Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

09.08.2018 року позивач МТСБУ звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 22 473, 51 грн., судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 18 жовтня 2016 року о 18 год. 45 хв. в м. Києві сталося ДТП за участі автомобіля "Мазда 6", державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля "Нісан-Мурано", державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті якої останній отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме - закриту травму грудної клітини та за очеревинного простору у вигляді геморагічного забою нижньої частини лівої легені, крововиливу у ліву плевральну порожнину, під капсульної гематоми лівої нирки, переломів 9-10 ребер зліва, саден тіла. У зв»язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи щодо дорожньо-транспортної пригоди, МТСБУ було прийнято рішення (платіжне доручення № 3993рв) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих на рахунок [PERSON] було перераховано грошові кошти в сумі 22 473, 51 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3993 рв від 15 травня 2017 року. 15.05.2017 року, розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля марки «Нісан-Мурано», державний номер [NUMBER] та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 3993 рв від 15.05.2017 р.) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та було перераховано потерпілому [PERSON] грошові кошти в сумі 22 473, 51 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3993 рв від 15.05.2017 року. Цивільно-правова відповідальність водія транспортних засобів-відповідача на момент дорожньо-транспортних пригод не була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, у зв»язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що обвинувальний вирок суду в кримінальних справах, за якими [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, набрав законної сили і позивачем МТСБУ потерпілим відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON], як до винної особи в розмірі понесених витрат в розмірі 22 473, 51. 09.08.2018 року позивач звернувся до суду з заявою про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів. Провадження у справі відкрито 17.09.2018 року, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 23.11.2018 року. Позовна заява подана до Голосіївського районного суду м Києва за останнім відомим місцем реєстрації Відповідача. Судом встановлено, що Відповідач, на момент подання позову до суду, по м. Києву та Київській області не зареєстрований, а тому провадження відкрито на підставі ч.3 ст.122 ЦПК України, з подальшим викликом Відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом розміщення відповідної повістки про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився, явку представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позов не подав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18 грудня 2016 року о 18 год. 45 хв. в м. Києві сталося ДТП за участі автомобіля "Мазда 6", державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля "Нісан-Мурано", державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті якої останній отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме - закриту травму грудної клітини та за очеревинного простору у вигляді геморагічного забою нижньої частини лівої легені, крововиливу у ліву плевральну порожнину, під капсульної гематоми лівої нирки, переломів 9-10 ребер зліва, саден тіла. Обвинувальним вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року у справі № 752/8778/16-к, [PERSON], [INFO] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУ, призначено кримінально-правове покарання у виді штрафу (а.с. 9-11). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 18 жовтня 2016 року о 18 год. 45 хв. в м. Києві сталося ДТП за участі автомобіля "Мазда 6", державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля "Нісан-Мурано", державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті якої останній отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме - закриту травму грудної клітини та за очеревинного простору у вигляді геморагічного забою нижньої частини лівої легені, крововиливу у ліву плевральну порожнину, під капсульної гематоми лівої нирки, переломів 9-10 ребер зліва, саден тіла. В результаті ДТП з вини [PERSON] [INFO] був пошкоджений автомобіль "Нісан-Мурано", державний номер [NUMBER], цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП не була застрахована. За даними розрахунку № 1 від 05.05.2017 року про відшкодування шкоди у зв»язку з лікуванням потерпілого виплачена грошова сума [PERSON] у розмірі 10 518, 01 грн. (а.с. 23). За даними розрахунку шкоди, пов»язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілого № 37868 від 21.03.2016 року виплачена грошова сума [PERSON] у розмірі 11 955, 50 грн. (а.с. 31). Відповідно до правил 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 18.12.2016 року, є доведеними, та не підлягають доказуванню. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - відповідача на момент дорожньо-транспортних пригод не була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується довідкою з централізованої бази даних МТСБУ від 21.03.2016 року (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) МТСБУ є єдиним об»єднанням страховиків, які здійснюють обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.41.4 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п.38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов»язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України за регресними зобов'язаннями позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня виконання основного зобов'язання (в даному випадку з моменту виплати суми страхового відшкодування). За інформацією позивача, на день звернення до суду з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, відповідачем відшкодування не сплачено. Позивач просить суд стягнути з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 22 473, 51 грн., судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн. Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком, вважає його правильним та обґрунтованим. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача [PERSON] у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved