Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач Моторне ( транспортне) страхове бюро України в особі свого представника Тихоненко Костянтина Анатолійовича , звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов"язаних з виплатою страхового відшкодування та просив стягнути з відповідача грошові кошти в порядку регресу витрат, пов"язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 50 000 ( п"ятдесят тисяч) гривень та судовий збір у сумі 1378 гривень. Представник позивача Оніщук В.Г., який діє за довіреністю № 169 від 28.12. 2015 року, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. 10.05.2012року о 23 год. 55 хв., [PERSON], керуючи мотоциклом Сузукі" д.н.з. рухаючись по бульвару Дружби Народів в м. Києві не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем "КІА" д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який розпоряджався даним автомобілем на підставі генеральної довіреності виданої [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 07.08.2011р., зареєстровано в реєстрі за № 3219. Постановою Печерського районного суду м.Києва від 02 серпня 2012 року у справі №3-3462/12 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП з вини [PERSON], був пошкоджений автомобіль КІА" д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], цивільно- правова відповідальність якого була застрахована в ВАТ "HACK "Оранта" на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/6450148, терміном дії від 08.08.2011р. по 04.07.2012р Згідно звіту оцінювача Експертної компанії «Укравтоекспертиза» ФОП [PERSON] № 218087 від 10.05.2012р. розмір матеріального збитку спричиненого власнику пошкодженого автомобіля становить 57 684.05грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.З ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.І ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП [PERSON] не була відшкодована. У зв'язку з чим, водій пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання страхового відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об"єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На дату скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору -обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п.«а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву водія пошкодженого автомобіля та зібрані по ДТП документи, МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50 000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №1/17762 від 12.02.2013р. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, у МТСБУ відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону після проведення виплати потерпілій особі виникло право зворотної вимоги до відповідача. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки, в даному випадку МТСБУ має право звернення до суду до 12.02.2016р. (три роки з моменту виплати суми страхового відшкодування). 23.12.2015р. МТСБУ звернулося до Святошинського районного суду м.Києва з відповідним позовом про стягнення з Відповідача грошових коштів. Позов був поданий в: Святошинського районного суду м.Києва, за останньою відомою адресою відповідача, що була вказана в постанові суду про визнання Відповідача винним в скоєні ДТП. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 22.01.2016р., позовна заява повернута, оскільки судом встановлено, що місце реєстрації Відповідача - [ADDRESS], що за територіальностю підсудно Дарницькому районному суду. Про те , відповідач не заявляє клопотання про застосування позовної давності до вказаних вимог. Разом з тим, підлягає стягненню судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог. Відповідно до вищевикладеного та

Outcome: approved