Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, зокрема, що 15 серпня 2015 року помер чоловік позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на кооперативну квартиру [ADDRESS], що в м.Могилів-Подільському, вартість якої, станом на 01 січня 1992 року повністю була виплачена. Право на спадкування на вказане вище майно за законом належало, їй, рідній дочці померлого - [PERSON] та матері померлого - [PERSON] Усі спадкоємці своєчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. [PERSON] понесла всі витрати по похованню чоловіка, а відповідачі ніякої участі в похованні не приймали. З врахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просила суд стягнути на її користь з [PERSON] та [PERSON] в розмірі 2/3 частини витрат на поховання спадкодавця, що становить 50016,00 грн. Ухвалою суду від 23.07.2015, за клопотанням представника позивача суд залишив без розгляду позовні вимоги до [PERSON] (а. с. 125-127). Позивач та її представник в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримали та просили суд такі вимоги задовольнити. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином за місцем реєстрації. Враховуючи зазначені обставини суд, за згодою позивача та її представника, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що 30 вересня 1994 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії І-АМ №070240 від 07.04.2009, виданим відділом реєстрації цивільного стану по м.Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №249. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.8). [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІІ-АМ №439541 від 14.10.1986, виданим відділом РАЦСу Могилів-Подільського міськвиконкому Вінницької області, яка змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.33, 114). Матірю [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ІV-УР №1060297 від 29.05.1963, виданим Березовським сільським РАЦСом Могилів-Подільського району Вінницької області та свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІ-АМ №425534 від 24.07.1991, виданим Березівською сільською радою Чернівецького району Вінницької області (а.с.34, 115). 15 серпня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №298935 від 16.08.2014, виданим відділом реєстрації цивільного стану по м.Могилів-Подільському реєстраційної служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №198 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на кооперативну квартиру [ADDRESS], що в м.Могилів-Подільському, вартість якої, станом на 01 січня 1992 року повністю була виплачена. Дана обставина підтверджується довідкою голови ЖБК №9 від 03.10.2014 за №158 (а.с.26). Як слідує з матеріалів спадкової справи до майна померлого 03.10.2014 [PERSON] спадщину після його смерті прийняли [PERSON] (заява від 03.10.2014) та [PERSON] (заява від 29.01.2015). [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на користь доньки спадкодавця - [PERSON]А (а.с.97, 105, 106). Відповідно до ч. 1\~ст. 1267 ЦК України\~частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а згідно ст. 1268 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Нормами ЦК України не обмежено спадкоємців граничним строком для звернення за отриманням свідоцтва про право на спадщину та проведення державної реєстрації такого права при спадкування нерухомого майна. Позивач зазначає, що усі витрати по похованню спадкодавця оплатила вона особисто, а дочка спадкодавця [PERSON], яка має право на 2/3 частини спадкового майна кошти на поховання спадкодавця не надавала взагалі. Похорон відбувся 17.08.2015. Згідно обрахунку позивача, наведеного в позові та в заяві про збільшення позовних вимог, 2/3 частина витрат понесених на поховання [PERSON] становить 50016,64 грн. (а. с. 2, 3, 82). До таких витрат позивач відносить: 1890,00 грн. за копання ями, оренда катафалку, тощо; 8100,00 грн. - проведення основного поминального обіду; 2040,00 грн. - проведення поминального обіду девятого дня смерті; 5920,00 грн. - проведення поминального обіду сорокового дня смерті; 3940,00 грн. - придбано в ритуальному магазині труну, хрест, покривало, простирадло, кошик, вінок, свічки; 2650,00 грн. рушники; 1359,20 грн. - придбання калачів та хліба на похорони та поминальні обіди; 2225,50 грн. придбання продуктів на поминальні обіди; 37480,00 грн. - памятник; 9420,00 грн. - комплектуючі до памятника. Також позивач зазначає, що в добровільному порядку відшкодовувати понесені витрати [PERSON] не бажає. Відповідно до вимог ст.1232 ЦК України, спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним з них або іншою особою, зокрема, на поховання спадкодавця. З аналізу вказаної вище норми слідує, що право вимоги щодо відшкодування витрат може мати будь-який суб'єкт, в тому числі і той, який водночас є спадкоємцем. Положення ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого, як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 11 Закону України "Про поховання та похоронну справу"\~поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або\~\~бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов'язалася поховати померлого. \~\~\~\~\~\~\~\~Згідно\~ст. 12 Закону України "Про поховання та похоронну справу"\~особа, яка зобов'язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із\~статтею 8 цього Закону\~до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб'єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом. Суб'єкти господарювання можуть самостійно на підставі звернення осіб, які зобов'язалися поховати померлого, виготовляти та реалізовувати\~\~предмети ритуальної належності, якщо вони відповідають державним стандартам та затвердженій вартості, де це передбачено законодавством.\~\~ З аналізу вказаної вище норми слідує, що під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних обрядів відповідно до місцевих та національних звичаїв та традицій. \~Тобто, враховуючи визначення поняття поховання відповідно до\~Закону України "Про поховання та похоронну справу", до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Можна зробити висновок про те, що спадкоємці померлого відшкодовують особі, яка поховала спадкодавця, її витрати на поховання лише у разі, якщо вони вчинені в строк, початком якого є момент смерті спадкодавця, а закінченням - поміщенням труни з тілом в могилу, а також, витрати понесені на облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Отже, витрати на придбання продуктів харчування для поминальних обідів та проведення таких обідів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, та стягненню не підлягають. З аналізу норм Закону України "Про поховання та похоронну справу" також слідує церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними поняттями. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України зазначеній в ухвалі від 29.09.2010 у справі № 6-35316св10 понесені на організацію поминального обіду затрати не відносяться до витрат з поховання. Аналогічна правова позиція Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово зазначалась в рішеннях і ухвалах суду касаційної інстанції, зокрема: рішення від 13.06.2012 у справі №6-1200св12; ухвала від 03.09.2015 у справі № 6-16741св15; ухвала від 12.10.2015 у справі № 6-17188ск15 та ін. Таким чином, до витрат на поховання в даному випадку слід віднести лише витрати на організацію та проведення похорону [PERSON] в загальному розмірі 55959,72 грн., а саме: 1890,00 грн. послуги підприємства ритуального обслуговування: копання могили, оренда авто - катафалку, супровід, видача свідоцтва, оформлення, музика, оренда автобусу; 3940,00 грн. - придбання труни, хреста, покривала, простирадла, кошика, вінка, свічок; 579,72 грн.- придбання хліба, калачів та булочок, 16.08.2015 та 17.08.2015, тобто за день та в день похорону; 2650,00 грн. придбання рушників; 37480,00 грн. вартість памятник; 9420,00 грн. вартість комплектуючих до памятника (а.с.5,6,18-20, 83-86). Враховуючи обставини справи та положення вищевказаних норма суд, приходить до переконання про наявність законних підстав для часткового задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на поховання спадкодавця, в розмірі 2/3 частини таких витрат, що становить 37306,48 грн. Відповідно до положень\~ст.88 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених вимог. Враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 373,06 грн., а решту судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: partial