, яка складається з 810,31 доларів США основного боргу та 1097,74 доларів США - простроченої заборгованості за процентами та запропоновано протягом 31 календарного дня від дати отримання повідомлення сплатити заборгованість. У зв`язку з наведеним банк використовує своє право, передбачене кредитним договором та заявляє про зміну термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами в сторону їх зменшення. Також повідомлено, що на 32 календарний день з дати одержання даної заяви термін повернення всієї суми кредиту та процентів буде вважатись таким, що настав, а кредитна заборгованість - обов`язковою до повернення в повному обсязі, якщо порушене зобов`язання на той момент не буде виконано. У випадку погашення заборгованості у встановлені листом строки, лист вважається таким, що втратив силу (т.1, а.с. 101-103). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов`язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку за невиконання [PERSON] умов договору станом на 07.05.2015 р. за ним утворилась заборгованість у розмірі 234436 дол.США 89 центів та 723992 грн. 98 коп., яка складається з: 139560 дол.США 22 центи - заборгованість по тілу кредиту; 94 876 дол.США 67 центів - заборгованості по процентам за користування; 154157 грн. 29 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 569835 грн. 69 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за користування кредитом (т. 2, а.с. 41-52). Однак, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування кредитом по вказаному кредитому договору підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦПК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. 16.10.2014 відповідачем [PERSON] була подана заява про застосування строків позовної давності до пред`явлених ПАТ "Укрсиббанк" позовних вимог (т.1, а.с. 71). Судом встановлено, що ПАТ "Укрсиббанк" звернулось до Дарницького районного суду м. Києваз позовом до відповідачів 03.06.2014 року, а тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та на його користь підлягає стягненню сума заборгованості по процентам за користування кредитом за трьохрічний період, який передує зверненню позивача до суду, тобто до 03.06.2014 року, у розмірі 55 863 долари США 50 центів. Аналізуючи наведене вище, беручи до уваги заяву відповідача щодо застосування строків позовної давності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому первісну позовну заяву необхідно задовольнити частково, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 195 423 долари США 72 центи та 727 646 грн. 98 коп., з яких: 139560 дол.США 22 центи - заборгованість по тілу кредиту; 55863 дол.США 50 центів - заборгованості по процентам за користування; 154157 грн. 29 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 569835 грн. 69 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом. Щодо заявленого відповідачами [PERSON] та [PERSON] зустрічного позову до ПАТ «УкрСиббанк» про припинення правовідносин за договорами поруки №186645 та №186646 від 11.03.2008 р. суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, (в редакції Закону України №1414-VIII від 14.06.2016 р.) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судо\-вих заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчи\-няти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконан\-ня зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред`явлення вимоги" до поручителя протягом шес\-ти місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про вико\-нання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бутипред`явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із дня, встановленого кредитором для дос\-трокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаче\-ного частиною другою статті 1050 ЦК України. Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду України по справі № 6-53цс14 від 17.09.2014. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників Відповідачі визнали, що ПАТ "Укрсиббанк" направив до них вимоги про повернення кредиту достроково № 135-24-32/247, № 135-24-32/248, № 135-24-32/249 від 12.07.2010 та змінив дату виконання основного зобов`язання на 13.08.2010 року, що підтвержується відзивом на позовну заяву від 09.11.2018 (т. 3, а.с. 239 - 246). Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що ПАТ "Укрсиббанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] 13.06.2014, а строк виконання основного зобов`язання настав 13.08.2010 року, тобто після спливу шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання, суд вважає, що договори поруки, які укладені між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] , є припиненими, а тому заявлені відповідачами зустрічні позовні вимоги про припинення оспорюваних договорів поруки підлягають задоволенню. Водночас надані позивачем досудові вимоги № 6465/13, 6497/13, 6498/13 від 29.11.13, 02.12.13 про сплату відповідачами заборгованості у розмірі 213957,93 дол.США (т. 1, а.с.29-31), суд визнає неналежними доказами по справі, оскільки дані документи не містять підпису посадової особи, печатки банку, а також доказів їх відправлення відповідачам. Окрім того, твердження відповідачів про припинення оспорюваних договорів поруки на підставі того, що банком неправомірно було змінено процентну ставку за користування кредитними коштами з 12,4 % на 24,8 % , чим збільшено обсяг їх відповідальності, суд не може покласти в основу рішення, оскільки згідно п. 5.3 кредитного договору сторони погодили, що за користування кредитним коштами понад встановлений термін, банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу у розмірі збільшеному вдвічі від процентної ставки. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволення зустрічного позову, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ "Укрсиббанк" на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial