Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 25610 грн 90 коп. за кредитним договором № б/н від 15.07.2011 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач отримав грошові кошти в сумі 2700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник зобовязався погашати заборгованість по кредиту, проценти та комісії на умовах, передбачених договором. Проте, порушив свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, надав клопотання, в якому зазначив про розгляд справи у його відсутності, про підтримання позову та про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи ( а.с.3). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи, відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України, вважається повідомлений належним чином. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Судом встановлено, що 15 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг», де вказано, що заява разом із «Памяткою клієнта», «Умовами та Правилами надання банківських послуг» (далі Умови), а також «Тарифами Банку» складає між сторонами договір про надання банківських послуг ( а.с. 8-33). На підставі зазначеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 2700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON] зобовязався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту та сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором (п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг ). Оскільки відповідач [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, станом на 31.03.2017 утворилася заборгованість в сумі 27414 грн 67 коп., яка складається з : 2397,63 грн заборгованість за кредитом, 20321,28 грн заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 3000,00 грн - заборгованість за комісією за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 1695,76 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Проте, позивач просить стягнути заборгованість в сумі 25610 грн 90 коп., яка складається: з 2397,63 грн заборгованості за кредитом, 18617,51 грн заборгованості по процентам за користуванням кредитом, 2900,00 грн - заборгованості за комісією за користування кредитом, а також штрафи - 1695,76 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, які надані сторонами. Відповідачем у відповідності до вимог ст.10, 60 ЦПК України не було надано суду доказів стосовно спростування заявлених позовних вимог та, зокрема, розрахунку заборгованості за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 25610,90 грн - підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved