Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Публічне акціонерне товариство «ПЛАТИНУМ Банк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. В обґрунтування позову зазначив, що 13.06.2016 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ Банк» укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Готівка щомісяця» №26301780679601/980, відповідно до умов якого [PERSON] було внесено 150000,00 гривень. 13.06.2016 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ Банк» був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Бажане збільшення» №26309780679603, відповідно до умов якого [PERSON] було внесено 1087,01 гривень. 17.06.2016 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ Банк» укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Готівка щомісяця» №00464902, відповідно до умов якого [PERSON] було внесено 30000,00 гривень. 10.01.2017 року Національним банком України прийняте рішення №14-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ Банк» до категорії неплатоспроможних, на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №85 від 11.01.2017 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 11.01.2017 по 10.02.2017 включно. На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.02.2017 №95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №743 від 24.02.2017 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» з 24.02.2017 по 23.02.2019 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» Ірклієнка Юрія Петровича,якому делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37,38, 47-52, 521, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На підставі п.2 ч.5 ст.12, ч.1 ст.35, ч.5 ст. 44, ч.3 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №248 від 04.02.2019 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» строком на один рік з 24.02.2019 до 23.02.2020 включно. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 02.12.2019 №3082 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» на один рік з 24.02.2020 до 23.02.2021 включно. [PERSON] у 2017 році звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнка Юрій Петровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» щодо невключения [PERSON] до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» Ірклієнка Юрія Петровича включити [PERSON] до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно гарантованої суми у розмірі 183 908,60 гривень. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 у справі №804/4632/17 відмовлено у задоволені адміністративного позову [PERSON] . Не погоджуючись з прийнятим рішенням, [PERSON] звернувся до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі №804/4632/17 апеляційну скаргу [PERSON] на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 року, - задоволено. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 скасовано та визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» Ірклієнка Юрія Петровича щодо невключения [PERSON] до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Також вказаним рішенням зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ ПЛАТИНУМ БАНК Ірклієнка Юрія Петровича включити [PERSON] до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно гарантованої суми у розмірі 183908,60 гривень. На виконання вищевказаної постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №2504 «Про затвердження змін та доповнень до реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ «ПтБ» для здійснення виплат» від 10.09.2018 року. Відповідно до звіту банка-агента АБ «УКРГАЗБАНК» гарантована сума відшкодування за вкладом була отримана [PERSON] 18.09.2018 року у розмірі 183 908,60 гривень. Тобто, Фонд гарантування виконав свої зобов`язання перед [PERSON] у повному обсязі. Проте, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі №804/4632/17 постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 - скасовано та залишено без змін постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 року. Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. Таким чином, у [PERSON] виник обов`язок повернути Фонду гарантування вкладів фізичних осіб безпідставно набуті грошові кошти. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь\~Фонду гарантування вкладів фізичних осіб\~безпідставно набуті кошти в розмірі 183908 гривень 60 копійок, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2758 гривень 63 копійки. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання яким позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення в повному обсязі, оскільки кошти які були розміщенні на депозиті, ним чесно заощадженні та виплачені за рішенням суду. Справу просив розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.06.2016 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ Банк» укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Готівка щомісяця» №26301780679601/980, відповідно до умов якого [PERSON] було внесено 150000,00 гривень. 13.06.2016 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ Банк» був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Бажане збільшення» №26309780679603, відповідно до умов якого [PERSON] було внесено 1087,01 гривень. 17.06.2016 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ Банк» укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Готівка щомісяця» №00464902, відповідно до умов якого [PERSON] було внесено 30000,00 гривень. 10.01.2017 року Національним банком України прийняте рішення №14-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ Банк» до категорії неплатоспроможних, на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №85 від 11.01.2017 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 11.01.2017 по 10.02.2017 включно. На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.02.2017 №95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №743 від 24.02.2017 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» з 24.02.2017 по 23.02.2019 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» Ірклієнка Юрія Петровича,якому делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37,38, 47-52, 521, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №248 від 04.02.2019 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» строком на один рік з 24.02.2019 до 23.02.2020 включно. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 02.12.2019 №3082 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» на один рік з 24.02.2020 до 23.02.2021 включно. [PERSON] у 2017 році звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнка Юрій Петровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» щодо невключения [PERSON] до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» Ірклієнка Юрія Петровича включити [PERSON] до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно гарантованої суми у розмірі 183 908,60 гривень. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 у справі №804/4632/17 відмовлено у задоволені адміністративного позову [PERSON] . Не погоджуючись з прийнятим рішенням [PERSON] звернувся до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі №804/4632/17 апеляційну скаргу [PERSON] на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 року, - задоволено. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 скасовано та визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» Ірклієнка Юрія Петровича щодо невключения [PERSON] до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Також вказаним рішенням, зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ ПЛАТИНУМ БАНК Ірклієнка Юрія Петровича включити [PERSON] до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно гарантованої суми у розмірі 183908,60 гривень. На виконання вищевказаної постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №2504 «Про затвердження змін та доповнень до реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ «ПтБ» для здійснення виплат» від 10.09.2018 року. Відповідно до звіту банка-агента АБ «УКРГАЗБАНК» гарантована сума відшкодування за вкладом була отримана [PERSON] 18.09.2018 року у розмірі 183 908,60 гривень. Тобто Фонд гарантування виконав свої зобов`язання перед [PERSON] в повному обсязі. Проте, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі №804/4632/17 постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 - скасовано та залишено без змін постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 року. Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1ст. 4\~ЦПК України). Згідно з принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13\~ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження\~Фонду гарантування вкладів фізичних осіб\~(далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 N 4452-VI. Згідно із положеннями п.3 ч. 1ст.2 цього\~Закону N 4452-VI, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. У частині першій статті 3 Закону N 4452-VІпередбачено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. За приписами частини першої та\~частини другої ст. 4 Закону N 4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-VІ Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом. Частиною 4 статті 26 Закону №4452-VІ передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другоюстатті 77\~Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення). Відповідно до статті 52\~Закону України "Про банки і банківську діяльність"\~для цілей цього Закону пов`язаними з банком особами є: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1 - 6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини. Банк зобов`язаний подавати Національному банку України інформацію про пов`язаних із банком осіб у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України. Визначення терміну "асоційована особа" міститься вст.2\~Закону України "Про банки і банківську діяльність", відповідно до якої асоційована особа - чоловік або дружина, прямі родичі цієї особи (батько, мати, діти, рідні брати та сестри, дід, баба, онуки), прямі родичі чоловіка або дружини цієї особи, чоловік або дружина прямого родича. Відповідно до ч.1 ст.1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11\~ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Судом зроблено висновок про те, що у зв`язку зі скасуванням постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 року грошові кошти отриманні відповідачем є такими що отриманні безпідставно та підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо\~доспупності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Інші доводи позивача, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує\~суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до пункту 1 статті 17\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь\~Фонду гарантування вкладів фізичних осіб\~безпідставно набутих коштів у розмірі 183908 (сто вісімдесят три тисячі дев`ятсот вісім) гривень 60 копійок. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2758,63 гривні. На підставі викладеного

Outcome: approved