Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~30 червня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради", третя особа: Дніпропетровська обласна рада, Національна служба здоров'я України про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 02 квітня 2001 року працювала на посаді психолога загально лікарняного персоналу Криворізького психоневрологічного диспансеру ( нині КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР). Наказом № 207 ос від 16.06.2020 року позивача звільнено від займаної посади у зв`язку з скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану частину щорічної відпустки в кількості 28 календарних дні за робочий рік з 02.04.2019 року по 16.06.2020 року та виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати відповідно до ст. 44 КЗпП України. Підставою звільнення є наказ КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» №147 ос від 09.04.2020 року «Про скорочення штату та затвердження штатного розпису», згідно якого виведено зі штатного розпису загально лікарняного персоналу 11,0 ставок практичного психолога. Позивач вважає своє звільнення незаконним з наступних підстав. В наказі №147 ос від 09.04.2020 необхідність скорочення штатів обґрунтовується лише обмеженими умовами фінансування підприємства з 01.04.2020 року НСЗУ, і в ньому не зазначені зміни і організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства. Дійсно, згідно п. 8.3 Статуту КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», затвердженого 13.12.2019 року головою Дніпропетровської обласної ради, штатну чисельність Підприємства керівник визначає на власний розсуд на підставі фінансового плану Підприємства, погодженого в установленому законодавством та Статутом порядку, з урахуванням потреби у створенні відповідних умов для забезпечення належної доступності та якості медичної допомоги. Але фінансовий план підприємства не тільки не затверджувався, а й не розглядався, погоджувався у встановленому Законодавством порядку з урахуванням потреби у створенні відповідних умов для забезпечення належної доступності та якості медичної допомоги. Згідно ст. 21 Закону України «Про професійні спілки» профспілки, їх об`єднання мають право брати участь у розгляді органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, а також роботодавцями, їх об`єднаннями, іншими об`єднаннями громадян своїх пропозицій. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження і розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантій виплат встановлюються в колективному договорі з додержанням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) або територіальними угодами, колективний договір не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити зазначені питання з профспілковим органом. Профспілки здійснюють громадський контроль за виплатою заробітної плати додержанням законодавства про працю та про охорону праці. Позивач посилається на те, що в даному випадку адміністрація закладу не зверталася до профспілкового комітету «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» з письмовим зверненням про надання згоди на скорочення штатів, це питання на засіданні профкому розглядалося і письмову відповідь профком головному лікарю КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» не надавав. Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги являється комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради. До Дніпропетровської обласної ради адміністрація закладу з письмовим зверненням про надання згоди на скорочення штатів не зверталася і письмову згоду на скорочення штатів Дніпропетровська обласна рада не надавала. Фінансування Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» здійснюється на підставі договору з НСЗУ №1403-Е420-Р000 «Про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій» на виконання Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення». Але комунальне підприємство «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» з метою збільшення фінансування медичного закладу з пропозицією розширити перелік медичних послуг у договорі до НСЗУ не зверталося. Не зверталося комунальне підприємство «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» до місцевих органів влади, тобто Дніпропетровської обласної ради та Криворізької міської ради з проханнями надання субвенцій, тобто фінансування медичного закладу. В наказі № 147 ос від 09.04.2020р. не зазначено чи відповідає кількість звільнених ліжок проценту виконання ліжко-днів за 1 квартал 2020р., що є обов`язковою умовою для обґрунтування скорочення штатів. Таким чином, позивач вважає, що накази № 207 ос від 16.06.2020р. та №147 ос від 09.04.2020р. КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» є незаконними та підлягають скасуванню. Ухвалою судді від 03.07.2020 року відкрито провадження у справі. 21 липня 2020 року представник відповідача у справі надав до суду відзив на позовну заяву у якому йдеться про те, що позовні вимоги [PERSON] є не обґрунтованими оскільки при вирішенні питання щодо визначення кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі , та які не мають такого права було дотримано вимоги статті 42 КЗпП України переважне право на залишення на роботі надано працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці з урахуванням у тому числі наявності певної освіти , стаж і досвід роботи тощо. Отже, відповідно до складної порівняльної таблиці позивачка [PERSON] мала першу категорію (інші особи цієї професії мали вищу категорію) , менший стаж роботи в порівнянні з іншими працівниками та враховано освіту позивачки за спеціальністю «Хімія та біологія» , у той час як у інших працівників серед практичних психологів наявна спеціальність безпосередньо «Психологія» та були враховані інші обставини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивача - адвокат Залюбовський В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав викладених у своїх запереченнях, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представники третіх осіб Дніпропетровської обласної\~ради та\~Національної служби\~здоров`я\~України у судове засідання не з`явилися, надали суду письмові пояснення та просили справу розглядати у їх відсутності. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до записів трудової книжки, [PERSON] на підставі наказу № 127К ос від 02 квітня 2001 року була прийнята на посаду психолога загально - лікарняного персоналу «КПНД». Наказом № 7а від 02 січня 2002 року назву змінено на «Комунальний заклад «Криворізький міський психоневрологічний диспансер » (на підставі наказу Фонду комунальної власності міста № 205ум від 18.12.2001), згодом установу перейменовано в Обласний КЗ « Психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг». Наказом № 144к від 01.06.2009 року [PERSON] переведено на посаду практичного психолога загально лікарняного персоналу . Згідно рішення Дніпропетровської облради № 388 14/V11 від 19.10.2018 року заклад реорганізовано шляхом перетворення в КП «Криворізький психоневрологічний диспансер »Дніпропетровської обласної ради. (Наказ № 168 ос від 19.06.2019). Згідно рішення Дніпропетровської облради № 551 -20 / V11 від 13.12.2019 року установу перейменовано в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради. (Наказ № 13ос від 11 січня 2020 року ) На підставі наказу № 207 ос від 16 червня 2020 року [PERSON] звільнено у зв`язку з скороченням штату згідноп.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до наказу в.о. генерального директора Комунального підприємства "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" №147ос від 09.04.2020 року «Про скорочення штату та затвердження штатного розпису» з 16 червня 2020 року провести скорочення штату (чисельності працівників) та з 17.06.2020 року вирішено вивести зі штатного розпису 11,0 ставок практичного психолога . Як вбачається з матеріалів справи, на виконання наказу №149ос від 10.04.2020 року «Про попередження про заплановане вивільнення» 10.04.2020 року [PERSON] була попереджена про звільнення у зв`язку із скороченням штату згідно п.1 ст.40 КЗпП України, що підтверджується її особистим підписом 10.04.2020 року у попередженні. Наказом № 207 ос від 16.06.2020 року [PERSON] звільнена з займаної посади в зв`язку з скороченням штату згідно п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою компенсації за невикористану відпустку та виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати відповідно до ст.44 КЗпП України. Згідно з п.1 ч.1 ст.\~40\~КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених, зокрема у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно з частинами 1 та 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Як роз`яснено у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді спорів про звільнення за п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст. 40, ч.3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] персонально була попереджена про заплановане вивільнення за 2 місяці, як того передбачає ст.49-2 КЗпП України. Наказом №148ос від 09.04.2020 року на підприємстві була створена комісія щодо скорочення штату з метою недопущення порушень трудового законодавства під час процедури скорочення штату, визначення осіб, яких заборонено звільняти згідно ст.184 КЗпП України, осіб, які мають переважне право на залишенні на роботі відповідно до ст.42 КЗпП України та визначення працівників, які мають обмеження на звільнення. Відповідно до статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Як вбачається з протоколу №1 від 09.04.2020 року засідання комісії з визначення працівників, яких заборонено звільняти та які мають переважне право на залишенні на роботі та порівняльної таблиці медичних сестер з догляду за хворими, позивачка [PERSON] не належить до будь-якої категорії працівників які залишаються на роботі. Статтею 42-1 КЗпП України передбачено, що працівник, з яким розірвано трудовий договір з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації Судом встановлено,\~що до звільнення, а саме 15.06. 2020 року, на виконання вимог ст.49-2 КЗпП України, адміністрація пропонувала позивачу 0,5 ставки молодшої медичної сестри з догляду за хворими дитячого психіатричного відділення та 1,00 ставки прибиральника службових приміщень але позивачка [PERSON] відмовилась, що підтверджується матеріалами справи та наданими доказами . Щодо посилання позивача у позовній заяві, на те, що відповідач не звертався до профспілкового комітету КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" з письмовим зверненням про надання згоди на скорочення штатів, суд зазначає наступне. Стаття 43 КЗпП України регламентує порядок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) Так, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7\~статті 40\~і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Аналогічне положення міститься і в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992р. Про практику розгляду судами трудових спорів" , а саме, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43-1 КЗпП. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник. Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999р. №1045-ХІV, а саме ч.3 ст.22 передбачено, що у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Порядок надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця передбачений ст.39 вище вказаного закону , яка зазначає, що у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником. 06 березня 2020 року профспілкова організація лікарні була повідомлена про вимушене проведення заходів щодо скорочення ліжок та скорочення штатних працівників, а 26 травня 2020 року до профспілки адміністрацією лікарні надано обґрунтоване письмове подання про надання згоди на розірвання трудового договору з працівниками, однак позивачка [PERSON] на підставі особистої письмової заяви від 10 червня 2015 року, що міститься в матеріалах справи виключена з членів профспілкової організації й тому питання щодо надання згоди на звільнення [PERSON] профспілковим комітетом не розглядалось. Таким чином на думку суду, адміністрацією КП "Криворізька\~багатопрофільна лікарня\~з надання\~психіатричної допомоги"\~Дніпропетровської обласної\~ради" було дотримано процедуру попередження працівника про подальше звільнення, дотримано порядок звернення, розгляду та надання згоди профспілковим комітетом на звільнення члена профспілкової організації та після проведення всіх заходів позивачку звільнено за п.1 ст.40 КЗПП України. Щодо посилання позивача у позовній заяві, на те, що відповідач не звертався до місцевих органів влади, Дніпропетровської облдержадміністрації про надання субвенцій, про повідомлення про скорочення штатів, суд зазначає наступне. Так, ст.64 ЦК України передбачено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис, який затверджується керівником підприємства шляхом видання спеціального локального нормативного акту (наказу), що не суперечить вимогам п.4.9 Статуту підприємства. Як вбачається з матеріалів справи, КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" зверталось до Голови обласної ради, департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації, управління охорони здоров`я виконкому міськради з приводу вимушеного закриття психіатричних і наркологічного відділень, скорочення ліжок та штатних працівників відповідно до здійснення фінансування, що підтверджується копіями листів № 2793 від 27.04.2020 року, № 2792 від 27.04.2020 року, № 2360 від 06.04.2020 року, № 2343 від 03.04.2020 року, № 936 від 06.02.2020 року. Згідно з п. 5.9. Статуту КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" самостійно здійснює оперативний, бухгалтерський облік, веде статистичну, бухгалтерську та медичну звітність і подає її органам, уповноваженим здійснювати контроль за відповідними напрямами діяльності, у визначеному законодавством порядку. У п. 7.5.6. Статуту зазначено, що у межах своєї компетенції керівник КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" видає накази та інші акти, дає доручення, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників. Відповідно до п. 7.5.10. Статуту керівник КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" приймає на роботу та звільняє з роботи працівників, а також приймає інші, передбачені законодавством про працю, рішення у сфері трудових відносин, укладає трудові договори з працівниками. Пунктом 8.3. Статуту встановлено, що штатну чисельність КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" керівник визначає на власний розсуд на підставі фінансового плану підприємства, погодженого в установленому законодавством та статутом порядку, з урахуванням потреби у створенні відповідних умов для забезпечення належної доступності та якості медичної допомоги. В порівнянні плану використання бюджетних коштів на 2019 року - 75 608 778,00 грн. та плану використання бюджетних коштів на 2020 рік - 23 470 476,00 грн., фінансування зменшилось. Доказів того, що скорочення посади позивача відбулося з порушенням прав позивача, матеріали справи не містять. Доводи про те, що у КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" було відсутнє обґрунтування необхідності розірвання трудового договору з позивачем, суд вважає необґрунтованим, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що з боку роботодавця було дотримано вимог трудового законодавства при звільненні позивача за\~п.1 ч.40 КЗпП України. На підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних [PERSON] про визнання наказів № 207 ос від 16.06.2020р. та №147 ос від 09.04.2020р. КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» незаконними та їх скасування слід відмовити. Оскільки,\~позовні вимоги\~про поновлення\~на роботі\~та стягнення\~середнього заробітку\~за час\~вимушеного прогулу\~є похідними\~від вимоги\~про скасування\~наказу про\~звільнення,\~відповідно самостійного\~обґрунтування мотивів залишення їх без задоволення не потребують.

Outcome: dismissed