Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

03.03.2014 року позивач публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось у суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2248,51 гривень та стягнення 243,60 гривень судового збору. У позовній заяві позивач зазначив, що 24.02.2008 року ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ "Комерційний Банк "Дельта") та відповідачка уклали кредитний договір № 001-01035-240208 (далі - Договір). Відповідно до пункту 1.2. Договору, позивач відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав відповідачці платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування відповідача на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п.5.2. Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Позивач у позовній заяві наводить, що він надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредиткої лінії, що передбачена п.1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000 гривень та на день укладання кредитного Договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень. Відповідно до пункту 2.1. моментом надання банком відповідачці кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідачки. У позовній заяві позивач також зазначив, що відповідно до Договору, відповідачка зобов'язана щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму відсотків, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом. Позивач у позовній заяві зазначає, що станом на 27.11.2013 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Про існуючу заборгованість відповідачка повідомлена позивачем. Заборгованість відповідачки за кредитом складає 2248,51 гривень, яка складається з наступного: тіло кредиту - 1127,91 грн.; прострочене тіло кредиту - 0,00 грн.; заборгованість за відсотками - 445,60 грн.; заборгованість за комісіями - 675,00 грн. Належно повідовмлений представник позивача у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судовому засіданні відповідачка позов визнала повністю. Вислухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в частині стягнення заборгованості, що складається з тіла кредиту (1127,91 грн.) та заборгованості за відсотками (445,60 грн.) по слідуючим підставам. Заборгованість по Договору за комісіями у сумі 675,00 грн. не підлягає стягненню, оскільки абзацом 3 ч.4 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено заборону кредитодавцю встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону - діяльності виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п.178 ст.1 Закону). Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно ч.1 ст.1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Проте, при укладенні кредитного договору відповідачка жодних доручень за плату вчиняти будь-які правочини від імені позивача та за свій рахунок позивачу не надавала, окремий договір комісії між сторонами не укладався. Встановивши в Договорі комісію за управління кредитом позивач жодних послуг відповідачці не надавав. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України відсутність законних підстав для задоволення позову виключає можливість прийняття судом визнання позову і ухвалення рішення про його задоволення. Як вбачається з показів відповідачки у суді та з копії Договору (а.с.7-8) позивач 24.02.2008 року уклав з відповідачкою кредитний договір № 001-01035-240208, відповідно до якого позивач відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні. Згідно п.п.1.3. Договору, Банк надає Держателю Кредит шляхом відкриття Держателю відновлювальної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладання Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3000 гривень. Згідно п.5.2 Договору він набуває чинності з дати укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за Договором. З показів відповідачки в суді вбачається, що вона дійсно користувалася кредитною картою, платежі по якій намагалася здійснювати вчасно. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не належно виконує умови договору по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотків за його користування, а тому відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилася з урахуванням сплати процентів, належних йому відповідно до ч.2 ст.625 цього Кодексу. Як вбачається з показів відповідачки у суді та з матеріалів справи, відповідачка зобовязана сплатити заборгованість, що виникла у неї за Договором, а саме: тіло кредиту - 1127,91 грн. та заборгованість за відсотками - 445,60 грн., що разом становить 1573,51 гривень. Заборгованість за комісіями не підлягає стягненню. Як вбачається з платіжного доручення (а.с.1) позивачем при подачі позову до суду сплачено 243,60 гривень судового збору, які відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки в користь позивача.

Outcome: partial