Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 61301 грн. 01 коп. звернулось АТ КБ "ПриватБанк". В обґрунтування позову АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідно до укладеного між ним та [PERSON] договору від 13.07.2013 року останній отримав кредит в розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку Універсальна, 55 днів пільгового періоду, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки вересень 2016 року. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначає, що відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Вказує, що відповідно до тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, 55 днів пільгового періоду, за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою винекнення заборгованості, базова відсоткова ставка в місяць становить 2,5% (30% на рік), за тратами здійсненими з 01.09.2014 року 2,9% (34,80% на рік), за тратами здійсненими з 01.04.2015 року 3,6% (43,2% на рік), обовязковий щомісячний платіж складає 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 року - в розмірі 5% від суми заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості. Окрім того, пеня за несвоєчасне погашення кредиту визначається в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості та 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. або 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Одночасно зазначає, що відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язанний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором станом на 31.01.2018 року на суму 61301 грн. 01 коп., яка складається з: 2777 грн. 72 коп. заборгованість за кредитом; 51167 грн. 61 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3960 грн. 39 коп. заборгованість за пенею; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 2895 грн. 29 коп. штраф (процентна складова), а також витрати на сплату судового збору у розмірі 1762 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності, а в разі неявки відповідача, просить суд винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву на позов до суду не подав. За клопотанням представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові докази в їх сукупності, вважає, що позов АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 13.07.2013 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку Універсальна, 55 днів пільгового періоду в розмірі 2300 грн. з базовою відсотковою ставкою в місяць 2,5% (30% на рік), за тратами здійсненими з 01.09.2014 року 2,9% (34,80% на рік), за тратами здійсненими з 01.04.2015 року 3,6% (43,2% на рік), обовязковий щомісячний платіж складає 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 року - в розмірі 5% від суми заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості (витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна (умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду). Відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент. Одночасно п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. З анкети-заяви [PERSON] від 13.07.2013 року вбачається, що він був ознайомлений та згідний з Умовами надання банківських послуг і Тарифами банку. Вказаний договір відповідає вимогам ст.634 ЦК України. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, визначено що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Оскільки за договором, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], останній взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 року в розмірі 5% від суми заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості в строк до 25 числа місяця, наступного за звітним та зазначені обов'язки порушив, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 2777 грн. 72 коп. При вирішенні спору судом береться до уваги, що остання проплата заборгованості за кредитом зі сторони відповідача мала місце 20.07.2015 року в сумі 39 грн. 61 коп., що підтверджується розрахунками заборгованості. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що [PERSON] отримав кредит зі сплатою 2,5% на місяць (30% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта. В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що банком було змінено розмір відсоткової ставки за кредитним договором з 30% до 34,8% на рік та з 34,8% на 43,2% на рік. Оскільки така зміна відсоткової ставки відповідає умовам договору і станом на 31.01.2018 року заборгованість по процентам за користування кредитом становила 51167 грн. 61 коп. і на даний час відповідачем не сплачена, то в цій частині позовні вимоги слід задоволити. При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався. Умовами договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна (умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду"), у разі виникнення прострочених зобовязань, клієнт сплачує банку пеню в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості, що нараховуються за кожен день прострочення кредиту + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. або 0,24% від суми загальної заборгованості, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту +100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Оскільки [PERSON]. зобов'язання перед банком порушив, то відповідно до тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна (умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду") та вимог ст.549 ЦК України з нього на користь АТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню пеня в розмірі 3960 грн. 39 коп., розмір якої підтверджується, доданими до позовної заяви розрахунками заборгованості за кредитним договором. При укладенні кредитного договору від 13.07.2013 року сторони домовились, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню коштів більш ніж на 30 днів [PERSON] зобов'язався сплатити на користь банку штраф в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг), в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 2895 грн. 29 коп. (процентна складова). Водночас, суд вважає, що вимоги АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення із [PERSON], окрім неустойки, ще і штрафів, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Умовами договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Водночас, згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань. Відповідно до ст.549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст.549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 2895 грн. 29 коп. (процентна складова), задоволенню не підлягають. При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги і те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень та при цьому суд враховує, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором суду не подав. З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача, становить 2777 грн. 72 коп. заборгованості за кредитом, 51167 грн. 61 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом та 3960 грн. 39 коп. заборгованості за пенею. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 1762 грн. судового збору, а тому за правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1664 грн. 39 коп. витрат на сплату судового збору, що буде пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.549, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved