Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у користування. В обґрунтування позову вказує, що являється власником земельної ділянки площею 1,1184 га, розташованої на території Погорілівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. 15.11.2007 року уклав договір оренди землі із відповідачем. 24.04.2008 року даний договір зареєстровано. 03.08.2017 року позивач направив ТзОВ «Мрія Буковина» лист-повідомлення із проханням не обробляти його земельну ділянку під урожай в 2018 році у зв'язку з відсутністю наміру продовжувати дію договору оренди земельної ділянки. Крім того, відповідач порушує свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою, орендну плату на користь орендодавця у порядку визначеному п. 9 договору жодного разу не сплачував. Таким чином, відповідач систематично з 2007 року до теперішнього часу своїх обов'язків, передбачених договором, щодо виплати орендної плати за користування земельною ділянкою не виконує, а позивач не може вільно користуватися та розпоряджатись своєю земельною ділянкою на власний розсуд, оскільки ця земля була передана у тимчасове платне користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія Буковина». Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтувавши обставнима викладеними в позовній заяві. [PERSON], допитаний в якості свідка, суду пояснив, що дійсно уклав договір оренди земельної ділянки з ТзОВ «Мрія Буковина». Орендну плату за користування отримував пшеницею. Проте останні 4 роки не отримував плату за користування земельної ділянки. Часом замість нього орендну плату отримувала донька. На сьогоднішній день заборгованості по сплаті орендної плати у ТзОВ «Мрія Буковина» немає. З вимогами щодо дострокового розірвання договору оренди землі до відповідача не звертався. Представник відповідача Овсяна С.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, підтримавши обставини на які посилалась в наданих раніше запереченнях. Вказала, що вважає вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Підтвердила факт укладення 15.11.2007 року між ТОВ «Мрія Буковина» та [PERSON] договору оренди землі, який було зареєстровано 24.04.2008 року у Чернівецькій регiональній філії ДП «Центр ДЗК» про що у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок було вчинено відповідний запис. Вважає, що вказане твердження позивача є безпідставним, оскільки ТзОВ «Мрія Буковина» виплатило позивачу орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою, у тому числі за 2014, 2015, 2016 роки. Тобто наявність систематичності несплати орендної плати відсутня, оскільки термін виплати орендної плати за 2017 рік ще не настав, оскільки згідно з пунктом 8 договору оренди землі орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Затримка виплати орендної плати не є підставою для розірвання договору оренди землі, оскільки не свідчить про систематичне порушення умов договору в частині несплати орендної плати. З підстав викладених в запереченнях просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім того, згідно зі ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Враховуючи зазначені положення чинного законодавства та умов договору оренди землі позивач мав би письмово висловити свою пропозицію про намір розірвати договір оренди землі, проте цього позивачем не зроблено. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановивши обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 15.11.2007 року між ТОВ «Мрія Буковина» та [PERSON] укладено договір оренди землі, який було зареєстровано 24.04.2008 року у Чернівецькій регiональній філії ДП «Центр ДЗК» про що у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок було вчинено відповідний запис). Відповідно до п.п. 1, 2, 6 Договорів Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в с.Погорилівка, площа якої становить 1,1184 гектарів. Договір укладено на 10 років. Дані обставини сторони не заперечували. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно п.п. 7, 9, 10 Договорів орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 1,5 % грошової оцінки ділянки. Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня поточного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Пункти 25-28 регламентують права та обов'язки сторін. Як вбачається з п.п.31, 32 то зміна умов Договорів здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності або ж ліквідації юридичної особи. Пункт 33 Договорів визначає випадки його припинення шляхом розірвання, зокрема це за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених Договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом. Документами, які є невід'ємною частиною Договору є план або схема земельної ділянки та акт приймання-передачі об'єкта оренди. Представником відповідача зазначені додатки були надані в судове засідання та були предметом дослідження. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] являється [PERSON]. 03.08.2017 року позивач звернувся до ТзОВ «Мрія Буковина» із листом-повідомленням щодо не засівання належної йому земельної ділянки у зв'язку із тим, що наміру продовжити термін дії договору не має. У відповідності до ст. 14 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України Відповідно до вимог ст. 638 Цивільного кодексу України - договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Крім того, згідно зі ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Враховуюче зазначені положення чинного законодавства та умови договору оренди землі позивач мав би письмово висловити свою пропозицію про намір розірвати договір оренди землі. Тобто, в позасудовому порядку розірвання договору оренди землі мало бути здійснено у формі договору. Щодо посилання представника позивача на обставину несплати орендної плати як на підставу розірвання Договору, то суд відмовляючи в задоволенні позовних вимог з цих підстав також виходить з наступного. Як вбачається зі змісту ст.141 ЗК України, заявляючи позов про дострокове припинення договору оренди землі з підстави несплати орендної плати, законодавець чітко зазначив, що така несплата має бути систематичною. Ця стаття не містить альтернативних положень «якщо інше не передбачено договором», з її змісту чітко вбачається обов'язковість наявності систематичності. Отже, якщо у договорі оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься щороку до 31 грудня за весь рік оренди земельної ділянки, то систематичність її несплати матиме місце у випадку порушення такого зобов'язання хоча б за два роки. Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 р., а також висновках Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.l ч.l ст. 355 ЦПК України, за ІІ півріччя 2012 р. Зазначені документи містять висновки Верховного суду України стосовно того, що договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. В межах справи, яка переглядалась Верховним Судом України та за результатами якого прийнята постанова від 12.12.2012 р., судами зазначено, що затримка виплати орендної плати не є підставою для розірвання договору оренди землі, оскільки не свідчить про систематичне порушення умов договору в частині несплати орендної плати. У відповідності до вимог ст.360-7 ч.1 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. В матеріалах справи в наявності відомості по сплаті орендної плати Орендодавця в порядку передбаченому умовами п.10 Договору тобто передача продукції в рахунок орендної плати та оформлення це відповідними актами. Так, згідно відомостей, які за своєю правовою природою є актами прийому-передачі за 2015, 2016 роки, Орендодавець отримав в рахунок орендної плати пшеницю та цукор у відповідному еквіваленті, про що свідчить підпис у відповідних графах навпроти прізвища. Крім того, отримання орендної плати підтвердив в судовому засіданні позивач, який був допитаний в якості свідка. А саме отримання орендної плати донькою. Крім того вказав, що заборгованості по оплаті орендної плати в даний час немає. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивачем та його представником не доведено факт систематичної несплати орендної плати Орендарем ТзОВ «Мрія Буковина», оскільки матеріали справи доводять протилежне. Матеріали справи повністю спростовують твердження позивача та його представника щодо несплати відповідачем орендної плати, а тому дана обставина не може бути покладена в основу рішення, як на підставу для задоволення позовних вимог. Інших підстав для розірвання Договору позивачем в позовній заяві не наведено, а тому інші істотні умови договору оренди земельної ділянки не можуть бути предметом дослідження в рамках даної цивільної справи. У відповідності до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з витрат пов'язаних із розглядом справи. До останніх відносяться витрати на професійну правничу допомогу. Крім того, ст. 141 ч. 2 п. 2 у разі відмови в позові, судові витрати пов'язані з розглядом справи покладаються на позивача. Оскільки, рішення по справі прийнято не на користь позивача, то вимога його представника про стягнення судових витрат з відповідача задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed