Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник АТ КБ «Приватбанк» Гребенюк О.С. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ "Приватбанк" суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.11.2011 року в розмірі 19669,14 гривень та судові витрати. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.11.2011 року [PERSON] отримав у АТ КБ "ПриватБанк" кредит на суму 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.п. 2.1.1.12.11.«Умовам та правил надання банківських послуг», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. В порушення умов кредитного договору та законодавства України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме: не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань, [PERSON] станом на 26.02.2019 року, має заборгованість 19669,14 грн., яка складається з наступного: 6802,16 грн. - заборгованість за тілом кредита; 3616,31 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 7142,85 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 695,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 912,82 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 13 червня 2019 року по справі № 209/960/19 за позовною заявою ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено цивільну справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом всіх учасників справи. (а.с.74) Заяви (клопотання) учасників справи. 22 травня 2020 року відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості в якому зазначено, що в своїй позовній заяві позивач посилається на наступне, що відповідач звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 03.11.2011 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зазначає, що через неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору у останнього виникла заборгованість, яка станом на 26.02.2019, в розмірі 19669,14 грн., із них: заборгованість за тіло кредиту - 6802,16 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита - 3616,31 грн., нарахована пеня за прострочення зобов`язання - 7142,85 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 695 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 912,82 грн. Заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 03.11.2011 по 26.02.2019. В обгрунтування укладення кредитного договору Позивач посилається на наявність підпису на Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк. В даній Анкеті-заявці відсутні будь які посилання на те що видається кредит, його розмір, ставка по процентам, умови повернення та таке інше. Окрім зазначеної вище анкети, Відповідач поставив свій підпис на Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів, пільгового періоду», в даному документі базова ставка процентів в місяць встановлено на рівні 3,9% на місяць, однак в розрахунку заборгованості встановлені зовсім інші ставки % за користування кредитними коштами (03.11.2011 по 31.12.2012 - 36%, з 01.01.2013 по 16.05.2014 - 30%, 16.05.2014 по 01.04.2015 - 34,8%, з 01.04.2015 по 1.06.2015 - 43,2%.). На будь яких інших документах Відповідач свого підпису не ставив та Позивач з іншими документами Відповідача не ознайомлював. Позивач обґрунтовуючи суму заборгованості, яку просить стягнути в судовому порядку, надає розрахунок заборгованості з якого вбачається, що протягом періоду нарахування заборгованості по кредиту, банком неодноразово змінювалася процентна ставка а саме за період з 03.11.2011 по 31.12.2012 - 36%, з 01.01.2013 по 16.05.2014 - 30%, 16.05.2014 по 01.04.2015 - 34,8%, з 01.04.2015 по 1.06.2015 - 43,2%. Тож як вбачається з розрахунку заборгованості проценти за користування кредиту постійно змінювали, та на підставі чого це проводилося, Позивач не зазначає та не обгрунтовує. Тож дана обставина не може свідчити про безспірність стягуваної заборгованості. Як вже зазначалося вище в тексті Анкеті-заяві, зазначено особисту інформацію відповідача, а саме : прізвище , ім`я по-батькові, серію та номер паспорта, дату народження, ідентифікаційний код, адресу проживання , адресу реєстрації, номери засобів зв`язку, тощо. В даному документі навіть відсутні графи щодо кредитного ліміту, процентів за користування кредитними коштами та інше. Окрім заяви додано витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», який не підписаний Відповідачем. Таким чином, посилання позивача, що відповідач був належним чином ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, згідно заяви своїм підписом приєднується і зобов`язується виконувати умови, викладені в Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах банку, що складають договір банківського обслуговування, є неправомірними, оскільки позивач не надав до суду належних доказів щодо укладення між сторонами договору та досягнення ними згоди щодо всіх умов кредитного договору. Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника , саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. АТ КБ «ПриватБанк» не надав суду належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу згідно Анкети-заяви № Б\\Н від 03.11.2011 року та встановити рахунок, на який були перераховані вищезазначені кредитні кошти. Однак, банком це зроблено не було, внаслідок чого в матеріалах справи відсутні докази укладання кредитного договору, саме на тих умовах які заявлені позивачем. Таким чином, позовні вимоги саме в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих позивачем, є такими , що не підлягають задоволенню з підстав їх необгрунтованості та недоведеності, тому є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». У задоволенні позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості просить відмовити в повному обсязі. 05 червня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника АТ КБ "Приватбанк" Ванжа Н.В. в якій зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 03.11.2011 року, згідно якої отримав(-ла) кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 03.11.2011 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що "Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами: надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді... Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку". Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням: кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", яка підписана особисто Відповідачем, з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3% (36% на рік), вказано розміри комісій: та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Відповідач підписанням: Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Таким чином, твердження Відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази ознайомленні відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідно до виписки, відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були відомі і зрозумілі умови договору. Враховуючи наведене, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача Березін С.В. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 03.11.2011 року, згідно якої отримав(-ла) кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до виписки, відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були відомі і зрозумілі умови договору. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 03.11.2011 року [PERSON] отримав у АТ КБ "ПриватБанк" кредит на суму 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією анкети-заяви, підписаної відповідачем, копією умов та правил надання банківських послуг та Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.12-28). Станом на 26.02019 року прострочена заборгованість [PERSON] перед АТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором № б/н від 03.11.2011 року становить19669,14 грн., яка складається з наступного: 6802,16 грн. - заборгованість за тілом кредита; 3616,31 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 7142,85 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 695,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 912,82 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.10-11). Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернуті такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом, то позов в цій частині ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Разом із цим, у справі, що розглядається, суд звертає увагу на те, що Умови та Правила надання банківських послуг, які Позивач надає суду на обґрунтування своїх вимог не містить підпису Відповідача. У матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме з даними Умовами була ознайомлена відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили відповідальність при порушенні договірних зобов`язань, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо відповідальності за порушення зобов`язання, не змінювались. У заяві позичальника також відсутні дані про те, з якими саме Умовами був ознайомлений такий учасник справи. Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови та Правила надання банківських послуг, неможна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву. Відтак, суд вважає, що оскільки Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а в Анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати штрафів за невиконання договору, то вимоги банку в цій частині задоволенню не підлягають. Аналогічні за своїм змістом правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року (справа № 578/132/16-ц, провадження № 61-3836св18). Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази суд приходить до висновку, що заборгованість по тілу кредиту станом на 26.02.2019 року становить - 6802,12 грн. (шість тисяч вісімсот дві гривні 12 коп.) та підлягає стягненню з Відповідача. Згідно частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України у справі №6-1412цс16. У зв`язку з викладеним та відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК відповідач зобов`язаний сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно до частини першої статті 1048, частини другої статті 1054 ЦК, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише пеню та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення штрафів. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитом в сумі 18256 (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят шість ) гривень 32 коп., яка складається з наступного: 6802,16 грн. - заборгованість за тілом кредита; 3616,31 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 7142,85 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 695,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1921,00 гривень.

Outcome: partial