Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~\~Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписала Заяву № б/н від 17.05.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно умов договору сторони погодили відповідні базові процентні ставки за користування кредитними коштами, а також визначили відповідальність за порушення строків сплати платежів. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість перед банком в розмірі 117000,00 грн., тому позивач звернувся до суду з даним позовом. 14.06.2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до судового розгляду\~ на 13.07.2018 року на 08:40 годину. Роз'яснено\~ та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ч.3\~ст.178 ЦПК України\~- п'ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 09.07.2018 року представником відповідача [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги, відповідно до вимог\~ЦПК України, подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає зазначивши, що відповідач [PERSON] заперечує факт підписання нею Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у «А-банку» від 17.05.2013 року, в даній анкеті дата народження 11.08.1987 року не відповідає даті народження відповідача 12.08.1987 року. Не відповідає дійсності місце проживання відповідачки станом на дату підписання анкети, також відсутні відомості ідентифікаційного номера. В позові представник позивача зазначає, що відповідачка [PERSON] підписала Анкету заяву ПАТ КБ «ПриватБанку», а як доказ до позову додає анкету заяву ПАТ «Акцент-Банку». Зазначає, що взагалі Умови та правла надання банківських послуг , на які посилається позивач не є належним доказом та складовою частиною договору, оскільки, вони не підписані відповідачем. Представник відповідача також акцентує увагу суду на тому, що в позові позивач занначає, на залишок по кредиту в сумі 17562,87 грн, , в той час як подає позов за наданим кредитом в розмірі 8000.00 грн. В довідці про зміни умов кредитування , стан карткового рахунку починається з 14.06.2006 року, в той час як в позові зазначено, що кредит надано лише 17.05.2013 року. Крім того, представник відповідача зазначив, що розрахунок заборгованості не оформлений належним чином, не має зазначення прізвища посадової особи, яка має право складати такий розрахунок, підпису цієї особи та печатки банку, не відповідає нормативним вимогам до оформлення документів ДСТУ1463-2003, отже слугувати належним доказом не може. Відповідач заперечує факт погашення заборгованості в сумі 1000 грн, зазначивши, що, згідно розрахунку заборгованість виникла ще в 2014 році, саме 09.10.2014 року відбулося автоматичне списання грошових коштів для погашення заборгованості з картки для отримання кошиів на дитину в сумі 2819.69 грн., оскільки в листопаді 2014 року відповідач закрила картковий рахунок для отримання коштів на дитину, і після цого жодних коштів для погашення кредиту не вносила, тому вважає сфальсифікованою інформацією факт внесенні коштів в сумі 1000.00 грн. 11.06.2015 року. У відзиві вказує на застосування судом загального і спеціального строку позовної довності, до основної вимоги та до вимог про стягнення штрафних санкцій. Звернувши увагу суду, що відповідач [PERSON] не укладала жодного договору з ПВТ КБ «ПриватБанк», а Анкета-заява, що надана позивачем, про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг «А-Банку», укладена не з ПАТ КБ «ПриватБанк» а ПАТ «АкцентБанк», не відповідачкою, а іншою особою, прізвище, імя по-батькові, якої збігаються, але дати наордження різні. Дану заяву відповідач [PERSON] не підписувала, тому просить суд відмовити в задоволенні позову. До відзиву представником відповідача надано клопотання про витребування в ПАТ КБ "Приватбанк" оригінал Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 17.05.2013 року, заповнену та підписану [PERSON] [INFO]. Також надано клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи на встановлення належності підпису в даній Анкеті саме відповідачкі [PERSON] 13.07.2018 року судом винесено ухвалу про витербування в Публічного акціонерного\~товариства комерційний\~банк "Приватбанк" оригінал Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 17.05.2013 року, заповнену та підписану [PERSON] [INFO]. 07.08.2018 року на адресу суду надійшов лист в якому представник ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначила, що надати оригінали кредитного договору не вбачається можливим, оскільки в архівах банку не виявлені. 08.08.2018 року представником позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, до суду подано відповідь на відзив, до якого додано докази укладення кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобов'язань, а саме: виписка по рахунку, довідка про видачу кредитних карт, фото клієнта з карткою. Щодо форми кредитного договору представник позивача зазначив, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку. Укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком та клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Правилами надання банківських послуг, [PERSON] банку. Підписавши заяву клієнт приєднується і зобовязується виконувати умови викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладання кредитного договору таким чином чинному законодавству не суперечить. Між сторонами були здійсненні всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов'язків, що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. Щодо ознайомлення з Умовами кредитування представником позивача зазначено, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 13.04.2011 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна' та особистим підписом засвідчила (в), що Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...". Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, з якої чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,3% (37,60% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Стосовно наданих Банком доказів укладення кредитного договору представник позивача зазначає, що Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов'язань: копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспорта відповідача, за яким був оформлений кредитний договір; виписка по рахунку; фото клієнта з карткою. Відсутність в матеріалах справи оригіналів договорів не є підставою для відмови в позові за наявності його копії та інших доказів, що свідчать про укладення кредитного договору і часткове його виконання. Інше має бути спростоване особою, яка не виконує умови договору. Представник позивача зазначає, що [PERSON] безпідставно посилається на положення ДСТУ 4163-2003, оскільки цей документ поширюється лише на організаційно-розпорядчі документи, а ні Умови та правила надання банківських посліг, ні розрахунок заборгованості не входять до переліку організаційно-розпорядчих документів. Розрахунок заборгованості підписаний представником [PERSON], саме на його імя видана довіреність банку, якою передбачено право його посвідчувати копії документів та підписувати розрахунки заборгованості. Доказом належного оформлення атеріалів позовної заяви є ухвала про відкриття провадження. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, зазначено, що Умовами договору (п. 2.1.1.2.3) визначено, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт.Відповідальність клієнта наступає в момент в момент використання кредитного ліміту, як тільки клієнт підтверджує проведення операції шляхом введення пін-коду. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову ролю відіграє заборгованість клієнта, а не сума стртового кредитного ліміту. Тому наледним доказом зняття коштів з карткового рахунку є виписка. З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку видно, що після навіть переходу карти в Овердрафт клієнт користувався карткою (здійснював оплату товару з карти), а значить знав про перехід карти в Овердрафт. Відповідно п. 1.1.2.7 власник повинен стежити за витратами коштів з карти. Щодо посилання відповідача на Закон України "Про захист прав споживачів" представник позивача вказує, що вказаний нормативний акт не поширюється на спірні правовідносини. Так вищевказаний Закон визначає поняття споживчого кредиту, а саме споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. В даному ж випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Тобто відповідач не правомірно в даному випадку посилається на вищевказаний Закон. Щодо строків позовної давності заначено, що згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). По даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 11.2017 року, (довідка про видачу кредитних карт додається). Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 28.05.2018 року до спливу строку позовної давності. У зв'язку з цим, обставини, на які Відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду. Крім того, щодо застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені представник позивача зауважує, що підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов'язання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. 06.09.2018 року представником позивача надано до суду уточнену позовну заяву в якій зазначено, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписала Заяву № б/н від 13.04.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. відповідач підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно умов договору сторони погодили відповідні базові процентні ставки за користування кредитними коштами, а також визначили відповідальність за порушення строків сплати платежів. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість перед банком в розмірі 117000,00 грн., тому позивач звернувся до суду з даним позовом. До уточненої позовної заяви представником позивача надано копію анкети-заяви від 13.04.2011 року підписану відповідачкою [PERSON] та розрахунок заборгованості. 21.09.2018 року представнико відповідача надано суду відзив на уточнену позовну заяву, в якому він зазначає, що [PERSON] не підписувала заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у вказаній анкеті-заяві стоїть не її підпис. Оскільки вона не підписувала "Умови та правила надання банківських послуг" та "[PERSON] банку" отже вони не є складовою частиною договору, і взагалі їх не можна приймати як належний доказ, так як невідомо чи відповідач саме з такими умовами була ознайомлена. Позивачем не надано на вимогу суду жодного оригіналу. Розрахунок наданий до уточненої позовної заяви належним чином не оформлений відповідно до вимог ДСТУ 4163-2003. В жовтні 2014 року відповідачкою [PERSON] було закрито картковий рахунок для отримання коштів на дитину, тому щоб не проводилось автоматичних списань коштів і після 09.10.2014 року жодних коштів нею на картковий рахунок 51***79 не вносилось. Просить суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову. 16.10.2018 року представник позивача надав відповідь на відзив уточненої позовної заяви, аналогічні відповіді на відзив поданої 08.08.2018 року. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав заперечення на відзив та надав суду аналогічні пояснення, просив суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на уточнену позовну заяву, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд встановив настіпні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст.\~638\~та ст.\~1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно\~ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. До позовної заяви, на підтвердження отримання кредиту та укладення кредитного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON], представником позивача надано Анкету-заяву, укладено між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акцент Банк» (а.с. 135). Як вбачається із відзиву відповідача на позов та уточнену позовну заяву, нею категорично заперечується факт укладення будь-яких угод із позивачем ПАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку з чим заявлялося клопотання про витребування оригіналу заяви на отримання кредиту від позивача, на що представник позивача в листі №123123-ВБ від 03.08.2018 року повідомив, що надати оригінал кредитного договору в архіві банку не виявлено, а пізніше, лише 06.09.2018 року надано копію Анкети-заяви, тому відповідач позбавлена можливості переконатися у відповідності копії наданої Анкети-заяви оригіналу та можливості призначення судом експертизи для встановлення належності підпису графи клієнт в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 13.04.2011 року саме відповідачці [PERSON] Також як один із доказів отримання [PERSON] кредиту в ПАТ КБ «ПриватБанк» представником позивача надано фото відповідачки, яка тримає в руці пластикову картку. Але з даного фото суд не може зробити висновок, що [PERSON] тримає в руках саме кредитну карту яка є підставою позову, а не карту, для виплат інших коштів, наприклад коштів на утримання дитини.(а.с.131) Відповідно до ч.2\~ст.95 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено, що письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Але протягом всього часу розгляду справи норми ч.2 ст. 95 ЦПК України, представником позивача не виконанно. Також відповідачака категорично заперечує факт оплати нею 1000 грн. 11.06.2015 року, вказуючи на фальсифікацію розрахунку заборгованості. \~ \~ \~ \~Відповідно правовому висновку ВС України у справі за N 6-2462цс16 від 14.12.2016 року, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Порядок завіряння копій визначено п.5.27 ДСТУ 4163-2003 затвердженого наказом Держспоживстандарту від 07.04.2003 року. Відповідно до п.5.27 зазначено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів. \~Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту. Чого не вбачається в розрахунку наданого представником позивача. Так, відповідно до змісту частини першої\~статті 1050 ЦК України\~з урахуванням статей\~526,\~527,\~530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Крім того судом встановлено, що спочатку позивачем було подано від 17.05.2013 року з А-Банком (а.с.11), а до уточнених позовних вимог від 13.04.2011 року анкета-заява Приватбанку(а.с.142) підписана [PERSON] та не містить чіткого зазначення банківських послуг, які вона оформила на своє ім?я, та номер платіжної карти. Під час розгляду справи позивачтакож не надав переконливих доказів, що саме ця картка видавалася із саме з цією карткою, яка на фото (а.с.131) позивачка. З урахуванням того, що на вимогу суду банк не надав оригіналу кредитного договору укладеного між відповідачкою [PERSON], та ПАТ КБ «ПриватБанк» та виписки з особового рахунку відповідача завіреної належним чином; заперечень представника відповідача щодо підписання будь-якої Анкети-заяви відповідачкою з позивачем, не належно завіреного, у відповідності закону, розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами укладення самого кредитного договору між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» та наявність у відповідача кредитної заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц (провадження№61517св18). Також відповідно до правової позиції, яка висловлено в постанові ВС України №6-240цс14 від 11.02.2015 року та постанові №6-16цс15 від 11.03.2015 року, в яких однією із сторін був ПАТ КБ "ПриватБанк", і які є обов'язковими до застосування всіма судами України, "Умови надання споживчого кредиту фізичним особам" не є складовою частиною укладеного між сторонами договору. Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач, як на умови кредитного договору не можна приймати як належний доказ, так як не наведено жодного доказу, що відповідач саме з такими умовами була ознайомлена та надала свою згоду. Та звідси випливає, що докази є неналежними, бо не містять інформацію щодо предмета доказування, а також надані до позову Умови не містять підписк відповідача. Відповідно до ст.ст.207, 1055 ЦК України, такий порядок кредитного договору не узгоджується із правилами укладення письмових правочинів. А тому, свуд прийшов до висновку, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення відповідачем кредитного договору аналогічна позиція висловленв ВС,справа № 61-2961св18 від 29.01.2018 року, а тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. Оцінивши надані позивачем докази за свої внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що копія Анкети-заяви та виконаний банком розрахунок заборгованості не є належними доказами, які б доводили обґрунтованість вимог позивача. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, в матеріалах справи представником позивача не надано жодного оригіналу документів, який би спростовував позицію відповідача та його представника, тому враховуючи вище викладене, та беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed