Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат С.Ш. Гареєв звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Обґрунтовував позовні вимоги тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу з відповідачем у них є діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти проживають із матір`ю за однією адресою, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 13 квітня 2020 відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи здійснювати в загальному позовному провадженні,\~призначено підготовче засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву. У судове засідання позивач чи її представник не з`явились. Представник позивача надала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи провести за її відсутністю. Позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про час, дату та місце судового розгляду. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відзиву відповідача в порядку статті 280\~ЦПК ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, в порядку заочного розгляду справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2004 року, який було розірвано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.06.2015 року по справі № 521/3912/15-ц. Встановлено, що у сторін є спільні неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.08.2006 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.02.2010 року. Згідно довідки №4421 від 30.05.2019 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] за місцем реєстрації матері, [PERSON] . Згідно посвідчення [NUMBER] від 24 травня 2014 року, позивач є багатодітною матір`ю та має трьох дітей. Позивачем було надано до суду докази витрат на дітей, а саме, копії фіскального чеку від 20.08.2020 року на суму 667,71 грн.; фіскального чеку від 29.08.2020 року на суму 515,90 грн.; копія чеку від 21.08.2020 року на суму 750,54 грн.; копія чеку від 02.09.2020 року на суму 1 381,94 грн.; копія чеку від 21.01.2019 року на суму 4 500 грн.; копія чеку від 21.01.2019 року на суму 4 500 грн. копія фіскального чеку від 04.07.2020 року на суму 3 590 грн. Згідно ухвали суду від 13.04.2020, також, було витребувано інформацію із АТ КБ «Приватбанк» та АТ «УкрСиббанк» щодо грошових коштів, які знаходяться на депозитних та поточних рахунках, карточках (зарахованих та знятих у період з січня 2017 р. по 31.03.2020 р.). Із витребуваних доказів, судом встановлено, що відповідач отримував грошові кошти у АТ «УкрСиббанк» у розмірах: 2018 рік: січень - 3 896,82 грн.; лютий - 2 997,01 грн.; березень - 1 772,86 грн.; квітень - 4 221,16 грн.; травень - 1 595 грн.; червень - 4 398,45 грн.; липень - 1 692,27 грн.; серпень - 4 301,75 грн.; вересень - 2 997,07 грн.; жовтень - 2 997,01 грн.; листопад - 1 864,50 грн.; грудень - 4 253,66 грн.; 2019 рік: січень - 3 359,26 грн.; лютий - 2 295,15 грн.; березень - 4 426,37 грн.; квітень - 2 086,50 грн.; травень - 3 259,90 грн.; червень - 3 568,44 грн.; липень - 1 162,94 грн.; серпень - 5 495,87 грн.; вересень - 4 732,50 грн.; жовтень - ; листопад - 5 118,88 грн.; грудень - 4 958,90 грн.; 2020 рік: січень - 1 901,01 грн.; лютий - 1 901,01 грн.; березень - 5 703,03 грн. Також, відповідач отримував грошові кошти у АТ КБ «Приватбанк» у розмірах: листопад 2019 року - 85 688 грн.; грудень 2019 року - 13 985 грн.; січень 2020 року - 12 000 грн.; лютий 2020 року - 44 971 грн.; березень 2020 року - 9 000 грн. Згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач є одним із засновників ТОВ "ЮГТРУБМОНТАЖ". Згідно інформації із державного реєстру речових прав, відповідач придбав за договором купівлі-продажу від 21.12.2018 року земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,0998 га за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних державного реєстру МВС у відповідача у власності перебуває автомобіль [PERSON] 2007 року випуску з датою реєстрації 21.04.2015 року. Вищезазначені грошові кошти на рахунках відповідача, рухоме та нерухоме майно, свідчать про його спроможність сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 5 000 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно ч.2 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст.\~182\~СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що неповнолітні діти перебуває на утриманні позивача, беручи до уваги потребу дітей в матеріальному забезпеченні та догляді, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вважає, що присуджені аліменти будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обов`язку відповідача щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача судових витрат, у тому числі витрати на судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903\~Цивільного кодексу\~України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52\~Цивільного кодексу\~України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632\~Цивільного кодексу\~України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". До суду подано договір про надання правової допомоги №27/03/20 від 27.03.2020 року, згідно п. 4.1. за надані послуги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 10 000 гривень. Також, надано розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу на суму 10 000 грн. для позивача та квитанцію про сплату 10 000 грн. від 16.10.2020 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи все викладене, складність справи, час, що витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень. Аналогічна позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року справа № 922/1163/18. Відповідно до ст.\~141\~ч.\~6\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 840,80 гривень. Відповідно до положень ст.\~430\~ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved