Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

У січні 2012 року позивач - ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду із даним позовом до відповідача - [PERSON] , в обґрунтування якого вказав наступне. 19.10.2006 року між ТОВ "Комерційний Банк "Дельта", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-14059-191006, згідно якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі - 23 756,25 грн. для придбання певного майна/послуг, строком користування не пізніше ніж 18.10.2009 року. В установлений договором строк відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.10.2011 року він має заборгованість на загальну суму - 22 564,09 грн., яка складається із наступного : - заборгованість за відсотками - 1 311,68 грн.; - заборгованість за комісією - 21 252,41 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму - 22 564,09 грн., та судовий збір у розмірі - 225,64 грн. Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.05.2012 року позов був задоволений у повному обсязі. Не погодившись із заочним рішенням суду, відповідач [PERSON] 30.06.2014 року подав заяву про його перегляд, і ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.08.2014 року зазначене заочне рішення суду було скасовано, а справа була призначена до розгляду у загальному порядку. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, тому згідно клопотання представника позивача, викладеного ним у позовній заяві, справа розглядається у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти сплати заборгованості по відсоткам у розмірі - 1 311,68 грн., а заборгованість з комісії не визнав через несправедливість таких умов кредитного договору. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із копії кредитного договору № 001-14059-191006 від 19.10.2006 року (а.с.5-6) вбачається, що ТОВ "Комерційний Банк "Дельта", правонаступником якого є позивач по даній справі - ПАТ "Дельта Банк", надав відповідачу - [PERSON] кредит на загальну суму - 23 756,25 грн., зі сплатою за користування 5 % річних, та комісії у розмірі 2,99 % в місяць, та строком користування на 36 місяців із датою повернення не пізніше ніж 18.10.2009 року. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, перерахувавши за меморіальним ордером № 4437319 (а.с. 7) грошові кошти за придбання товару. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, і останній платіж за кредитом здійснив у вересні 2009 року, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 15). Внаслідок цього утворилася заборгованість на загальну суму - 22 564,09 грн., із яких: - заборгованість за відсотками - 1 311,68 грн.; - заборгованість за комісією - 21 252,41 грн. Відповідно до ч.1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина перша статті 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Виходячи із такого суд робить висновок, що законом встановлена презумпція правомірності правочину, якщо інше не встановлено законом чи відповідним рішенням суду. Заперечуючи проти задоволення позову у частині сплати заборгованості за комісією, відповідач посилався на несправедливість відповідних умов кредитного договору. Однак при цьому відповідач не пред`являв суду доказів того, що недійсність цих умов договору встановлена законом, та не пред`являв зустрічного позову про визнання їх недійсними у судовому порядку. При цьому відповідачеві були роз`яснені його права та обов`язки, у тому числі положення ст. 31 ЦПК України щодо його права на пред`явлення зустрічного позову. За таких обставин та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів, які б спростували пред`явлений до нього позов, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі даного позову судовий збір у розмірі - 225,64 грн.

Outcome: approved