Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~зазначає,\~що 27\~січня 2019року о 17:30 год. на 318км+90м автодороги Київ-Чоп, зокрема, по вул. Рівненській в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автомобіля "Land Rover", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля "Chevrolet Niva", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля "Land Rover", державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "АХА страхування" відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортну "Все включено" №89214а8к3 від 03.04.2018 р. 20.06.2019 ПАТ "Страхова компанія "АХА страхування" було здійснено зміну наменування на ПАТ "Страхова компанія "АРКС". 04.03.2019 р., на вимогу виконання умов договору, на підставі страхового акту №АХА2451477 від 28.02.2019 р., розрахунку до нього та заяви на виплату страхового відшкодування, [PERSON] було виплачене страхове відшкодування у розмірі 255 856 грн. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області по справі №570/549/19 від 18 лютого 2019 року було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху. Водночас, постановою Обухівського районного суду Київської області у справі №372/390/19 від 25 квітня 2019 року було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення [PERSON] . Правил дорожнього руху Додатково зазначає, що оскільки в ДТП встановлена обопільна вина учасників ДТП, тому підлягають застосуванню норми ст. 1188 ЦК України, відтак відповідач повинен сплатити, на думку страхової компанії, 50 % виплаченого страхового відшкодування. За\~таких обставин\~представник позивача\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~відшкодування шкоди\~відповідачем,\~завданої внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~та просить\~задоволити заявлений\~позов.\~Також просить\~стягнути з\~відповідача понесені\~судові витрати. У строк, встановлений судом, представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечують щодо задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначають наступне. Позивач, посилаючись лише на умови зазначеного вище Договору, зазначає лише документи, на підставі яких виплачується страхове відшкодування і вказує, що розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків, складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодження транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунків СТО. Зазначає, що до позову не долучено кошторису. Наявним є акт огляду транспортного засобу, калькуляція та рахунок офіційного дилера Land Rover ТОВ «Віннер ЛЦКА». Однак доказів того, що відновлення пошкоджень автомобіля [PERSON] проводилося на базі СТО і взагалі доказів того, що ТОВ «Віннер ЛЦКА» є станцією технічного обслуговування, суду не надано. Наведений у\~калькуляції перелік\~запасних частин\~та витратних\~матеріалів,\~які нібито\~були використані\~на відновлення\~автомобіля «Land\~Rover»,\~не відповідає\~пошкодженням,\~які були\~зафіксовані у\~схемі ДТП\~та акті\~огляду транспортного\~засобу.\~Не зрозумілим\~є,\~чому в калькуляції зазначається знижка 10%. Що це за знижка, коли згідно п.29.12 Договору має враховуватися експлуатаційний знос. А тому просить відмовити у задоволенні позову. Крім того, одночасно з поданим відзивом на позовну заяву, представником відповідача було подано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У строк, встановлений судом, представником позивача було подано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає що заперечення, наведені представником відповідач,а є необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. Зокрема, рахунок СТО є належним документом та водночас розрахунком витрат на здійснення ремонту автомобіля "Land Rover". Крім того зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не зобов`язано страхову компанію надавати акт виконаних робіт. Адже страхова компанія не ремонтує пошкоджений автомобіль, а лише покриває збитки, які були визначені в рахунку СТО. Додатково зазначає, що на вимогу ПАТ "Страхова компанія "АРКС" було проведено автотоварознавчу експертизу, на підставі якої визначено вартість відновлювального ремонту. А тому просить задоволити позов у повному обсязі. Представник позивача не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. Відповідач не з`явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви, позовні вимоги не визнає, щодо їх задоволення заперечує. Просить розгляд справи проводити без участі сторони відповідача. Крім того, відкликає заяву про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Оскільки представником відповідача було відкликано заяву про перехід до розгялду справи в порядку загального позовного провадження, то суд вважає за необхідне не розглядати дану заяву. \~ \~ \~ \~Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~27\~січня 2019року о 17:30 год. на 318км+90м автодороги Київ-Чоп, зокрема, по вул. Рівненській, що в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю: транспортного засобу автомобіля "Land Rover", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу автомобіля "Chevrolet Niva", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля "Land Rover", державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "АХА страхування" відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортну "Все включено" №89214а8к3 від 03.04.2018 р. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області у справі №570/549/19 від 18 лютого 2019 року було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху. Водночас, постановою Обухівського районного суду Київської області у справі №372/390/19 від 25 квітня 2019 року було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення [PERSON] . Правил дорожнього руху 20.06.2019 ПАТ "Страхова компанія "АХА страхування" було здійснено зміну наменування на ПАТ "Страхова компанія "АРКС". 04.03.2019 р. на вимогу виконання умов договору, на підставі страхового акту №АХА2451477 від 28.02.2019 р., розрахунку до нього та заяви на виплату страхового відшкодування, [PERSON] було виплачене страхове відшкодування у розмірі 255 856 грн. Оскільки в ДТП встановлена обопільна вина учасників ДТП, тому представник позивача звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди відповідачем, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та просить стягнути з нього 50 % виплаченого страхового відшкодування, що становить 127 928, 00 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абзаці першому пункту 4 постанови від 01березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом приймається до уваги встановлення обопільної вини учасників ДТП. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до вимог частини 4 статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Так, АТ «СК «АХА Страхування» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача, як до страховика потерпілої особи, перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 27.01.2019 року, власнику пошкодженого автомобіля ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» сплачено страхове відшкодування, право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON] перейшло до зазначеного страховика. У добровільному порядку відповідач не компенсував ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд виходив з наступного. Посилаючись на умови зазначеного вище Договору (п.29.1, п.29.12) позивач зазначає лише документи4, на підставі яких виплачується страхове відшкодування і вказує, що розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків, складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодження транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунків СТО (п.29.13 Договору). Однак, до позову не долучено кошторису. Наявним є акт огляду транспортного засобу, калькуляція та рахунок ТОВ «Віннер ЛЦКА». Однак доказів того, що відновлення пошкоджень автомобіля [PERSON] проводилося на базі СТО і взагалі доказів того, що ТОВ «Віннер ЛЦКА» є станцією технічного обслуговування, суду не надано. Наведений у калькуляції перелік запасних частин та витратних матеріалів, які були використані на відновлення автомобіля «Land Rover», не відповідає пошкодженням, які були зафіксовані у схемі ДТП та акті огляду транспортного засобу. Зокрема, на зворотньому аркуші схеми ДТП, в графі «перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП», було зазначено про такі пошкодження транспортного - автомобіля "Land Rover", державний номерний знак [NUMBER] : - переднє праве крило, - обидві дверки з правої сторони, - правий поріг. Водночас, в калькуляції визначений набагато більший перелік частин та витратних матеріалів, які рекомендувалось використати для відновлювального ремонту автомобіля. Також не зрозумілим є причина зазначення в акті виконаних робіт №6012475 від 27.05.2019 знижки у розмірі 10 % на роботи з ремонту автомобіля. Згідно ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, відповідно до цієї статті має бути визначений саме розмір завданої шкоди. Однак, такий розмір шкоди не був визначений. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов не є доведеним, і у його задоволенні слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed