Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

15 листопада 2016 року представник позивача в інтересах малолітньої дитини звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо [PERSON], [INFO], та стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі, встановленому законом. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішенням Саратського районного суду Одеської області від 22 червня 2007 року мати малолітнього [PERSON], [PERSON], була позбавлена батьківських прав, а 20 лютого 2014 року вона померла. Вироком Саратського районного суду Одеської області від 15 березня 2007 року відповідач був засуджений за ч.1 ст.115, ч.1 ст.162, ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі. 23 лютого 2016 року він був звільнений по відбуттю покарання. Розпорядженням Саратської районної державної адміністрації від 27 вересня 2007 року № 412/А-07 [PERSON] був влаштований до КЗ "Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку", де і перебуває в даний час. Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач [PERSON] до органу опіки та піклування щодо повернення сина в сім'ю не звертався, його долею не цікавиться, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини. Під час розгляду справи прокурор, представник органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області та служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, представник Комунального закладу "Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного віку" позов підтримали, просили його задовольнити, мотивуючи тим, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріально її не забезпечує, не піклується про неї. Малолітній [PERSON] пояснив, що не заперечує проти задоволення позову. За час перебування в дитячому будинку батько його жодного разу не відівідав. Представники Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області та Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову (а.с. 57, 59). Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач був повідомлений про день, час та місце розгляду справи на 25 квітня 2017 року через оголошення у пресі (а.с. 87). Згідно частини 4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з чим, за згодою позивача, згідно до ст.224-225 ЦПК України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів та постановив заочне рішення. Заслухавши прокурора, представника органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області та служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, представника Комунального закладу "Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного віку", думку малолітнього [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, встановлює, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У ст.19 Конвенції про права дитини держави учасниці, які її підписали (в т. ч. і Україна), взяли на себе зобовязання вживати всіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недоброго і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої особи. Ст.51 Конституції України та ст.ст.151, 180 СК України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття. Згідно частини 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ст.12 Закону України Про охорону дитинства зобовязує батьків виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя, праці, розвивати її особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Пункт 2 ч.1 ст. 164 СК України встановлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно копії свідоцтва про народження дитини серії І-ВП № 083548, виданого Міняйлівською сільською радою Саратського району Одеської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 22 червня 2007 року, яке набрало законної сили 03 липня 2007 року, [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.11-12). Вироком Саратського районного суду Одеської області від 15 березня 2007 року відповідач був засуджений за ч.1 ст.115, ч.1 ст.162, ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді десяти років позбавлення волі ( а.с. 7-10). Розпорядженням голови Саратської районної державної адміністрації Одеської області № 412/А-07 від 27 вересня 2007 року [PERSON] був влаштований до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення та путівкою № 30 від 28 вересня 2007 року був направлений до Білгород-Дністровського дитячого будинку (а.с.13, 81). З того часу і дотепер [PERSON] перебуває в КЗ "Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку". Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 3541121, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 20 лютого 2014 року (а.с. 6). 23 лютого 2016 року [PERSON] був звільнений по відбуттю покарання, що підтверджено довідкою про звільнення серії ОДС № 11349 (а.с.4). Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач [PERSON] жодного разу сина не відвідав, не цікавиться його долею, не приймає участі в його вихованні та утриманні, що підтверджується клопотанням Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини (а.с. 15 ). З акту обстеження будинку № 58, розташованого по вул. Центральній в с.Міняйлівка Саратського району Одеської області, за місцем реєстрації відповідача [PERSON], видно, що цей будинок не придатний для проживання, знаходиться в аварійному стані, без вікон та дверей, дах зруйнований (а.с.16). Згідно довідки Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області відповідач [PERSON] проживає без реєстрації в с. Вільне, вул. Дружби, 24, Тарутинського району Одеської області (а.с.19). Як зазначено в акті обстеження матеріально-побутових умов відповідача, він проживає у будинку, який винаймає, власного житла не має. Проживає разом із співмешканкою у двох кімнатах, одна з яких використовується як кухня. В будинку відсутнє електропостачання та газова плита, їжа готується на печі. Побутова техніка (телевізор, холодильник, електрочайник, духовка та інше) відсутня. Кількість продуктів харчування обмежена, дрова та вугілля відсутні. В кімнаті немає меблів ( шафи, столу, стільців) (а.с. 83-84). За місцем проживання відповідач характеризується негативно, ним була скоєна спроба суїциду, долею сина не цікавиться Для проживання та виховання дитини відсутні належні умови. Недоцільно повертати дитину [PERSON] до родини відповідача (а.с.82). Згідно письмового висновку служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах дитини відповідача доцільно позбавити батьківських прав щодо його сина, [PERSON], так як він ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини (а.с. 21-22 ). Судом встановлено, що відповідач не піклується про дитину, не забезпечує її матеріально, після звільнення з місць позбавлення волі не виявив бажання забрати сина, не відвідує його, не цікавиться його долею, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що в інтересах дитини відповідача належить позбавити батьківських прав. Ч.2 ст.166 СК України встановлює, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням сімейного та матеріального становища відповідача, який не працює та не має інших дітей на своєму утриманні, а також приписів ч.2 ст.182 СК України, суд визначає аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно до повноліття дитини. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 1102 гривні 40 копійок (551,20 грн. х 2).

Outcome: approved