Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду письмові заперечення проти позову. КП "Дніпродзержинськтепломережа" звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 32809,72 грн., пеню в розмірі 394,06 грн., а всього 33203,78 грн. та сплачений судовий збір в сумі 333 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 28 грудня 2006 року між КП "Дніпродзержинськтепломережа" та [PERSON] був укладений договір на відпуск теплової енергії № 1046л, в якому зазначалося, що відповідач зобов'язалася прийняти та оплатити теплову енергію на умовах, передбачених договором. Послуги з теплопостачання надавалися за адресою: м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS]. Відповідно до умов договору в період з січня 2009 року по квітень 2012 року відповідачу постачалася теплова енергія на загальну суму 32809,72 грн., що підтверджується актами про постачання теплової енергії за вказаний період. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором, а відповідач в порушення строків, зазначених у п. 5.1 договору, не здійснила оплату за поставку теплової енергії. Акти про постачання теплової енергії були направлені відповідачу листами № 00.090034/1 від 14 січня 2010 року, № 00.090333/1 від 12 березня 2010 року, № 00.09.0797/1 від 24 червня 2010 року, № 00.09.0328/1 від 23 лютого 2012 року, № 00.090738/1 від 21 травня 2012 року, але ці акти відповідачем не повернуті, що згідно з умовами договору свідчить про те, що ці акти відповідачем прийняті й погоджені. 09 січня 2007 року відповідач офіційно припинила свою підприємницьку діяльність, але договір не розірвала, заборгованість не сплатила, і продовжувала користуватися послугами з теплопостачання. Починаючи з 21 січня 2012 року відповідачу була нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України в сумі 394,06 грн.. 04 серпня 2011 року назву позивача було змінено на Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа". До судового розгляду справи відповідач [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву, де зазначила, що вона не згодна з позовом в повному обсязі, виходячи з наступного. 28 грудня 2006 року між нею, як споживачем і приватним підприємцем, та позивачем, як постачальником, був укладений договір на відпуск теплової енергії № 1046л, за змістом якого постачальник взяв на себе зобов'язання безперебійно поставляти споживачу теплову енергію, а споживач зобов'язався сплачувати вартість отриманої енергії. У відповідності до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, між іншим припиняється через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Аналогічні положення містяться також в ст. 607 ЦК України. Господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі ліквідації суб'єкта господарювання, якщо не допускається правонаступництво за цим зобов'язанням (ч.3 ст. 205 ЦК України). За приписами ч.5 ст. 50-1 ЦК України та ч.7 ст. 59 ГК України підприємницька діяльність фізичної особи - підприємця є припиненою, а суб'єкт господарювання вважається ліквідованим, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про державну реєстрацію припинення такої діяльності. Відповідно до інформації з ЄДР 09 січня 2007 року діяльність приватного підприємця [PERSON] припинена, про що внесений відповідний запис. На виконання вимог п. 3.1 договору, вона письмово 12 січня 2007 року повідомила позивача про припинення договору в зв'язку із внесенням державним реєстратором виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про припинення її підприємницької діяльності. Листом від 28 травня 2008 року вона повторно повідомила позивача про припинення договору, а отже договір вважається припиненим з 09 січня 2007 року, тобто з дати внесення відомостей про припинення її підприємницької діяльності, а грошові вимоги позивача, що виникли з нього, в силу ч.5 ст. 50-1 ЦК України є погашеними, і відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. В п.9.1 договору сторони погодили, що договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та діє до 28 грудня 2007 року, і договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде заявлено однією із сторін. Згідно ч.1 ст. 631 ЦК України, ч.7 ст. 180 ГК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої зобов'язання відповідно до договору. Оскільки вона ще в січні 2007 року повідомила позивача про припинення договору, він не вважається автоматично пролонгованим на наступні періоди, тобто 2008-2012 роки, оскільки його дія закінчилася 28 грудня 2007 року. Згідно п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги з централізованого опалення надаються споживачеві згідно договору, що оформляться на основі типового договору. Виконавець житлово-комунальних послуг зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно із типовим договором. Проте, незважаючи на припинення договору і необхідність укладення з нею, як фізичною особою - власником нежитлового приміщення, нового договору про надання послуг з теплопостачання, позивач продовжував здійснювати без достатніх підстав відпуск теплової енергії та нарахування оплати, як суб'єкту господарювання, яка майже у двічі більше, ніж для громадян. Договір про надання послуг із централізованого опалення нею із балансоутримувачем - ЖБК № 49 та іншими організаціями протягом 2007-2013 років не укладався. В зв'язку із зношеністю системи опалення фахівцями ПП "Фірма Саїр" на її замовлення, з дозволу голови ЖБК № 49 у вересні 2010 року були демонтовані радіатори центрального опалення, вварені транзити на стояках центрального опалення та проведені гідравлічні випробування у нежитловому приміщенні по [ADDRESS] про що складено акт здавання - приймання виконаної роботи № 26/0910 від 09 вересня 2010 року, і з цього дня і по теперішній час вона не є споживачем послуг центрального опалення, і здійснює опалення за допомогою електрообігрівачів. 13 вересня 2010 року вона направила на адресу позивача заяву про відмову від послуг із центрального опалення, факт демонтажу у приміщенні опалювальних приладів і просила письмово надати технічні умови на відключення від системи центрального опалення та направити комісію для складання акту. В подальшому вона неодноразово направляла позивачу заяви про відмову від послуг централізованого опалення. Однак позивач до теперішнього часу акт про відключення від послуг централізованого опалення не склав, перерахунок за період з жовтня 2010 року 30 квітня 2012 року не провів, хоча представники позивача в листопаді 2011 року були повідомлені про відключення належного їй приміщення від централізованого опалення, що підтверджується підписом представників позивача на протоколах. Акти про постачання теплової енергії, які надсилалися їй позивачем, нею не підписані, а тому посилання позивача на п.5.2 договору та начебто погодження і прийняття нею актів про постачання теплової енергії за період з жовтня 2009 року по квітень 2010 року не ґрунтуються на матеріалах та фактичних обставинах справи. Встановлення будинкового приладу обліку теплової енергії в будинку по [ADDRESS] підтверджується актом представника позивача від 27 жовтня 2006 року. Як зазначено в п. 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваної площі (об'єму) квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Але позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження обсягу (кількості) спожитої за даними приладу обліку теплової енергії. Оскільки позивач в порушення вимог ч.5 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", не повідомляв її в період з жовтня 2009 року по квітень 2012 року про зміну тарифів на послуги з централізованого опалення, з посиланням на відповідні рішення уповноважених органів державної влади та органів місцевого самоврядування, у нього не було правових підстав для застосування змінених тарифів, і відповідно для нарахування їй оплати за новими тарифами у вказаний період. Також вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності для стягнення з неї суми боргу, що утворився в період з червня 2009 року по червень 2012 року, з включенням заборгованості у розмірі 6820,85 грн., яка виникла до 01 червня 2009 року, не зважаючи на те, що позовна заява подана до суду 02 вересня 2013 року. Просить відмовити позивачу задоволенні позовних вимог у повному обсязі. До судового розгляду справи від позивача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву, де зазначено, що згідно п.1 ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" основним обов'язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору із постачальною організацією на постачання теплової енергії. Оскільки в місті Дніпродзержинську опалення є централізованим, головною умовою розірвання договору на теплопостачання є звільнення приміщення споживачем чи офіційне від'єднання від мереж теплопостачання. Отже, так як відповідач продовжувала фактично користуватися приміщенням і отримувати теплову енергію від позивача, то дія договору на теплопостачання № 1046 л була фактично продовжена. Крім цього, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до рішення Дніпродзержинської міської ради № 386 від 17 травня 2005 року позивач обслуговує і несе відповідальність за доставку теплової енергії тільки до місця приєднання внутрішньо будинкових приладів, батареї та інші внутрішні прилади і засоби опалення, є власністю споживача, і позивач не має можливості протидіяти демонтажу. Також просять врахувати, що перший раз позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача 20 листопада 2012 року із заявою про видачу судового наказу, який в подальшому за заявою відповідача був скасований і позивач був вимушений повторно звертатися в порядку позовного провадження, а тому цей факт є поважною причиною для пропуску строку позовної давності. Просять позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала суду заяву, у якій зазначила, що підтримує позов по суті та за обставинами справи у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, і у випадку неявки відповідача, згодна на розгляд справи за її відсутності та ухвалення заочного рішення, їй роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно вимог ст. ст.74, 76 ЦПК України, неодноразово надавала суду заяви про відкладення розгляду справи. З увагою на те, що відповідач по справі, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надала, суд відповідно суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Зі згоди представника позивача, якій роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом досліджені такі докази у справі: - розрахунок заборгованості (а.с. 9), яким підтверджується розмір заборгованості відповідача перед позивачем за період з червня 2009 року по червень 2012 року в сумі 32809,72 грн. та розмір нарахованої пені з 21 січня 2012 року по 21 червня 2012 року в сумі 394,06 грн.; - договір № 1046 Л від 28 грудня 2006 року ( а.с.10-12), яким підтверджується факт укладення між сторонами у справі договору на відпуск теплової енергії на об'єкт [ADDRESS] -83 в м. Дніпродзержинську; - квитанція про відправлення рекомендованого поштового відправлення на ім'я [PERSON] (а.с. 13), яким підтверджується відправлення відповідачу рекомендованого поштового відправлення 23 травня 2012 року; - супровідний лист від 23 лютого 2012 року (а.с. 14), яким підтверджується направлення відповідачу актів про постачання теплової енергії згідно договору № 1046 л за період з жовтня 2010 року по січень 2012 року; - опис (а.с. 15), яким підтверджується вкладення у цінний лист з описом вкладення на ім'я [PERSON] актів про постачання теплової енергії та рахунків за період з жовтня 2012 року по січень 2012 року; - супровідний лист від 21 травня 2012 року (а.с. 16), яким підтверджується направлення відповідачу актів про постачання теплової енергії згідно договору № 1046 л за період з лютого 2012 року по квітень 2012 року; - опис (а.с. 17), яким підтверджується вкладення у цінний лист з описом вкладення на ім'я [PERSON] актів про постачання теплової енергії та рахунків за період з лютого 2012 року по квітень 2012 року; - супровідний лист від 14 січня 2010 року (а.с. 18), яким підтверджується направлення відповідачу актів про постачання теплової енергії згідно договору № 1046 л за період з жовтня 2009 року по грудень 2009 року; - реєстр рекомендованих листів з повідомленням по КП "Дніпродзержинськтепломережа" від 19 січня 2010 року (а.с. 19), яким підтверджується направлення [PERSON] за адресою: [ADDRESS] рекомендованого поштового відправлення; - супровідний лист від 12 березня 2010 року (а.с. 20), яким підтверджується направлення відповідачу актів про постачання теплової енергії згідно договору № 1046 л за період з січня 2010 року по лютий 2010 року; - опис (а.с. 21), яким підтверджується вкладення у цінний лист з описом вкладення на ім'я [PERSON] актів про постачання теплової енергії та рахунків за період з січня 2010 року по лютий 2010 року; - супровідний лист від 24 червня 2010 року (а.с. 22), яким підтверджується направлення відповідачу актів про постачання теплової енергії згідно договору № 1046 л за період з березня 2010 року по травень 2010 року; - опис (а.с. 23), яким підтверджується вкладення у цінний лист з описом вкладення на ім'я [PERSON] актів про постачання теплової енергії та рахунків за період з березня 2010 року по травень 2010 року; - копія паспорту [PERSON] (а.с. 25), якою підтверджується її особа громадянина України; - ухвала Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 лютого 2013 року (а.с. 26), якою підтверджується факт скасування судового наказу, виданого за заявою КП "Дніпродзержинськтепломережа" про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 33203,78 грн.; - довідка АБ № 386281 (а.с. 27), якою підтверджується факт реєстрації КП ДМР "Дніпродзержинськтепломережа", як юридичної особи в державному реєстрі підприємств та організацій України; - витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ( а.с. 28), якою підтверджується місцезнаходження КП Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 168; - Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ( а.с. 47), яким підтверджується факт припинення [PERSON] підприємницької діяльності 09 січня 2007 року; - заява [PERSON] від 06 вересня 2010 року (а.с. 48), якою підтверджується факт звернення відповідача до голови ЖБК № 49 із заявою про відключення стояків від централізованого опалення; - акт здавання - приймання виконаної роботи від 09 вересня 2010 оку (а.с. 49), яким підтверджується факт демонтажу радіаторів централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] - заяви [PERSON] від 28 травня 2008 року, від 30 липня 2010 року, від 25 серпня 2010 року, від 13 вересня 2011 року, від 19 вересня 2011 року, від 07 листопада 2011 року, від 28 листопада 2011 року, та рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 50-64), якими підтверджується факт письмового звернення відповідача до позивача із вимогами про перерахування заборгованості та про ненарахування їй оплати із централізованого опалення в зв'язку із відключенням приміщення від послуг позивача; - протоколи від 22 листопада 2011 року (а.с. 65, 66), яким підтверджується факт огляду об'єкту споживача теплової енергії по вул. Інтернаціоналістів, буд. 4 "б, кв. 83 і попередження відповідача про заборону самовільного відключення приміщення від централізованого опалення; - рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 07 лютого 2000 року № 33 (а.с. 89), яким підтверджується надання відповідачу дозволу, як власнику квартири по [ADDRESS] будівельні роботи по переобладнанню квартири під кафе; - повідомлення голови ЖБК № 49 від 13 травня 2014 року (а.с. 90), яким підтверджується факт виведення квартири [ADDRESS] із житлового фонду та відсутність доступу до цієї квартири; - заява на видачу судового наказу (а.с. 91-92), якою підтверджується факт звернення позивача до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська 20 листопада 2012 року про стягнення із [PERSON] заборгованості по оплаті за теплопостачання; - супровідний лист від 25 березня 2009 року (а.с. 94), яким підтверджується направлення відповідачу актів про постачання теплової енергії згідно договору № 1046 л за лютий 2009 року; - опис (а.с. 94 оберт), яким підтверджується вкладення у цінний лист з описом вкладення на ім'я [PERSON] актів про постачання теплової енергії та рахунків за лютий 2009 року; - акти про постачання теплової енергії від 31 жовтня 2009 року, 30 листопада 2009 року, 31 грудня 2009 року, 31 січня 2010 року, 28 лютого 2010 року, 31 березня 2010 року, 30 квітня 2010 року 31 травня 2010 року, 31 жовтня 2010 року, 30 листопада 2010 року 31 грудня 2010 року, 31 січня 2011 року, 28 лютого 2011 року, 31 березня 2011 року, 30 квітня 2011 року, 31 жовтня 2011 року, 30 листопада 1011 року, 31 грудня 2011 року, 31 січня 2010 року, 29 лютого 2012 року, 31 березня 2012 року 30 квітня 2012 року (а.с. 96-97, 99-102, 104-113), якими підтверджується складення позивачем актів про постачання відповідачу теплової енергії за приладом обліку; - письмове повідомлення позивача відповідачу від 06 червня 2008 року (а.с. 113), яким підтверджується повідомлення [PERSON] про неприпинення договору на відпуск теплової енергії за № 1046 л від 28 грудня 2006 року; - письмові повідомлення позивача відповідачу (а.с. 114 -120), яким підтверджується роз'яснення [PERSON] розрахунку теплового навантаження та про порядок оформлення та видачі технічної документації для відключення споживачів від мереж централізованого опалення; - рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради (а.с. 153 -156), яким підтверджується тимчасове положення порядку розгляду та прийняття рішення про відключення житлового приміщення (квартири) у багатоквартирному житловому будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води; - рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради (а.с. 158-163), якими підтверджуються затвердження тарифів на надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються КП "Дніпродзержинськтепломережа". Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та відповідні до них правовідносини: Судом встановлено, що 28 грудня 2006 року між КП "Дніпродзержинськтепломережа" та [PERSON] був укладений договір на відпуск теплової енергії № 1046 л до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Інтернаціоналістів, буд. 4 "б", кв. 83, згідно якого позивач зобов'язався поставляти теплову енергію, а відповідач зобов'язалася оплачувати отриману теплову енергію. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, і протягом часу з січня 2009 року по квітень 2012 року поставляв до приміщення відповідача теплову енергію, проте відповідач порушила умови договору та не здійснила оплату за відпуск теплової енергії, не зважаючи на те, що їй своєчасно направлялися акти про постачання теплової енергії та рахунки за відповідні періоди, які не були повернуті позивачу. Таким чином, суд вважає, що відповідач дійсно порушила умови договору на відпуск теплової енергії, своєчасно оплату за поставлену теплову енергію не здійснила, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 32809,72 грн., на яку позивачем відповідно до умов договору та чинного законодавства нарахована пеня в сумі 394,06 грн., і ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Також суд вважає, що позивач вірно нараховував відповідачу плату за спожиту теплову енергію за тарифами ІІІ-ї групи, оскільки приміщення відповідача виведено із житлового фонду, і тому відсутні підстави для застосування тарифів 1-ї групи, тобто як для населення. Крім цього, відсутні підстави для застосування строку позовної давності, на якому наполягала відповідач в своїх запереченнях проти позову, оскільки позивач дійсно 20 листопада 2012 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу на стягнення з відповідача заборгованості на спожиту теплову енергію, і виданий судовий наказ був скасований за заявою відповідача. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" основним обов'язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з постачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до ст. 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Відповідно до п 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 користування тепловою енергією опускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів, форми яких затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Відповідно до п. 25 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обв'язки . Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статей 11 ЦК України Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)- ст. 530 ЦК України). Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно пункту 6 частини першої ст. 80 ГПК України провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-ІV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців", спори за участю такої фізичної особи - підприємця, у тому числі, пов'язані з підприємницькою діяльністю , що здійснювалися ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин - підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Судом перевірений представлений позивачем розрахунок, згідно якого сума заборгованості відповідача перед позивачем за надану теплову енергію становить 32809,72 грн., а сума пені за період з 21 січня 2012 року по 21 червня 2012 року становить 394,06 грн ( а.с. 9), які підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.. Належить стягнути з відповідача на користь позивача і сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 333 грн., так як відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі п.5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. ст.11, 256, 267, 509, 525, 526, 530 ЦК України,

Outcome: approved