Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. [PERSON] вимоги мотивовано тим, що 01 жовтня 2011 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблений відповідний актовий запис за №2686. 07.03.2017 року позивач звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. [PERSON] зазначає, що відповідач не проживає з сім"єю півроку, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, їх донька потребує додаткової дієти та лікування у зв"язку з хворобою - ацетонологічний синдром. Дитина відвідує спеціальний дитсадок №67 ВМР, який є закладом санаторного типу для довго та часто хворіючих дітей. Для дотримання спеціальної дієти та лікування дитини позивач витрачає щомісяця більше 2000 гривень, дитина потребує постійного догляду, нормального харчування та одягу. Крім того, позивач самостійно орендує житло, що покладає на неї додаткові витрати у вигляді орендної плати та комунальних послуг, у неї на утриманні знаходиться мати - інвалід, яка проживає в сільській місцевості, через що позивач несе додаткові витрати зі свого бюджету, що ще більш ускладнює її матеріальне становище. Відповідач кошти на утримання дитини не надає, хоча має змогу, оскільки є діючим приватним підприємцем, має власний бізнес, займається будівельною діяльністю, виконує різні ремонтно-будівельні роботи та отримує дохід, близько, 30000 гривень в місяць. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, позивач суду пояснила, що вони з відповідачем разом не проживають з листопада 2016 року. У відповідача зарплата в середньому складає 10-12 тисяч гривень на місяць, кожен місяць відповідач укладав до п"яти договорів на проведення ремонтних робіт. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. За таких обставин, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, зі свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №107089, виданого 01 жовтня 2011 року, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №2686 (а.с. 3). З свідоцтва про народження серії 1-АМ №264522, виданого 23 серпня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Відповідно до довідки Комунального закладу "ЦПМСД №2", донька сторін хворіє на ацетонемічний синдром, з 01.09.2016 року відвідує гр. №2 Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад №67 Вінницької міської ради", який є закладом санаторного типу для часто хворіючих дітей (а.с. 5-7). Згідно з протоколом відвідання сім"ї на дому №1 від 16 травня 2017 року, складеним працівниками КЗ "Дошкільний навчальний заклад №67 Вінницької міської ради", [PERSON] проживає з двома доньками в частині будинку, яку наймає, за адресою: вул. Маміна Сибіряка, буд. 13/2, с. Хутір Шевченка, Вінницького району (а.с. 40). Згідно детальної інформації про фізичну особу - підприємця, [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець 13.03.2007 року, номер запису: 2 174 000 0000 021788 (а.с. 8), який здійснює підприємницьку діяльність (а.с. 13-16). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Так, судом враховується, що донька сторін хворіє, проживає разом із позивачем [PERSON] в частині будинку, який остання орендує, відповідач [PERSON] є фізичною особою - підприємцем, який займається будівельною діяльністю, інших утриманців у нього немає. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень щомісячно до її повноліття, починаючи з дня звернення позивача до суду - 24.03.2017 року. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 640,00 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial