Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства „Страхова Компанія „Провідна" про стягнення суми страхового відшкодування та відшкодування моральної немайнової шкоди, в якому просив стягнути з ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" на користь [PERSON] 280 000, 00 гривень в якості страхового відшкодування за договором добровільного авто страхування наземного транспорту №06/6754520/1009/14 від 14.05.2014 р. та 20 000, 00 гривень за відшкодування моральної шкоди та судовий збір на загальну суму 3 854, 00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 14.05.2014 року між [PERSON] та ПрАТ „Страхова Компанія „Провідна" , був укладений договір добровільного авто страхування наземного транспорту № 06/6754520/1009/14 (програма страхування: варіант А (повне КАСКО). Відповідно до умов п.п. 7.1, 26.4.5 Договору Відповідач зобов'язався здійснювати страхові виплати в межах страхової суми в розмірі 280 000, 00 гривень у випадку настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) із застрахованим транспортним засобом - належним [PERSON] на праві власності автомобілем „PORSHE CAYENE", 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. 13.07.2014 року о 02 годині 10 хвилин у м. Києві на вул. Набережно-Хрещатицькій, на Гаванському шляхопроводі відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль позивача зіткнувся з автомобілем „MERСEDES-BENZ ML 320", державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] за кермом автомобіля Позивача перебував [PERSON], який діяв на підставі виданої йому від Позивача нотаріально засвідченої довіреності від 06.06.2014 року. З місця ДТП [PERSON] негайно повідомив про страховий випадок по телефону гарячої лінії Відповідача. 16.07.2014 року Позивач подав Відповідачу заяву з необхідними додатками про настання вищезазначеної страхової події, яка відбулася 13.07.2014 року о 02 год. 10 хв. та про сплату ним страхового відшкодування. Після отримання 16.07.2014 року заяви від Позивача, Відповідач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] з метою визначення розміру майнової шкоди власнику. Відповідно до звіту № 1072/14 про оцінку вартості шкоди, завданої власнику транспортного засобу „PORSHE CAYENE" , державний номер [NUMBER] від 25.11.2014 року встановлено: - вартість відновлювального ремонту „PORSHE CAYENE" , державний номер [NUMBER] складає: 837 852, 77 гривень; - ринкова вартість „PORSHE CAYENE" , державний номер [NUMBER] складає 394 453, 22 гривні; - вартість вищевказаної майнової шкоди станом на дату оцінки 19.11.2014 року становить 394 453, 22 гривні. 21.11.2014 року Позивач отримав відповідь Відповідача № 17288 на заяву від 16.07.2014 року, в якій зазначалося, що в зв'язку з тим, що [PERSON] на час скоєння ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, то Відповідач відмовляє у визнанні вищевказаної ДТП страховим випадком та у виплаті страхового відшкодування. 28.11.2014 року Позивач повторно звернувся до Відповідача з заявою про перегляд його попереднього рішення про відмову в визнанні вищевказаної ДТП страховим випадком та сплати страхового відшкодування, до якої приклав відповідні додатки: лист з Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 28.11.2014 року № 23556 та довідку з лабораторії КМКЛ ШМД, з яких чітко вбачається, що [PERSON] на час скоєння вищевказаної ДТП не перебував в стані алкогольного сп'яніння. Однак 22.12.2014 року Відповідач повторно відмовив Позивачу в сплаті страхового відшкодування, посилаючись на відкриті кримінальні провадження. Таким чином, Позивач в зв'язку з порушенням своїх прав з отримання страхового відшкодування (виплати) від Відповідача, вимушений був звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] просив позов задовольнити в повному обсязі з наведених в ньому підстав. Представник Відповідача - [PERSON], в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, представника Відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 14.05.2014 року між [PERSON] та ПрАТ „Страхова Компанія „Провідна" , був укладений договір добровільного авто страхування наземного транспорту № 06/6754520/1009/14 (програма страхування: варіант А (повне КАСКО). Відповідно до умов п.п. 7.1, 26.4.5 Договору Відповідач зобов'язався здійснювати страхові виплати в межах страхової суми в розмірі 280 000, 00 гривень у випадку настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) із застрахованим транспортним засобом - належним [PERSON] на праві власності автомобілем „PORSHE CAYENE", 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. 13.07.2014 року о 02 годині 10 хвилин у м. Києві на вул. Набережно-Хрещатицькій, на Гаванському шляхопроводі відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль позивача зіткнувся з автомобілем „MERСEDES-BENZ ML 320", державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] за кермом автомобіля Позивача перебував [PERSON], який діяв на підставі виданої йому від Позивача нотаріально засвідченої довіреності від 06.06.2014 року. З місця ДТП [PERSON] негайно повідомив про страховий випадок по телефону гарячої лінії Відповідача. 16.07.2014 року Позивач подав Відповідачу заяву з необхідними додатками про настання вищезазначеної страхової події, яка відбулася 13.07.2014 року о 02 год. 10 хв. та про сплату ним страхового відшкодування. Відповідачем було відмовлено Позивачеві у зв'язку з тим, що [PERSON] на час скоєння ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, то Відповідач відмовляє у визнанні вищевказаної ДТП страховим випадком та у виплаті страхового відшкодування. Відносини з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, які можуть бути застосовані при вирішенні справ судом, урегульовано, зокрема, статтями 3, 27, 41, 68 Конституції України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 30 червня 1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух"; від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР "Про страхування"; від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV);від 5 липня 2011 року № 3565-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень"; від 18 січня 2001 року № 2245-III "Про об'єкти підвищеної небезпеки"; Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; Правилами добровільного страхування транспортних засобів (КАСКО), затвердженими Укрстрахнаглядом 25 березня 1997 року № 19-1; постановою Кабінету Міністрів України від 6 січня 2005 року № 5 "Про затвердження максимальних розмірів страхових платежів за договорами міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"; розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 "Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. 18 березня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва було зроблено запити до Київської Клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та Начальнику ВР ДТП СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві Патлань С.С., щодо надання документів, які підтверджують, що громадянин [PERSON], [INFO] дійсно 13.07.2014 року знаходився в стані алкогольного сп'яніння. 02.04.2015 року за вхідним № 21254 листом, який надійшов від Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги було повідомлено, що в приймальному відділенні Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги о 03 годинні 13.07.2014 року у пацієнта [PERSON] (Історія хвороби № 18728) взято кров, яку в 05 годин 30 хвилин 13.07.2014 року доставили в токсилогічну лабораторію на дослідження. В доставленому зразку крові хворого [PERSON] етиловий алкоголь не виявлено (аналіз № 6357 від 13.07.2014 року, журнал реєстрації аналізів № 94). З відповіді, яка надійшла від Начальника ВР ДТП СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції Патлань С.С. від 06.04.2015 року пів вхідним № 22242 вбачається, що під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 12014100070004920 досудовим розслідуванням об'єктивно, на підставі аналізу № 6375 від 13.07.2014 року встановлено, що [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у тверезому стані. В межах кримінального провадження [PERSON] повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 286 КК України та осатаній рахується таким, що на момент ДТП 13.07.2014 року перебував у тверезому стані. Суд приходить до висновку, що оскільки на момент скоєння ДТП [PERSON] перебував у тверезому стані, то ним не порушено п. 2.10 «є» Правила дорожнього руху. Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова ПАТ «СК «Провідна» у виплаті позивачеві страхового відшкодування є надуманою та безпідставною. Як визначено у ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Стосовно визначення розміру страхового відшкодування зазначається наступне. Відповідно до Звіту № 1072/14 від 25.11.2014 року про оцінку вартості збитків, ринкова вартість ТЗ на момент ДТП становила 394 453, 22 грн., вартість відновлювального ремонту - 837 852, 77 грн., що становить 212, 40 % від ринкової вартості ТЗ на момент ДТП. Згідно з п.1.1.21 Правил страхування, „Під „Конструктивною загибелю застрахованого ТЗ" Сторони розуміють таке пошкодження застрахованого ТЗ, коли вартість відновлення (ремонту) пошкодженого ТЗ становить 75 і більше відсотків його дійсної вартості на день настання страхового випадку". Відповідно до п. 37.11 Договору страхування, у разі конструктивної загибелі застрахованого ТЗ розмір страхового відшкодування обчислюється як різниця між дійсною вартістю застрахованого ТЗ на момент укладення Договору, зменшеною на розмір зносу за період дії Договору, розрахованого згідно п. 3712 Договору і дійсною вартістю пошкодженого в наслідок настання страхового випадку застрахованого ТЗ, за вирахуванням: загальної суми страхових відшкодувань, виплачених раніше, (якщо інше не передбачено ч. 2 „Нові можливості КАСКО"), франшизи суми зменшення розміру страхового відшкодування у передбачених цим Договором випадках, зокрема, але не обмежуючись, пунктом 29.4 і 37.6 Договору. При цьому дійсна вартість пошкодженого в наслідок настання страхового випадку ТЗ визначається на підставі висновку спеціаліста визначеної Страховиком експертної організації, виконаного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів; знищений застрахований ТЗ Страхувальник залишає у себе. 37.12 Розмір зносу застрахованого ТЗ за фактичну кількість днів дії Договору визначається із розрахунку 12% зносу за рік, рік слідуючий: 280 000, 00 грн. (Дійсна вартість застрахованого ТЗ на момент укладення Договору) - розмір зносу (по Договору) - 130 000, 00 грн. (вартість ТЗ у пошкодженому стані) - франшиза (5% від страхової суми). Тобто, строк дії договору з 14.05.2014 року по 13.07.2014 року - 61 день. Страхова сума 280 000, 00 грн., 5% від страхової суми - 14 000, 00 грн., 130 000, 00 грн. - вартість ТЗ у пошкодженому стані, 5 628, 00 грн. - розмір зносу, що в сумі складає - 130 372, 00 грн. Тому суд приходить до висновку, що на користь Позивача з Відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі - 130 372, 00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає доводи знайшли своє підтвердження позивача про необхідність відшкодування йому моральної шкоди, як власнику пошкодженого майна відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому суд враховує, що позивачу були спричинені душевні страждання, оскільки пошкоджено його майно та завдані незручності в повсякденному житті. При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, враховується і те, що для Позивача дорожньо-транспортна пригода мала тяжкі наслідки, що підтверджується висновком медичного закладу. Відповідно зо Закону України „Прообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик відшкодовує моральну шкоду в межах 5 відсотків від суми максимально можливої компенсації збитку, нанесеного здоров'ю, тобто до 5 000 грн. З урахуванням наведеного та вимог закону стосовно застосування принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині - в сумі 5 000 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з ПрАТ „СК „Провідна" на користь позивача 1 353, 72 грн. судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial