Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

19.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області, ПСП "Відродження" про визнання дій державного реєстратора незаконними та скасування державної реєстрації. Свої вимоги мотивує тим, що постановою апеляційного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року скасовано рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 17.11.2017 року, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,89 га, (кадастровий номер 4823082200:01:000:0299), розташованої в межах території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, укладений 10.11.2015 року між [PERSON] та ФГ "Переверьзєв О.В.", визнано поновленим договір оренди земельної ділянки площею 5,89 га (кадастровий номер 4823082200:01:000:0299), розташованої в межах території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, укладений 03.10.2005 року між [PERSON] та ПСП «Відродження». 06.08.2018 року їй стало відомо, що на підставі вищевказаної постанови за заявою ПСП "Відродження" державним реєстратором внесено запис про припинення за ФГ "Переверьзєв О. В." права оренди належної їй земельної ділянки площею 5,89 га та реєстрацію права оренди за ПСП "Відродження". При цьому, під час внесення вказаного запису державним реєстратором на основі відомостей, що містяться у договорі оренди землі від 03.10.2005 року, зазначено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1100 грн., тобто 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Право оренди на належну їй земельну ділянку зареєстровано за ПСП "Відродження" 30.05.2018 року строком на 5 років, що, на її думку свідчить, про те, що договір діє до 30.05.2023 року. Зважаючи на те, що вона не мала наміру продовжувати договірні відносини з ПСП "Відродження", до того ж, державним реєстратором з власної ініціативи збільшено строк дії договору, чим суттєво порушено її права щодо володіння, користування та розпорядження її власністю, просила суд визнати дії державного реєстратора Єланецької державної адміністрації Миколаївської області Лісковець К.О. незаконними та скасувати державну реєстрацію від 30.05.2018 року номер запису 26422561, яким зареєстровано право оренди земельної ділянки між нею та ПСП «Відродження» строком на 5 років. У ході підготовчого провадження представником позивачки надано до суду уточнену позовну заяву, у якій він зазначив, що після відкриття провадження у даній справі та направлення копій позовної заяви та доданих до неї матеріалів сторонам по справі, ПСП «Відродження» надало державному реєстраторові додаткову угоду до договору оренди землі від 03.10.2005 року, на підставі якої державним реєстратором змінено запис щодо розміру орендної плати з 1,5% на 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Між тим, вказана додаткова угода має закреслення та виправлення, а тому відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження" не могла розглядатися державним реєстратором як підстава для внесення запису. Крім того, право оренди на належну позивачці земельну ділянку зареєстровано за ПСП "Відродження" 30.05.2018 року строком на 5 років, а це означає, що договір діє до 30.05.2023 року, а тому вважає, що державний реєстратор самостійно збільшив строк оренди. Посилаючись на викладене, просив суд визнати дії державного реєстратора Єланецької державної адміністрації Миколаївської області Лісковець К.О. незаконними та скасувати державну реєстрацію від 30.05.2018 року номер запису 26422561, яким зареєстровано право оренди земельної ділянки між нею та ПСП «Відродження» строком на 5 років. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представники відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, вважають, що державний реєстратор діяв у межах повноважень та у спосіб визначений Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження". Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, постановою апеляційного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року скасовано рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 17.11.2017 року, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,89 га, (кадастровий номер 4823082200:01:000:0299), розташованої в межах території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, укладений 10.11.2015 року між [PERSON] та ФГ "Переверьзєв О.В.", визнано поновленим договір оренди земельної ділянки площею 5,89 га (кадастровий номер 4823082200:01:000:0299), розташованої в межах території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, укладений 3 жовтня 2005 року між [PERSON] та ПСП «Відродження», стягнуто з [PERSON] та ФГ "Переверьзєв О.В." на користь ПСП «Відродження» по 3260 грн. судового збору (а. с. 14-17, 81-87). На виконання вищевказаної постанови суду 30.05.2018 року державним реєстратором Єланецької державної адміністрації Миколаївської області Лісковець К.О. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення права оренди належної позивачці земельної ділянки площею 5,89 га за ФГ "Переверьзєв О.В. " та проведено реєстрацію права оренди вищевказаної земельної ділянки за ПСП "Відродження". Підставою виникнення речового права вказано договір оренди землі від 05.10.2005 року. Згідно вказаного запису в оренду передається земельна ділянка площею 5,89 га строком на 5 років з правом пролонгалії, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1100 грн., тобто 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а. с. 20-22). 06.08.2018 року ПСП "Відродження" направило лист на адресу позивачки [PERSON] , в якому повідомило останню про реєстрацію права оренди належної їй земельної ділянки за підприємством та поновлення договору оренди землі від 05.10.2005 року (а. с. 18). У ході розгляду справи по суті встановлено, що у січні 2019 році за заявою ПСП "Відродження" на підставі додаткової угоди до договору оренди землі від 03.10.2005 року державним реєстратором внесено виправлення до запису про реєстрацію права оренди за ПСП "Відродження" та вказано, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2250 грн., тобто 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а. с. 47-48). Зважаючи на те, що позивачка не мала наміру продовжувати договірні відносини з ПСП "Відродження", вона вважає, що вищевказаними діями державного реєстратора порушено її право щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою. Так, частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до вимог ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно з положенням ч. 1 ст. 4 Закону державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності , зокрема, право оренди (суборенди) земельної ділянки Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Тобто постанова апеляційного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року, якою скасовано рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 17.11.2017 року, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,89 га, (кадастровий номер 4823082200:01:000:0299), розташованої в межах території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, укладений 10.11.2015 року між [PERSON] та ФГ "Переверьзєв О.В." та визнано поновленим договір оренди земельної ділянки площею 5,89 га (кадастровий номер 4823082200:01:000:0299), розташованої в межах території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, укладений 03.10.2005 року між [PERSON] та ПСП «Відродження», є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За приписами ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Частиною 4 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Згідно з положеннями п. І та п. 2 ч. З статті 10 вказаного Закону державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 18 вказаного Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з положенням ч. 1 ст. 22 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства. Відповідно до частини другої статті 22 Закону відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. При цьому державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (частина третя стаття 10 Закону). Виконання передбачених законодавством обов`язків державним реєстратором сприяє можливості встановити дійсність зазначених документів, інформації в таких документах. Разом з тим, на рівні Закону закріплено норму щодо відповідальності саме заявника за достовірність поданих документів для проведення державної реєстрації прав. У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, зокрема, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. Суд вважає, що доводи позивачки та її представника щодо незаконності дій державного реєстратора не заслуговують на увагу, оскільки, додаткова угода до договору оренди землі від 03.10.2005 року ніким із сторін не оскаржена, а відповідно є дійсною, а тому записи, внесені реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на основі відомостей, що містяться у ній, є законними. Крім того, суд зауважує, що у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а. с. 20-21, 47-48) не визначено терміну дії поновленого договору оренди землі, запис внесений державним реєстратором відповідає змісту постанови апеляційного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року, а тому доводи позивачки та її представника стосовно збільшення державним реєстратором терміну дії договору є лише їхніми припущеннями та не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що державний реєстратор діяв у межах повноважень та у спосіб, визначені законом, а тому не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed