Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду міста Черкаси з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності (із відкриттям розділу) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру номер [ADDRESS] , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру номер [ADDRESS] , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк». Позивач зазначив, що в травні 2019 року він отримав від АКБ «Укрсоцбанк» повідомлення (із доданим витягом з реєстру прав власності на предмет нерухоме майно та їх обтяжень) про набуття банком права власності на предмет іпотеки на підставі ст.37 Закону України «Про іпотеку». Згідно наданого витягу Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45949518 від 14.03.2019 року прийняв державний реєстратор Діденко Олександр Петрович. Згідно рішення квартира номер [ADDRESS] , та перебувала в іпотеці банку відповідно до умов кредитного договору від 19 грудня 2006 року IД №899/06-034-646, зареєстрована за АКБ Укрсоцбанк» як новим власником. Свої вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем, скасування запису про державну реєстрацію квартири за відповідачем позивач обґрунтовував тим, що дане рішення було прийняте в період дії мораторію на звернення стягнення на майно громадян, передане і іпотеку як забезпечення кредиту в іноземній валюті; щодо даного майна існує чинне рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження; щодо виконання зобов`язань, забезпечених договором №899/06-034-646 сплив строк позовної давності; Іпотекодавець не був належним чином повідомлений про намір банка задовольнити свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки; розмір заборгованості, зазначений в листі, який банк та державний реєстратор розцінюють як повідомлення в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку» майже вдвічі більший реального розміру заборгованості, встановленого судом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання на 09 серпня 2019 року. До початку підготовчого судового засідання надійшло клопотання від представника АТ «Укрсоцбанк» - Луньової А.Г. про відкладення судового засідання та проведення засідання в режимі відео конференції через віддаленість місцезнаходження відділення банку АТ«Укрсоцбанк» (м. Кропивницький), підготовче засідання було відкладене на 03.09.2019 року, в подальшому розгляд справи здійснювався в режимі відео конференції за клопотаннями представника відповідача. Ухвалою Соснівського районного суду від 03.09.2019 підготовче провадження було закрите та справу призначено для розгляду по суті. Від представника відповідача 11.11.2019 надійшло клопотання про заміну сторони у справі, оскільки АТ "Укрсоцбанк" приєднано до АТ "Альфа Банк". До клопотання представник відповідача додав копію Рішень загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 10.09.2019 про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» та передавального акту, складеного при процедурі реорганізації шляхом приєднання. Згідно з передавальним актом від 11.10.2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Відповідно до ч. 1 ст.\~55\~ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Ухвалою Соснівського районного суду від 17.01.2020 у цивільній справі за позовом [PERSON] до акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа на стороні відповідача: Державний реєстратор КП «Реєстраційний-центр» Діденко Олександр Петрович, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно\~судом вирішено замінити\~неналежного\~відповідача\~АТ «Укрсоцбанк», залучивши до участі у справі правонаступника\~Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Ухвалою від 17.01.2020 Соснівський районний суд витребував в Управлінні з питань державної реєстрації Черкаської міської ради (м.Черкаси, вул.Благовісна, 170) належним чином завірені копії документів, які надавалися державному реєстратору [PERSON] АТ "Укрсоцбанк" для здійснення реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна № 1785652571101, а саме: квартиру [ADDRESS] (індексний номер 45949518 від 14.03.2019). До Соснівського районного суду м. Черкаси 01.07.2020 надійшло клопотання представника позивача про уточнення позовних вимог, оскільки за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичну особу Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» припинено. Правонаступником зазначено АТ «Альфа-банк», ідентифікаційний код 23494714. Судом замінено відповідача акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на акціонерне товариство «Альфа-банк». Згідно інформації з єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на поточну дату власником квартири [ADDRESS] є акціонерне товариство «Альфа-банк». В зв`язку з наведеним, позивач просив другу позовну вимогу вважати наступною: скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за акціонерним товариством «Альфа-Банк». Представником позивача також подано до матеріалів справи рішення Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року по справі №644/3116/18. Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відповіді на позов та додаткових поясненнях. Зокрема, у відзиві від 06.08.2019 відповідач зазначив, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню Закон України «Про мораторій на стягання майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; повідомлення іпотеко держателя позивачу про усунення порушень було направлено на адресу [ADDRESS] і отримано особисто [PERSON] 01.02.2019, про що свідчить розписка у повідомленні про отримання; за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як в судовому порядку так і без використання судового примусу; позивачем не доведено, що у власності позивача немає іншого нерухомого майна, так як до позовної заяви додавався витяг з реєстру нерухомого майна, здійснений за пошуком адреси нерухомості, а не за суб`єктом права власності [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] , його представник адвокат Івашкова Н.Є. уточнений позов підтримали та просили уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов не визнала та просила суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі заступника керуючого Черкаської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» Батюка Олега Олександровича, та громадянин [PERSON] , уклали 19 грудня 2006 року Договір кредиту №899/06-034-646. Згідно з п.1.1. Договору АКБ «Укрсоцбанк» (Кредитор) надав у тимчасове користування [PERSON] (Позичальнику) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 65000 (шістдесят п`ять тисяч доларів США 00 центів) із сплатою 12% (дванадцять цілих 00 сотих) процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості за кредитом та процентів за його використання: починаючи з місяця, що слідує за місяцем надання кредиту, Позичальник щомісячно 10 числа кожного місяця рівними частинами сплачує Кредитору суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом і проценти за користування кредитом у розмірі 785,10 доларів США (сімсот вісімдесят п`ять доларів США 10 центів), надалі за змістом «Ануїтетний платіж», з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 17.12.2021 року включно. Кредит надавався Позичальнику на споживчі цілі. Відповідно до п.1.3.1. Кредитного Договору №899/06-034-646 в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення зобов`язань за цим договором , Кредитор укладає з Позичальником іпотечний договір, за умовами якого Позичальник передає Кредитору в іпотеку нерухоме майно, для придбання якого, згідно п.1.2. цього Договору, надається кредит, заставною вартістю 81250,00 доларів США (вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят доларів США 00 центів), що становить еквівалент 410312,50 грн (чотириста десять тисяч триста дванадцять грн 50 коп.), за офіційним курсом НБУ на день укладення цього договору. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, обтяження нерухомого майна іпотекою реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому законом порядку, а на відчуження нерухомого майна нотаріусом накладається заборона. Додатковою угодою №1 від 10 листопада 2008 року були внесені зміни до договору кредиту №899/06-034-646 від 19 грудня 2006 року. Згідно п.1 зазначеної угоди у зв`язку із зміною умов кредитування за договором кредиту №899/06-034-646 від 19 грудня 2006 року, сторони домовились: з 10 листопада 2008 року встановити проценту ставку за користування кредитом на рівні 15,00 (п`ятнадцять цілих 00 сотих) процентів річних та відповідно зазначити в договорі процентну ставку 15% річних; встановити Ануїтетний платіж на рівні 909,98 (дев`ятсот дев`ять доларів США 98 центів) доларів США. Для забезпечення виконання цього договору між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір №ІД 899/06-034-646 від 19 грудня 2006 року, згідно якого [PERSON] передав АКБ «Укрсоцбанк» в іпотеку належну йому на праві власності квартиру номер [ADDRESS] . Згідно з п.4.5. Договору Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки одним із наступних способів: на підставі рішення суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу Іпотекодержателем предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом організації Іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу Предмета іпотеки між Іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому ст.6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати. Позивач умови кредитного договору не виконав. Суд погоджується з доводами позивача, що розмір заборгованості перед іпотекодержателем встановлений рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 03 листопада 2010 року у справі №2-1000/10, яким позовні вимоги акціонерного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до [PERSON] були задоволені в повному обсязі, з [PERSON] стягнуто на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту №899/06-034-646\~від 19\~грудня 2006\~року в\~сумі 89923,63\~долара США,\~що за\~офіційним курсом\~НБУ еквівалентно\~720288,\~27 грн., водночас позивачем не надано доказів фактичного виконання рішення суду і відсутності заборгованості перед іпотекодержателем. Суд відхиляє доводи позивача про належне повідомлення іпотекодержателем про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку», так як відповідне повідомлення серія та номер К/И/УСБ/Б від 22.01.2019, видавник: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», рекомендоване повідомлення про вручення, серія та номер 1400042646549 від 25.01.2019 були надані Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради при виконані ухвали суд від 17.01.2020 року про витребування документів. Державним реєстратором Діденком Олександром Петровичем, комунальне підприємство «Реєстарційний центр», 07.03.2019 прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям індексу) про реєстрацію права власності на квартиру загальною прощею 84,4 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м. за адресою [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Укроцбанк». Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору,\~закону\~або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі\~закону\~або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3). За приписами частини першої\~статті 35 Закону № 898-IV\~у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положеннями\~статті 37 Закону № 898-IV\~(в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Із внесенням змін до цієї норми згідно із\~Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва»\~(далі - Закон № 800-VI) норми\~статті 37 Закону № 898-IV\~передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII від 03 червня 2014 року було прийнято ряд обмежень на звернення стягнення на майно громадян. Зокрема, протягом дії цього Закону:не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4\~Закону України "Про заставу"\~та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5\~Закону України "Про іпотеку", якщо\~таке майно\~виступає як\~забезпечення зобов`язань\~громадянина України\~(позичальника\~або майнового\~поручителя)\~за споживчими\~кредитами,\~наданими йому\~кредитними установами\~-\~резидентами України\~в іноземній\~валюті,\~та за\~умови,\~що таке\~нерухоме житлове\~майно використовується\~як місце\~постійного проживання\~позичальника/майнового\~поручителя або\~є об`єктом\~незавершеного будівництва\~нерухомого житлового\~майна,\~яке перебуває\~в іпотеці,\~за умови,\~що у\~позичальника або\~майнового поручителя\~у власності\~не знаходиться\~інше нерухоме\~житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Відповідно до частини третьої\~статті 33 Закону № 898-IV\~звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим\~Законом\~способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга\~статті 36 Закону № 898-IV). Отже,\~Закон № 898-IV\~прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому, до прийняття\~Закону № 1304-VII\~право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому порядку) залежало не від наявності згоди іпотекодавця, а від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору. Водночас\~Закон № 1304-VII\~ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18 також міститься висновок при відсутність підстав для реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем в період дії мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, введеного Законом №1304-VII від 03 червня 2014 року. Судом встановлено, що квартира номер [ADDRESS] була придбана позивачем на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А. 02.10.2000 за реєстраційним номером №4392. Право власності на квартиру було зареєстроване згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно в ЧООБТІ в книзі№42 під реєстраційним номером 95 та в реєстрі за номером 12940551, тобто квартира була придбана на шість років раніше, ніж позивач звернувся за кредитом до АКБ «Укрсоцбанк» тобто була придбана не за кредитні кошти. Квартира номер [ADDRESS] використовується як місце постійного проживання позичальником [PERSON] , та членами його сім`ї: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується вимогою іпотокедержателя про виселення, доданою до позовної заяви. Загальна площа квартири, що є предметом іпотеки, складає 84,40 метрів квадратних, що менше граничних 140 метрів; у позичальника [PERSON] відсутнє на праві власності інше житлове нерухоме майно, що підтверджується наявними в матеріалах справи Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта пошуку фізична особа [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] . Таким чином, на спірні правовідносини поширюються вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII, рішення про реєстрацію права власності на квартиру за іпотекодержателем підлягає визнанню протиправним, а запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за АТ «Альфа-Банк» скасуванню. Згідно з абз. 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 267 ЦПК суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначається у рішенні. Для ефективного захисту порушеного права позивачу, суд вважає за необхідне встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого, у разі набрання рішенням законної сили, воно є підставою для скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за акціонерним товариством «Альфа-банк» та для поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на квартиру [ADDRESS] попереднього власника, а саме [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А. 02.10.2000 за реєстраційним номером №4392.

Outcome: approved