Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ НАСК "ОРАНТА" про стягнення страхового відшкодування у розмірі - 31 514,56 гривень. Мотивуючи свої вимоги тим, що 08.11.2012 року сталася дорожньо-транспортна за участю автомобіля "ВАЗ", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля "ГАЗ", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Вказана ДТП сталася з вини водія автомобіля "ГАЗ",д.н.з. [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ВАТ НАСК "ОРАНТА" згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.07.2012 року № АВ 4195123. Внаслідок ДТП було пошкоджено його автомобіль "ВАЗ", д.н.з. [NUMBER]. Матеріальні збитки, завдані автомобілю позивача оцінені в сумі 18 731,85 гривень., відшкодування яких він до нині не отримав. Вважає, що ВАТ НАСК "ОРАНТА" має сплатити йому суму страхового відшкодування -18 731,85 гривень, пеню за період з 27.05.2014 року по 01.12.2014 року у розмірі - 2 282,71 гривень, 6 000,00 гривень матеріальної шкоди, 4 000,00 гривень моральної шкоди та 500,00гривень витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги та просив суд додатково стягнути пеню за період з 02.12.2014 року по 05.04.2015 року в сумі - 2 484,90 гривень, 3 % річних та інфляцію у розмірі - 936,07 гривень та 5 862,99 гривень відповідно, а разом стягнути: суму страхового відшкодування - 18 731,85 гривень, пеню за період з 27.05.2014 року по 01.12.2014 року у розмірі - 2 282,71 гривень, пеню за період з 02.12.2014 року по 05.04.2015 року в сумі - 2 484,90 гривень, 3 % річних та інфляцію у розмірі - 936,07 гривень та 5 862,99 гривень, 6000,00 гривень матеріального збитку, 4 000,00 гривень моральної шкоди та 500,00 гривень - витрати на правову допомогу. Відповідач ВАТ НАСК "ОРАНТА" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином. Надав письмові заперечення, в яких просив задовольнити позов частково, лише у вимозі про стягнення страхового відшкодування у розмірі - 18 731,85 гривень, в іншій частин позову просив відмовити. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, письмові доводи та заперечення відповідача, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2012 року сталася дорожньо-транспортна за участю автомобіля "ВАЗ", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля "ГАЗ", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Вказана ДТП сталася з вини водія автомобіля "ГАЗ", д.н.з. [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ВАТ НАСК "ОРАНТА" згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.07.2012 року № АВ 4195123. Внаслідок ДТП було пошкоджено його автомобіль "ВАЗ", д.н.з. [NUMBER]. Матеріальні збитки, завдані автомобілю позивача оцінені в сумі 18 731,85 гривень, відшкодування яких він до нині не отримав. За правилами ст. 5 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами (полісами) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються саме цим Законом. Відповідно до пункту першого статті 22 Закону «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Матеріальні збитки, завдані автомобілю позивача, ВАТ НАСК "ОРАНТА" оцінені в сумі 18 731,85 гривень, відшкодування яких позивач й до нині не отримав. Згідно ст.37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених документів. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до ст. 36.5. Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У зв'язку з порушенням відповідачем, строків виплати страхового відшкодування позивачу, у останнього виникло право на вимогу у відповідача, пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, яка становить: за період з 27.05.2014 року по 01.12.2014 року у розмірі - 2 282,71 гривень, за період з 02.12.2014 року по 05.04.2015 року в сумі - 2 484,90 гривень, що разом становить - 4 767,61 гривень. Таким чином, підлягає стягненню з ВАТ НАСК "ОРАНТА" на користь позивача 18 731,85 гривень - страхового відшкодування та пені за період 27.05.2014 року по 05.04.2015 року - 4 767,61 гривень. Крім того, підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь майнової шкоди у розмірі - 6 000,00 гривень, які підтверджуються копією договору оренди гаражного приміщення від 19.11.2012 року (а.с. 14-15), а також актами здачі-прийняття робіт (послуг). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чибездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичноїособи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодуванняморальноїшкоди, завданоївнаслідокпорушенняїї прав. Моральна шкода відшкодовуєтьсягрішми, іншиммайномабо в іншийспосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особінеправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи постійні звернення позивача до відповідача з проханням сплатити страхове відшкодування, неможливість відремонтувати автомобіль після ДТП і неможливість ним користуватись, суд вважає, що всі вказані дії, спричинили до порушення укладу життя позивача, що призвело до виникнення пригніченого стану у [PERSON], у зв'язку уз чим суд вважає, що позивачу було завдано моральну шкоду, а тому вимога позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі - 4 000,00 гривень підлягає задоволенню. Стаття 84 ЦПК України передбачає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Оскільки позивачем надано докази витрат на правову допомогу та вони не перевищують граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, передбачений законодавством, то відповідно суд вважає, що вимога позивач про стягнення цих витрат, підлягає задоволенню. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст.ст. 5, 22, 37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved