Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, з 08 жовтня 2010 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського МРУЮ Харківської області. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої [PERSON] не надає. На [PERSON], відповідач сплачує на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду від 14.10.2011 року. В зв»язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). У судове засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить слухати справу за її відсутності та у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач до судового засідання не з»явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, тоді як про день, час та місце слухання справи, судом повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.№20). Заперечень ним на позов також не подано, право на яке, йому було роз"яснено судом в Ухвалі ппро відкриття провадження по справі. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, діючого на підставі довіреності, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з»ясовано, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, з 08 жовтня 2010 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського МРУЮ Харківської області, про що вчинено актовий запис №339. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина- [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчать ксерокопії свідоцтв про їх народження (а.с.№9,10 ), в яких в графі батько зазначено: [PERSON], а в графі мати: [PERSON]. Згідно до матервалів справи, вбачається, що подружжя не проживає однією сім"єю і мешкають за різними адресами (а.с.№3-5, 15,17). Згідно до довідки з місця реєстрації, вбачається, що діти проживають з позивачем (а.с.№15). Судом такж з"ясовано, що згідно до Рішення Лозівського міськрайонногго суду Харківської області від 14.10.2011 року, з відповідача стягнено аліменти на утримання [PERSON], у розмірі 16 частини заробітку (доходу) на користь [PERSON] (а.с.№12). Як зазначено позивачем у позові, відповідач не надає їй постійної матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини - [PERSON] (а.с.№1-2). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: " Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення". В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: "Держави-учасники зобов"язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов"язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею №11 цього ж Закону вказано, що "Сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини." Згідно статті №12 цього закону вказано, що " Виховання в сім"ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови аліментів", - Судом було з»ясовано матеріальне становище сторін, де встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований і працює ВП "Харківська вагонна дільниця №1 ДП "Південна Залізниця", про що свідчить довідка про його заробіток (а.с.№14). Позивач не працює, але отримує допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, та допомогу при народженні дитини, про що свідчить довідка надана УПСЗН (а.с.№13).

Outcome: approved