Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» про стягнення страхового відшкодування з урахуванням фінансових санкцій за невиконання зобов»язань. Мотивуючи свої вимоги тим, що 15 жовтня 2014 року о 16 годині 00 хвилин на перехресті вул. Червоного козацтва та Донецького шосе в м. Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Нісан", державний номерний знак [NUMBER], який йому належить, й під його керуванням, та автомобіля "Део", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка, керуючи вказаним автомобілем, не надала дорогу автомобілю, яким він керував, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем. В наслідок ДТП було завдано майнової шкоди його автомобілю. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2014 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Део", державний номерний знак [NUMBER], яким керувала [PERSON], була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чинним на час вказаної ДТП. З метою визначення розміру збитку, завданому транспортному засобу внаслідок ДТП, ним замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Так, згідно Висновку від 15 грудня 2014 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку завданого автомобілю "Нісан", державний номерний знак [NUMBER], становить 29 690 грн. 29 коп. Оскільки ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» не відшкодовано йому вказані збитки, просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» 29 690 грн. 29 коп. - страхового відшкодування; 3 413 грн. 64 коп. - пеню за наслідками невиплати страхового відшкодування; 850 грн. 00 коп. - понесених витрат за проведення автотоварознавчого дослідження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити. Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином згідно - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2014 року о 16 годині 00 хвилин на перехресті вул. Червоного козацтва та Донецького шосе в м. Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Нісан", державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу, й під його керуванням, та автомобіля "Део", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка, керуючи вказаним автомобілем, не надала дорогу автомобілю, яким керував позивач, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем позивача (а.с.9-10, 12). В наслідок ДТП було завдано майнової шкоди автомобілю позивача. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2014 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.12). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Део", державний номерний знак [NUMBER], яким керувала [PERSON], була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинним на час вказаної ДТП (а.с.8). З метою визначення розміру збитку, завданому транспортному засобу внаслідок ДТП, позивачем замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Так, згідно Висновку від 15 грудня 2014 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку завданого автомобілю "Нісан", державний номерний знак [NUMBER], становить 29 690 грн. 29 коп. (а.с.15-24), який позивач просить відшкодувати. Проте, відшкодуванню підлягає вказана сума за відрахуванням суми франшизи - 1000 грн. 00 коп. згідно полісу, тобто 28 690 грн. 29 коп. (29 690 грн. 29 коп. - 1 000 грн. 00 коп. = 28 690 грн. 29 коп.), виходячи із таких правових підстав. Статтею 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте, частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд застосовує спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за наслідками вимог частини 3 статті 22 ЦК України. Оскільки ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» не відшкодовано позивачу вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, вказана сума, за вирахуванням суми франшизи, має бути стягнута з вказаної страхової компанії. Страховa франш?иза - частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку. Окрім того, стягненню з ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» підлягає 850 грн. 00 коп. - понесених позивачем витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, що підтверджується платіжною квитанцією про оплату вказаних коштів (а.с.30). Проте, не всі вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними. Так, вимоги в частині стягнення фінансових санкцій (пені) за наслідками невиконання умов договору щодо виплати страхового відшкодування не можуть бути задоволені з тих підстав, що вони не засновані на вимогах чинного законодавства, оскільки положення п. 37.2 ст. 37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", регулює правовідносини страховика і страхувальника за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позивач не є суб"єктом цього договору, а тому правових підстав щодо стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» пені немає. Таку позицію сформував Верховний Суд України при розгляді справи про стягнення пені за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 вересня 2012 року. Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч.1 ст. 3607 ЦПК України). Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги розмір задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити й понесені позивачем судові витрати -судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача згідно частки його матеріальної відповідальності. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, ст. ст. 22, 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: partial