Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

18 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 04 березня 2013 року між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1003103, а саме транспортного засобу "Mitsubishi" державний номер [NUMBER]. 04 липня 2013 року о 16 годині 00 хвилин відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], в с. Зоря Саратського району Одеської області, не надав перевагу в русі транспортним засобам, що рухались по головній дорозі, почав виконувати поворот ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Форд" державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вироком Саратського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Зазначеним вироком також були задоволені цивільні позови про стягнення з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»: на користь потерпілого [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 7945,27 гривень та моральної шкоди у розмірі 397,26 гривень; на користь потерпілого [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 49500 гривень. 01 грудня 2014 року позивач виплатив потерпілим страхове відшкодування в загальній сумі 57842,53 гривні. Посилаючись на ці обставини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 57842 гривні 53 копійки та судовий збір у сумі 578 гривень 43 копійки. Представник позивача, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що після скоєння ДТП він повідомив страхову компанію про настання страхового випадку. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Саратського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2014 року у справі № 513/946/14-к, який набрав законної сили, [PERSON] визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 9-15). Вказаним вироком встановлені обставини, які є преюдиціальними для розгляду даної цивільної справи, а саме те, що 04 липня 2013 року приблизно о 16 годині [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] з двома пасажирами, рухаючись в с. Зоря Саратського району по вулиці Жовтневій в напрямку вулиці Леніна та виконуючи маневр повороту ліворуч, порушив п.1.2, 2.3 п.б, 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу у русі транспортним засобам, які рухались по головній дорозі, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON], разом з пасажирами [PERSON] та [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Ford Fusion" [PERSON], згідно висновку експерта № 2513 від 16 серпня 2013 року, отримав тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Автомобілю "Ford Fusion" реєстраційний номер [NUMBER] було завдано значних механічних пошкоджень. 04 березня 2013 року між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" (надалі- ПрАТ "УПСК") та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1003103, а саме транспортного засобу Mitsubishi Grandis державний номер [NUMBER], що підтверджується полісом № АС/1003103, строк дії договору з 04 березня 2013 року по 03 березня 2014 року (а.с. 6). Зазначеним вироком цивільний позов потерпілого [PERSON] задоволений частково. Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 7945 гривень 27 копійок, моральну шкоду у розмірі 397 гривень 26 копійок. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 49500 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 10374 гривні 05 копійок. Відповідно до ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Стаття 999 ЦК України визначає, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Судом встановлено, що заява-повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди була подана [PERSON] 06 липня 2014 року до Одеської дирекції ГРУ ПрАТ "УПСК" (а.с.41). Тому суд вважає безпідставними твердження відповідача, що після скоєння ДТП він повідомив про це страхову компанію. Таким чином, страхувальником [PERSON] не було виконано вимоги закону в частині повідомлення страховика про настання страхового випадку. 22 липня 2014 року потерпілий [PERSON] звернувся до позивача про виплату страхового відшкодування у сумі 8342,53 гривні. На підставі його звернення було складено страховий акт № ОЦ/123/450/13/4800 (а.с.16). 01 грудня 2014 року за платіжним дорученням № [NUMBER] зазначені кошти були виплачені потерпілому [PERSON]В.(а.с.17). 22 липня 2014 року потерпілий [PERSON] звернувся до позивача про виплату страхового відшкодування у сумі 49500 гривні. На підставі його звернення було складено страховий акт № ОЦ/123/450/13/0480 (а.с.18). 01 грудня 2014 року за платіжним дорученням № [NUMBER] зазначені кошти були виплачені потерпілому [PERSON] (а.с.19). Відповідно до підпункту ґ) 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 зазначеного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст.33 цього Закону. Оскільки відповідач [PERSON] не повідомив страховика про настання страхового випадку, то з нього на користь позивача належить стягнути в порядку регресу відшкодування в загальній сумі 57842 гривні 53 копійки (8342,53 грн.+ 49500 грн.). Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 578 гривень 43 копійки.

Outcome: approved