Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким визнати протиправним та скасувати п.2 в частині п.3 Додатку № 3 до Рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 24.09.2013 року № 232 «Про оформлення та реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна»; скасувати свідоцтво [NUMBER] від 22.05.2014 року про право власності на нерухоме майно, видане Стрийською міською радою, Львівської області [PERSON] та скасувати рішення державного реєстратора Коцевич С.М., індексний номер: 14144290 від 02.07.2014 року та державну реєстрацію прав власності та їх обтяжень [PERSON], індексний номер: 14144290 від 02.07.2014 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона проживає за адресою: [ADDRESS]. 10.11.2014 року вона звернулась до виконавчого комітету Стрийської міської ради із запитом про надання інформації в порядку визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації». 15.11.2014 рок вона отримала копію рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 232 від 24.092013 року з відповідними додатками. Згідно із п.2 даного рішення виконкому зазначено - оформити право власності наймачів квартир на квартири в м. Стрий, приватизація, яких проводиться згідно з додатками № 1,2,3 та видати власникам свідоцтво про право власності. В п.3 додатку № 3 до рішення виконкому № 232 від 24.09.2013 року зазначено - оформити право власності на квартиру [ADDRESS] (заг. пл. - 108 кв.м., житл. пл. - 67,1 кв.м.) в зв'язку із реконструкцією та надати підвальні приміщення в користування - V-13,2 кв.м.; VI - 21,6 кв.м.; VII - 11,7 кв.м. власник квартири [PERSON]. Виходячи з положень закону гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та вона є співвласниками допоміжних приміщень (підвалів, горища) в будинку по [ADDRESS] Однак вона, згоди на таке оформлення права власності не давала, жодного реального розподілу спільної власності між мною та іншими співвласниками не проводилось. Враховуючи наведене, вона змушена була звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, вважає такі обґрунтованими, а тому просив суд задовольнити такі у повному обсязі. Пояснив, що в 2011 році зроблена реконструкція квартири, в якій проживає відповідач, дане рішення про реконструкцію скасоване, як і право власності на реконструйоване приміщення. Повторно виконкомом Стрийської міської ради Львівської області визнано право власності відповідача [PERSON] на реконструйоване приміщення, чим і порушено норми законодавства, зокрема зареєструвала право власності за однією особою - [PERSON], не врахувавши інших двох співвласників. Представник Стрийської міської ради Львівської області та виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області - Капко Н.Б. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог. Пояснила, що в 1985 році за взаємною згодою було закріплено всі підвальні приміщення між співвласниками. Відповідачу [PERSON] надано дозвіл на реконструкцію. Вважає, що рішення виконкому Стрийської міської ради Львівської області № 232 від 24.09.2013 року є законним, оскільки із заявою про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна звернулась тільки одна особа - відповідач [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог. Пояснив, що у 1986 році рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області йому надано для переобладнання кімнати для творчої праці над квартирою [ADDRESS], яку він використовував як художник. Не заперечив того факту, що з 1994 року не приватизував квартири і вважає це своєю помилкою. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову. Представник Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, котрий підтримав позов у повному обсязі, відповідача та представників відповідача, котрі заперечили щодо задоволення позову, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], а відповідач [PERSON] - за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданого Стрийською районною і м. Стрия державною адміністрацією, копія якого наявна в матеріалах справи, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В листопаді 2014 року позивачем [PERSON] отримано копію рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області «Про оформлення та реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна» № 232 від 24.09.2013р. з відповідними додатками, згідно з яким оформлено право власності на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В п. 2 Рішення виконкому № 232 від 24.09.2013р. «Про оформлення та реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна» зазначено - оформити право власності наймачів квартир на квартири в м. Стрий, приватизація, яких проводиться згідно з додатками № 1,2,3 та видати власникам свідоцтво про право власності. В п.3 додатку № 3 до рішення виконкому № 232 від 24.09.2013 року зазначено - оформити право власності на квартиру [ADDRESS](заг. пл. - 108 кв.м., житл. пл. - 67,1 кв.м.) в зв'язку із реконструкцією та надати підвальні приміщення в користування - V-13,2 кв.м.; VI - 21,6 кв.м.; VII - 11,7 кв.м. власник квартири [PERSON]. Виходячи з положень закону [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON], є співвласниками допоміжних приміщень (підвалів, горища) в будинку по [ADDRESS] Однак, в ході розгляду справи з'ясовано, що позивач згоди на таке оформлення права власності не давала, жодного реального розподілу спільної власності між мною та іншими співвласниками не проводилось. В ч. 2 ст. 19 Конституції зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.97 N 280/97-ВР (далі ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні"), - виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Відповідно до ч.2 ст. 11 вказаного Закону - виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Згідно ч. 2 ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування" - до відання виконавчих органів міських рад (за винятком міст районного значення), крім повноважень, зазначених у пункті "б" частини першої цієї статті, належить також видача забудовникам архітектурно-планувальних завдань та технічних умов на проектування, будівництво, реконструкцію будинків і споруд, благоустрій територій та надання дозволу на проведення цих робіт. Проте, приймаючи оспорюване рішення від 24.09.2013р. № 232 «Про оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] (заг. пл. - 108 кв.м., житл. пл. - 67,1 кв.м.) в зв'язку із реконструкцією та надання підвальних приміщень в користування - V-13,2 кв.м.; VI - 21,6 кв.м.; VII - 11,7 кв.м. власнику квартири [PERSON]», виконавчий комітет Стрийської міської ради повинен був дослідити правовідносини, зміст яких визначається цими рішеннями, повинен був перевірити, чи не порушуються такими діями права інших осіб, а саме - інших жителів будинку [ADDRESS] для того щоб не допустити порушення прав та законних інтересів громадян, які Стрийська міська рада, як орган місцевого самоврядування покликана захищати і забезпечувати, і які, відповідно до Конституції України, мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Крім того, проаналізувавши рішення Конституційного суду України від 2 березня 2004 року N 4-рп/2004 у справі N 1-2/2004 (про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), слід зазначити, що всі суб'єкти права власності рівні перед законом. Тобто вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі і з питань улаштування мансард, надбудови поверхів і т. ін. Таким чином, питання щодо згоди власників квартир - співвласників допоміжних приміщень багатоквартирного будинку - на надбудову поверхів, улаштування мансард і т. ін. з використанням при цьому конструктивних елементів будинку, як і на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо), має вирішуватися відповідно до законів про власність та інших законів України, передусім Цивільного кодексу України. Питання щодо отримання згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Таким чином, п. 2 в частині п. 3 Додатку № 3 до рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 24.09.2013р. № 232 «Про оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] (заг. пл. - 108 кв.м., житл. пл. - 67,1 кв.м.) в зв'язку із реконструкцією та надання підвальних приміщень в користування - V-13,2 кв.м.; VI - 21,6 кв.м.; VII - 11,7 кв.м. власнику квартири [PERSON]» прийнято виконавчим комітетом Стрийської міської ради у межах повноважень що передбачені Конституцією та законами України проте необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, без дотримання принципу рівності перед законом, та без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача та третіх осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване вказане рішення, що, є підставою для визнання п. 2. в частині п. 3 Додатку № 3 до вказаного рішення протиправним та його скасування. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином, відповідач - виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області, приймаючи оспорюване рішення в частині п. 3 Додатку № 3 фактично розпорядився не своєю власністю, а власністю позивача [PERSON], передавши її третім особам. Також, слід зазначити, що 25.07.2011 року [PERSON] було отримано виписку з рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 28.04.2011р. № 152 «Про оформлення та реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна», та виписку з рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 21.05.2003р. № 144 «Про надання дозволу на будівництво, добудову реконструкцію житлових будинків, господарських споруд, виготовлення будівельних паспортів на побудовані будівлі громадянам міста». Згідно пп. 1.2. п. 1 рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 21.05.2003р. № 144 «Про надання дозволу на будівництво, добудову реконструкцію житлових будинків, господарських споруд, виготовлення будівельних паспортів на побудовані будівлі громадянам міста» дозволено будівництво двох мансардних кімнат в об'ємі горища площею 21,8 кв.м. та 13,0 кв.м. гр. [PERSON], жителю [ADDRESS]., при цьому позивач згоди на проведення такого будівництва не давала. Будучи незгідною з рішеннями виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області позивачка звернулась для захисту порушеного свого права до суду. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року у справі № 147790/12 за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, третіх осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправними та скасування рішення від 28.04.2011 №152 «Про оформлення та реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна», та рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 21.05.2003 №144 «Про надання дозволу на будівництво, добудову, реконструкцію житлових будинків, господарських споруд виготовлення будівельних паспортів на побудовані будівлі громадянам міста», було скасовано постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2012 року та прийнято нову, якою позов задоволено. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 18.06.2013р. у справі № К/800/18943/13 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року залишено без змін. Таким чином судами (Львівським апеляційним адміністративним, та Вищим адміністративним судом України) було встановлено: що на момент прийняття виконавчим комітетом Стрийської міської ради оскаржуваного рішення від 21.05.2003р. № 144 «Про надання дозволу на будівництво, добудову, реконструкцію житлових будинків, господарських споруд, виготовлення будівельних паспортів на побудовані будівлі громадянам міста» діяв Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року, нормами якого визначалось поняття спільної власності з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Статтею113 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності проводиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. Оскільки спільна часткова власність створюється за участю всіх співвласників, то будь-які дії щодо майна, яке є правом спільної часткової власності, мають проводитись лише за наявності згоди всіх співвласників. Будучи власником квартири позивач не давала своєї згоди на проведення реконструкції житлового будинку, що реалізовано шляхом будівництва двох мансардних кімнат в об'ємі горища площею 21,8 кв.м та 13,0 кв.м власниками квартири [ADDRESS], жодного реального розподілу спільної власності між нею та третіми особами не проводилось. Також суд критикою ставиться до показів свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], котрі в судовому засіданні показали, що відповідачу [PERSON] справді надавалась кімната для праці як художнику та підвальні приміщення під будинком, оскільки предметом спору являється факт реконструкції квартири та її приватизація, хоча не заперечили факту прибудови до квартири [ADDRESS]. На підставі вищенаведеного, взявши до уваги ті факти, що: позивач [PERSON] своєї згоди на проведення реконструкції приміщення не надавала, доказів на спростування такого відповідачами не пред'явлено та не здобуто в ході розгляду справи, а також враховуючи, що конституційні принципи на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право власність не можуть бути скасовані або звужені, суд приходить про протиправність оскаржуваного рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 24.09.2013 року № 232 «Про оформлення та реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна», а тому позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved