Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 29.10.2017 року о 14 год. 15 хв., [PERSON] , керуючи транспортним засобом "Форд", днз [NUMBER] на пр-ті Перемоги (шляхопровід Нивки) у м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом "БМВ", днз [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , власником якого є вона (позивачка), в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Святошинського райсуду м.Києва у справі №759/16857/17 [PERSON] притягнуто до адмінвідповідальності за порушення ПДР. Відповідно до полісу ТДВ "СТ "ДОМІНАНТА" обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ890204 її цивільна відповідальність була застрахована. 10.01.2018 року позивачка звернулась до ТДВ "СТ "ДОМІНАНТА" із заявою про виплату страхового відшкодування, ліміт відповідальності становить 100 000 грн. Відповідно до рахунку №К-11410 від 31.10.2017 року, вартість відновлювального ремонту її пошкодженого транспортного засобу становить 218 993, 32 коп. З урахуванням зменшених позовних вимог та відмовою від позовних вимог до відповідача [PERSON] , просила стягнути з ТДВ "СТ "ДОМІНАНТА" страхове відшкодування у розмірі 87 694,86 коп. та сплачений судовий збір в сумі 2 189, 93 грн. 04.03.2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. 02.12.2019 року ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. 26.02.2020 року ухвалою суду прийнято відмову від частини позовних вимог до [PERSON] та закрите провадження в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП. Позивачка та її представник в судове засідання не з"явились, просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали. Представник відповідача ТДВ "СТ "ДОМІНАНТА" в судове засідання не з"явився, про судові засідання бви повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 29.10.2017 року о 14 год. 15 хв., [PERSON] , керуючи транспортним засобом "Форд", днз [NUMBER] на пр-ті Перемоги (шляхопровід Нивки) у м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом "БМВ", днз [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , власником якого є позивачка [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Святошинського райсуду м.Києві вад 16.11.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.6-7). В п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі - Постанова № 4) роз`яснено, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини». В свою чергу, статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. (надалі - Закон про ОСЦПВВНТЗ) «обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників». Тобто виходячи із суті такого страхування, Закон про ОСЦПВВНТЗ має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. У ч. 22.1 ст. 22 Закону про ОСЦПВВНТЗ зазначено, що «у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент виникнення ДТП була застрахована ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі полісу №АМ890204 (а.с14). Судом встановлено, що згідно до звіту № 496 про оцінку автомобіля "БМВ", днз [NUMBER] матеріальний збиток складає 87 694,86 грн., з урахуванням ПДВ, а без урахування ПДВ 76129,69 грн. (а.с.70-74). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.2. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.3. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або членом його сім`ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача.4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 9.1. Закону про ОСЦПВВНТЗ «страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування». В ст. 29 Закону про ОСЦПВВНТЗ зазначено, що «у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо- транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки». А том суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, та стягненню з відповідача страхового відшкодування у розмірі 76129,69 грн без урахування ПДВ, оскільки позивач не подала докази, що нею було відремонтовано транспортний засіб у особи, яка є платником ПДВ. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, що підтверджуються відповідними квитанціями. На підставі викладеного та

Outcome: partial