Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

14 травня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення з них заборгованості за спожиту теплову енергію в квартирі [ADDRESS] за період з 01 березня 2015 року по 31 січня 2018 року в сумі 25668 грн 66 коп., судового збору в сумі 1762 грн та судових витрат пов'язаних з витребуванням доказів в розмірі 40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» з 15 жовтня 2006 року забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення міста Шостка і визнано надавачем послуг з теплопостачання згідно рішення Шосткинського міськвиконкому №226 від 28 липня 2006 року. ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» забезпечує тепловою енергією також і будинок [ADDRESS]. Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], а [PERSON] - мешканцем цієї квартири, та відповідно є споживачами послуг з теплопостачання, які надає позивач. При цьому плату за отримані послуги відповідачі не сплачують, внаслідок чого за період з 01 березня 2015 року по 31 січня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 25668 грн 66 коп. В призначене судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та прохав розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явились, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомили. Заяв та клопотань від відповідачів до суду не надійшло. Заперечень проти позовних вимог до суду не надали. На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову на підставі наступного. Товариство з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" дійсно є надавачем послуг з теплопостачання, в тому числі і мешканцям будинку по [ADDRESS], відповідно до рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 28.07.2006 року № 226 "Про надання послуг з теплопостачання". Тарифи на послуги з теплопостачання затверджені постановами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 17 жовтня 2014 року за №146, від 31 березня 2015 року за №1171, від 09 червня 2016 року за №1101, від 28 грудня 2017 року за №1536. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки Шосткинського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 23 листопада 2018 року 04.08.2007 року [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». 17 жовтня 2006 року [PERSON] уклала договір з позивачем про надання останнім послуг з теплопостачання. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 20, 32 Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 162 ЖК України передбачено, що власник квартири зобов'язаний сплачувати комунальні послуги в повному обсязі у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно пунктів 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Разом з тим, з дослідженої в судовому засіданні обігової відомості по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що власник квартири за період з 01 березня 2015 року по 31 січня 2018 року має заборгованість за споживання послуг, що складає 25668 грн. 66 коп. (а.с. 5-6). В зв'язку з зазначеним власник житла зобов'язаний сплатити позивачу 25668 грн. 66 коп. При цьому слід зазначити, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг солідарно і з члена сім'ї власника, а саме [PERSON], є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то саме власник відповідно до приписів ст. 322 ЦК України зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, та саме він є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався зокрема на ст. 64 ЖК Української РСР, згідно якої члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. При цьому позивач помилково дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин вказаної норми, оскільки вона поширюється лише на правовідносини користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, і не підлягає застосуванню до правовідносин з користування жилим приміщенням, що перебуває у приватній власності громадян. З урахування викладеного, позов слід задовольнити частково. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати та сума понесених витрат пов'язаних з витребуванням доказів. На підставі викладеного,

Outcome: partial