Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

25.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 14.02.2019 року він дізнався про те, що Хортицьким ВДВС м. Запоріжжя було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щвець Р.О., вчиненого 16.11.2017 року про стягнення з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 171\~652,69 грн. за період з 11.12.2006 по 26.09.2017 рік. Він не укладав кредитний договір із відповідачем, виконавчий напис було вчинено з пропущенням строків давності, виконавчий напис не було вчинено на документі, що встановлює зобов`язання за договором. Просив суд визнати виконавчий напис №20988, вчинений 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем таким, що не підлягає виконанню. Одночасно з поданням позову, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення виконання Хортицьким відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізький області виконавчого напису. 26.02.2019 року було відкрито загальне провадження по справі. Ухвалою судді від 26.02.2019 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису. 25.03.2019 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до розгляду. 16.05.2019 року до суду надійшов відзив представника АТ КБ «Приватбанк», в якомі він просить в задоволенні позову відмовити. Вказав, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів. Лише наявність у позивача від банку документу про одержання виконання в повному обсязі за кредитним договором може свідчити про те, що виконавчий напис не підлягає виконанню. В судове засідання [PERSON] та його представник адвокат Димитрашко Д.В. не з`явились, просили суд розглядати справу за їх відсутності. Просили позов задовольнити. Представник відповідача просив суд розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області просив суд розглядати справу за його відсутності. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича за реєстр. № 20988, вчиненого 16.11.2017 року стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № ZPJ0FA01810216 від 11.12.2006 року в розмірі 171 652,69 грн., яка складається з: -заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5495,60 грн.; -заборгованість за відсотками у розмірі 74162,77 грн.; -заборгованість з пені у розмірі 91994,32 грн.; -витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 16.11.2017 року. Строк, за який провадиться стягнення - 3942 днів, а саме з 11.12.2006 по 26.09.2017 року. Постановою державного виконавця Хортицького ВДВС м. Запоріжжя від 25.01.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису. Постановою від 20.12.2018 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Так, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються, зокрема, оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відмітною стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно ст. 631 ЦК України, строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За положеннями статей 257-258 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки, спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (ч.1ст. 261 ЦК України). Як видно з виконавчого напису, заборгованість стягується за період з 11.12.2006 по 26.09.2017 року, тобто перевищує встановлений ЦК України строк позовної давності. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~ суд повинен перевірити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. З урахуванням того, що виконавчим написом стягнута заборгованість, яка перевищує строки позовної давності, суд вважає, виконавчий напис було вчинено за відсутності доказів, які підтверджують факт безспірної заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Приватбанк», що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, проаналізувавши позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються дослідженими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved