Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

08.11.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до міського управління у Білгород-Дністровському районі та м.Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку [NUMBER] , масив [NUMBER] , площею 0,26 га., яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №1530/2004 року від 06.12.2004 року позивачу було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,26 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, переданих у колективну власність колишньому РАЗАТ «Красний рибак», на виконання вказаного розпорядження 30.03.2005 року позивачу було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] у відповідності до якого позивач набула право власності на земельну ділянку площею 0,26 га., яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER] , акт зареєстровано за № 010551500350 кадастровий номер [NUMBER] . Але, отримавши витяг з ДЗК про вказану земельну ділянку виявилось, що земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] належить іншій особі - [PERSON] масив [NUMBER], ділянка [NUMBER] , площею 0,5209 га.. З листа Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області вбачається, що за позивачем зареєстрована земельна ділянка площею 0,26 га., яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER] , акт зареєстровано за № 010551500350 та присвоєний кадастровий номер [NUMBER] , проте при роздрукуванні державного акту помилково вказаний кадастровий номер [NUMBER] . В зв`язку з чим позивач не може зареєструвати та реалізувати своє право власності на земельну ділянку, на підставі чого звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2018 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2019 року неналежний відповідач Міське управління у Білгород-Дністровському районі та м.Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області замінений належним відповідачем Головне Управління Держгеокадастру в Одеській області. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2019 року Білгород-Дністровська районна державна адміністрація залучена в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.04.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, був повідомлений. 08.04.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив задовольнити. Представник Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Білгород-Дністровська районна державна адміністрація у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, докази, суд встановив. На підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №1530/2004 року від 06.12.2004 року позивачу [PERSON] було передано безоплатно у власність земельну ділянку в розмірі земельної частки (пай) в натурі із земель колективної власності колишнього РАЗАТ «Красний рибак», площею 0,26 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, переданих у колективну власність колишньому РАЗАТ «Красний рибак» та затверджена технічна документація із землеустрою щодо виділення позивачу [PERSON] земельної частки (пай). На виконання вказаного розпорядження 30.03.2005 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією позивачу [PERSON] був виданий держаний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] у відповідності до якого позивач набула право власності на земельну ділянку площею 0,26 га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010551500350, кадастровий номер [NUMBER] . У 2018 році позивач звернулась до ТОВ «Красний рибак» з пропозицією щодо укладання договору оренди земельної ділянки, в звязку з чим позивач звернулась до Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області для отримання витягу з ДЗК про земельну ділянку. Але, отримавши витяг з ДЗК про вказану земельну ділянку виявилось, що земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] належить іншій особі - [PERSON] масив [NUMBER], ділянка [NUMBER] , площею 0,5209 га.. З листа Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.05.2018 року №С-144/0-1084/6-18 вбачається, що згідно книги записів реєстрації станом на 31.12.2012 року за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,26 га., яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , акт зареєстровано за №010551500350 від 30.03.2005 року. Вказаній земельній ділянці визначений та присвоєний кадастровий номер [NUMBER] , проте при роздрукуванні зазначеного державного акту помилково вказаний кадастровий номер [NUMBER] . Відповідно до Закону України «Про Держаний земельний кадастр» відомості про вказану земельну ділянку перенесено з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку з кадастровим номером [NUMBER] , отже земельна ділянка, що належить позивачу [PERSON] у державному земельному кадастрі вважається зареєстрованою з кадастровим номером [NUMBER] . Відповідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Зазначені обставини, вказують на порушення права позивача на користування земельною ділянкою, а тому порушене право, в зв`язку з не врегулюванням спору в добровільному порядку, підлягає захисту у суді. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 4 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст.81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільноправовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Частинами 1, 2 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру установлює Закон України "Про Державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року N 3613-VI. Процедуру та вимоги щодо ведення ДЗК визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року N 1051. Частиною 1 ст.1 Закон України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Згідно ст.3 Закону України "Про Державний земельний кадастр", Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах: обов`язковості внесення до ДЗК відомостей про всі його об`єкти; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до ДЗК виключно на підставі та відповідно до цього Закону; тощо. Статус відомостей ДЗК встановлений ст.20 Закону, згідно з якою відомості ДЗК є офіційними; внесення до ДЗК передбачених цим Законом відомостей про об`єкти ДЗК є обов`язковим. Таким чином, відомості ДЗК є офіційними, а тому мають відповідати таким критеріям як повнота, об`єктивність і достовірність. Судом встановлено, що за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,26 га., яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , акт зареєстровано за №010551500350 від 30.03.2005 року. Вказаній земельній ділянці визначений та присвоєний кадастровий номер [NUMBER] , проте при роздрукуванні зазначеного державного акту помилково вказаний кадастровий номер [NUMBER] . Встановивши невідповідність кадастрового номеру земельної ділянки відображеного в ДЗК та Державному акті, врахувавши вимоги вищенаведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved