Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся в суд з позовом до [PERSON], Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Свій позов обгрунтовує тим, що 07.12.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір №014/1101/74/40294, відповідно до умов якого, останній отримав кредитні кошти в сумі 15600 доларів США з датою остаточного повернення кредиту 07.12.2027 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07.12.2007 року [PERSON] передав в іпотеку банку житловий будинок та земельну ділянку площею 0,2500 га, які розташовані в с.Романів, вул.Гришиної Нелі,1 Луцького району. На виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 19.11.2012 року про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] солідарно в користь банку 130945,39 грн. заборгованості за кредитним договором, між сторонами була досягнута домовленість про реалізацію боржниками предмета іпотеки третій особі з направленням коштів від такої реалізації на погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим 29.12.2014 року за згодою банку був укладений попередній договір купівлі-продажу іпотечного майна. В зв'язку із вжиттям заходів, спрямованих на реалізацію предмета іпотеки банку стало відомо, що Другим відділом ДВС Луцького МУЮ та відділом ДВС Луцького РУЮ накладені арешти на все нерухоме майно позичальника, в тому числі і на предмет іпотеки. Покликаючись на те, що зазначеними постановами про накладення арешту на нерухоме майно іпотекодавця порушені права позивача як іпотекодержателя, просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме : житловий будинок, загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 0722885600:01:001:0525, які розташовані за адресою : [ADDRESS], які перебувають в іпотеці ПАТ "Райффайзен Банк Аваль". До початку розгляду справи представник позивача Марченко І.І. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належними чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.12.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір №014/1101/74/40294, відповідно до умов якого, останній отримав кредитні кошти в сумі 15600 доларів США з датою остаточного повернення кредиту 07.12.2027 року. Кредит забезпечувався нерухомим майном, належним [PERSON]: житловий будинок, загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер 0722885600:01:001:0525, що розташовані за адресою: [ADDRESS] були передані в іпотеку ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" згідно з договором іпотеки від 07.12.2007 року Р№12827 (а.с.4-7). На виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 19.11.2012 року про стягнення в користь банку 130945,39 грн. заборгованості за кредитним договором, між сторонами була досягнута домовленість про реалізацію боржниками предмета іпотеки третій особі з направленням коштів від такої реалізації на погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим 29.12.2014 року за згодою банку був укладений попередній договір купівлі-продажу іпотечного майна. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.3 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закон) встановлено, що взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно ст.7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Судом встановлено, що на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Як підстава обтяження зазначені постанови старшого державного виконавця Другого ВДВС Луцького міського управління юстиції Бондарука П.В. від 19.07.2013 року, від 09.08.2013 року, від 22.05.2014 року, які відповідно до ст.20 Закону України "Про виконавче провадження" було направлено на виконання до ВДВС Луцького РУЮ (а.с.16-17). Згідно ст. 14 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що слід звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме : житловий будинок, загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 0722885600:01:001:0525, розташованих за адресою: [ADDRESS], що перебуває в іпотеці АТ "Райффайзен Банк Аваль". Рішення суду є підставою для реєстрації припинення обтяження, накладеного зазначеними постановами державних виконавців, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер 0722885600:01:001:0525, розташованих за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 572 ЦК України, ЗУ "Про виконавче провадження", ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ЗУ "Про іпотеку", Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису",

Outcome: approved