Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

04 травня 2016 року до суду з даним позовом до Фастівської міської ради звернувся [PERSON], посилаючись на те, що він, являючись власником торгівельного павільону, який розташований в м.Фастові по вул.Соборній б/н, на підставі договору оренди земельної ділянки від 03.10.2008 року користується земельною ділянкою площею 0,006 га, на якій і розміщений його торгівельний павільон. Щороку ним до Фастівської міської ради подавались заяви з метою вирішення питання продовження строку дії укладеного договору оренди землі та сплачуються податки увстановленому розмірі. Проте, на його останнє звернення до міської ради від 04.01.2016 року надійшла відповідь про відмову у продовженні вказаного договору оренди, що і стало підставою для звернення до суду з таким позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну вимогу та просив її задовольнити. Представник відповідача заперечував проти позову та надав письмові заперечення, суду пояснив, що фактично відсутнє документальне підтвердження відмови [PERSON] у продовженні строку дії договору оренди. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення враховуючи наступне. Судом встановлено, що вперше договір оренди земельної ділянки площею 0,006 га, що розташована по вул.Соборній б/н в м. Фастові між Фастівською міською радою та [PERSON] було укладено 28.04.2004 року та відбулося на підставі рішення міської ради від 11.12.2003 року №8/56-ХУІІ-ІУ. Зазначена ділянка надавалась терміном на один рік до 10.12.2004 року та згідно п.3.16 цього довору передбачено продовження терміну його дії. Згідно наданої копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.02.2007 року власником торгівельного павільону, що розташований за адресою м.Фастів, вул.Соборна, б/н є [PERSON]. На підставі рішення Фастівської міської ради №5/9-ХХХУІІ-У від 10.06.2008 року «Про поновлення договору оренди земельної ділянки ПП [PERSON] під існуючим торгівельним павільйоном», між Фастівською міською радою та [PERSON] 03.10.2008 року було укладено договір про оренду землі на п»ять років, строк дії якого зазначено-до 09.06.2013 року. Згідно п.8 цього договору зазначено, що після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення дії сроку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Цей договір 03.10.2008 року був зареєстрований належним чином у Фастівському районному відділі №32 Київської регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.10.2008 року № 04:08:032:00032. Рішенням Фастівської міської ради № 22/75 від 23.12.2014 року було поновлено договір оренди земельної діялнки в м.Фастові по вул.Соборній б/н для будівництва та обслуговування будівель торгівлі ФОП [PERSON] терміном на один рік (а.с.24) Згідно додаткової угоди без номера та повної дати (зазначено лише 2015рік) (а.с.22) п. 8 Договору оренди від 03.10.2008 року викладено в такій редакції: Договір укладено на один рік до 22.12.2015 року. Зазначену додаткову угоду зареєстрованоу відділі Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Фастівського МРУЮ про що вчинено запис від 24.05.2015 року № 5820759. Згідно акту №977-05 від 21.04.2016 року до місцевого бюджету [PERSON] сплачує встновлений розмір орендної плати за користування наданої йому земельною ділянкою. Протягом січня місяця 2016 року [PERSON] двічи звертався до відповідача з питанням продовження строку дії договору оренди від 03.10.2008 року, проте, як вбачається з відповіді Фастівської міської ради від 01.02.2016 року, на засіданні погоджувальної ради, яке відбулось 27 січня 2016 року питання ФОП [PERSON] було знято з порядку денного чергової сесії депутатами Фастівської міської ради з тих причин, що зазначений проект рішення вже розглядався по суті на засіданні сесії 24.12.2015 року та не був підтриманий більшістю депутатів. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу частини першої статті 210 ЦК України та частини першої статті 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації і, виходячи зі змісту статей 210, 640 ЦК України та статті 18 Закону України "Про оренду землі", є укладеним з моменту його державної реєстрації. Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються на пленарному засіданні ради - сесії. Отже, враховуючи, що чинним законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що після закінчення строку договору оренди землі орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов, переважне право на поновлення договору. В разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. Якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, останній підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації та визнання договору оренди землі поновленим від 25.02.2015 року, суд зробив правовий висновок про те, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" об'єднує два випадки пролонгації договору оренди. Зокрема, у частині першій статті 33 цього закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2-5 цієї статті). Для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення. Отже, з вищевстановлених судом обставин та з урахуванням наведених положень закону, вбачається, що фактично орендар [PERSON] належним чином виконує свої обов»язки за договором (оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження протилежних обставин); орендар [PERSON] до спливу строку договору повідомляє орендодавця про свої наміри скористатися переважним правом укладення договору на новий строк (що позивачем підтверджено документально); позивач [PERSON] до листа-повідомлення адресованого до міської ради додав проект додаткової угоди (про що і зазначно у відповіді- відмові міської ради від 01.02.2016року); Фастівська міська рада протягом місяця не повідомила [PERSON] про наявність заперечень та про своє рішення. Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди: із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати обєкт оренди для власних потреб. Проте, суд, встановивши у даній справі, наявність факту належного виконання орендарем [PERSON] умов договору оренди; дотримання ним строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк; ненадіслання орендодавцем у встановлений законом строк відмови у поновленні договору на новий строк; продовження використання ним земельної ділянки після закінчення строку дії договору, на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» дійшов висновку про наявність у позивача [PERSON] переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк та порушення цього права у звязку з фактичним письмовим повідомленням про відсутність дійсних намірів депутатів Фастівської міської ради підтримати запропонований проект рішення про розгляд зазначеного в повідомленні [PERSON] питанні по суті. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що обгрунтовані належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved