Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Представник позивача - адвокат Харцизова Т. В., що діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Агродом" звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] , ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" та Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області в особі державного реєстратора Магурян Людмили Трохимівни про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення державного реєстратора мотивуючи свою вимогу тим, що 01.10.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, що розташована на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, кадастровий номер 6523884500:05:044:0022, площею 2,0 га, яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХС № 032590, 04.04.2019 року позивачу стало відомо із інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, що 22.03.2019 року державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Магурян Людмилою Трохимівною було проведено реєстрацію речового права на оренду земельної ділянки, кадастровий номер 6523884500:05:044:0022 за ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ". Державну реєстрацію проведено на підставі договору оренди землі без номеру від 18.03.2019 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ "ЮТС-Агропродукт". Прохає визнати недійсним договір оренди землі від 18.03.2019 року, укладеного між [PERSON] і ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" та скасувати рішення державного реєстратора про його реєстрацію. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в 2007-2009 роках реєстрація правовстановлюючих документів на земельні ділянки, у тому числі договорів оренди земельних ділянок, здійснювалась у Державному реєстрі земель державним підприємством «Центр державного земельного кадастру». Відповідно до ч. 4 ст. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяжень, що винило до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Таким чином на даний час Державний земельний кадастр функціонує паралельно із Державним реєстром речових прав на нерухоме майно. Діяльність органів державної реєстрації речових прав з 01.01.2013 року регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якого передбачено право державного реєстратора запитувати від органів виконавчої влади відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Оскільки на одну і ту саму земельну ділянку оформлені документи, які підтверджують право оренди, і надають обом суб`єктам господарювання право приступати до обробки земельної ділянки та отримувати з неї врожаї, ТОВ «Агродом» вважає, що укладений між [PERSON] та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" Договір оренд землі № 2700003 від 18.03.2019 року порушує його права та суперечить вимогам законодавства. Представник позивача позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Представник відповідачів адвокат Андросюк І.С. проти позову заперечив, вказавши на відсутність підстав для задоволення позову, надав відзив на позов (а.с.109-110). Зокрема, зазначив, що державний реєстратор керувався нормами діючого законодавства й провів реєстрацію у відповідності до них, тому в діях державного реєстратора відсутні порушення закону. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з"явилася, належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду. Відповідач державний реєстратор Милівської сільської ради в судове засідання не з"явилася, відповідно заяви Милівської сільської ради, прохали слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги не визнали в повному обсязі. надали відзив на позов (а.с.55-57) Розглянувши позов в межах заявлених вимог, прийнявши до уваги думки та позиції сторін, оцінивши наявні докази в матеріалах справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідачці на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого сільськогосподарського виробництва площею 2,00 га, яка розташована на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, документ, що посвідчує право - Державний акт на право власності на землю, що підтверджується відповідною копією.(а.с.19-20) 01.10.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Агродом» в особі директора Бєляєва О.О. було укладено Договір оренди землі № б/н, який засвідчено підписами і печаткою сторін, та який зареєстрований 30 грудня 2008 року за № 040872501341 у Нижньосірогозькому відділенні Херсонської регіональної філії державного підприємства "Центр ДЗК", строком на 15 років (а.с.9-13). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка відовідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6523884500:05:044:0022 площею 2,00 га, орендар якої є ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на підставі Договору оренди землі № 2700003 від 18.03.2019 року, державним реєстратором Магурян Л.Т. Милівської сільської ради Бериславського районну Херсонської області, було винесено рішення № 46089197 від 22.03.2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.22-23) Вирішуючи спірне питання, яке пов`язане з визнанням недійсними договору оренди земелі та скасування рішення державного реєстратора суд вважає, що позов ТОВ «Агродом» підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до Закону. Згідно з ч. 2 ст. 125 ЗК України в редакції від 20.06.2007 року, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Ця сама норма продубльована в Законі України «Про оренду землі», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 135 від 23.05.2003 року «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення стуктури державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 травня 2003 року за № 408/7729, який діяв до 01.01.2013 року, було встановлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах». Повноваження щодо ведення державного реєстру земель були покладені на ДП «Центр ДЗК». Судом встановлено, що 01.10.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Агродом» в особі директора Бєляєва О.О. було укладено Договір оренди землі № б/н, який засвідчено підписами і печаткою сторін, та який зареєстрований 30 грудня 2008 року за № 040872501341 у Нижньосірогозькому відділенні Херсонської регіональної філії державного підприємства "Центр ДЗК", строком на 15 років. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними уразі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та обтяжень. Діяльність органів державної реєстрації речових прав з 01.01.2013 року регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яким передбачено право державного реєстратора запитувати від органів виконавчої влади відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Судом встановлено, що на підставі Договору оренди землі № 2700003 від 18.03.2019 року, державним реєстратором Магурян Л.Т. Милівської сільської ради Бериславського районну Херсонської області, було винесено рішення № 46089197 від 22.03.2019 року про державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки. Суд вважає, що під час реєстрації договорів оренди між ТОВ "ЮТС - АГРОПРОДУКТ" та [PERSON] державним реєстратором Милівської сільської ради не були дотримані вимоги законодавства, що регулює порядок реєстрації договору оренди земельної ділянки, з огляду на наступне. З метою запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку з різними набувачами Державною реєстраційною службою України на адреси начальників реєстраційних служб областей був підготовлений та направлений лист від 06.08.2013 року №2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельні ділянку за різними правонабувачами», за змістом якого державним реєстраторам було доведено до відома про необхідність запитування від органів виконавчої] влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили державну реєстрацію прав оренди землі, які виникли та зареєстровані в установленому законом порядку до 01 січня 2013 року, витребування необхідної інформації (довідок, копій документів тощо), необхідних для реєстрації прав та їх обтяжень про наявність або відсутність зареєстрованих договорів оренди землі у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року. Однак, державний реєстратор всупереч вимог закону не здійснив запити до відповідних органів, з метою перевірки наявності вже зареєстрованих прав на вищезазначену земельну ділянку, що в свою чергу привело до існування подвійної реєстрації прав оренди земельної ділянки та суттєвого порушення прав позивача, які підлягають судовому захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Договор оренди земелі № 2700003 від 18.03.2019 року земельної ділянки площею 2 га, яка розташована на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладена між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС АГРОПРОДУКТ", на підставі якого державним реєстратором Магурян Л.Т. Милівської сільської ради Бериславського районну Херсонської області було винесені рішення № 46089197 від 22.03.2019 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, суперечить вказаним вище нормам матеріального права, а тому є недійсними з моменту їх вчинення, оскільки на час його укладення та на час реєстрації за ТОВ "Агродом" права на оренду був чинний Договір оренди спірної земельної ділянки № б/н від 01.10.2008 року, який був укладений між ТОВ «Агродом» та [PERSON] . Слід зазначити, що державна реєстрація спірного договору проводилася за обставин, за яких відповідачці [PERSON] було відомо про можливу суперечність у державній реєстрації договору оренди земелі, оскільки на момент проведення спірної державної реєстрації договору оренди землі відповідачка [PERSON] мала в своєму розпорядженні інформацію щодо існування договору оренди земельної ділянки, укладеного між нею з одного боку і ТОВ "Агродом" з іншого боку. Отже, при здійсненні реєстрації договору оренди земельної ділянки відповідачами були порушені вимоги чинного законодавства, що призвело до порушення права позивача, як орендаря земельної ділянки, що були об`єктом реєстрації. За таких обставин вимоги позивача про визнання протиправною та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 22.03.2019 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спірний договір оренди земелі слід визнати недійсним, враховуючи, його невідповідність вимогам чинного законодавства, оскільки укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі. Спірна земельна ділянка на момент укладення спірного договору знаходилася в законному користуванні позивача, договір оренди між відповідачем та ТОВ "Агродом" розірваний у встановленому порядку не був. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 30 ч. 3 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Представник позивача - адвокат Харцизова Т.М. надала докази в підтвердження здійснення витрат на правову допомогу ТОВ "Агродом", зокрема надала акт приймання - передачі наданих послуг, квитанцію до видаткового касового ордера про сплату відповідних витрат. Відповідно договору про надання правової допомоги від 29 березня 2019 року з додатком, за умовами якого адвокат Харцизова Т.В. взяла на себе зобов`язання надавати правову допомогу ТОВ «Агродом» відповідно до узгоджених сторонами доручень: консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади….. а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій. Відповідачі, їх представники клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не надавали. Зважаючи на викладене, враховуючи характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути витрати на професійну правничу допомогу частково - з кожного з відповідачів по 2000 гривень.

Outcome: approved