Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Державної санітарно-епідеміологічної служби України, ВСП "Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень" ДУ "Вінницький ОЛЦДСЕСУ" про невиконання судових рішень. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги уточнила та пояснила, що 25.12.2012 р. вона була звільнена з посади лікаря - епідеміолога у звязку з ліквідацією [PERSON] районної санітарно-епідеміологічної станції з заборгованістю в сумі 2589,32 грн. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 22.04.2013 року вирішено стягнути з [PERSON] районної санітарно-епідеміологічної станції на користь позивачки заборгованість на загальну суму 14\~568,09 грн, [PERSON] із наказом МОЗ України 47 від 21.01.13 р. все майно ліквідованих установ переходить до сфери управління Дежсанепідслужби України. 25 липня 2013 року вона отримала відповідь від Голови ліквідаційної комісії Вінницької обласної санітарно-епідеміологічної станції про те, що механізм щодо погашення кредиторських заборгованостей на даний момент знаходиться на стадії доопрацювання. На виконання Постанови КМ України № 681 від 11.09.2013 року ДУ «Вінницький обласний лабораторний центр» було зобовязано до 06.12.2013 року Голів ліквідаційних комісій санепідустанов області надати всі документи для погашення кредиторської заборгованості. Проте 27.12.2013 року з нею було проведено лише частковий розрахунок. [PERSON] листа № 120-06-14 Прокуратури Оратівського району було запропоновано їй повторно звертатись до Головного управління Держсанепідслужби у Вінницькій області, хоча її заява з копією рішення Вінницького Апеляційного суду знаходиться у Голови ліквідаційної комісії - [PERSON] з 16.05.2013 року. Станом на 20.04.2016 року вона не отримала повного розрахунку. Заборгованість по виплаті вихідної допомоги в розмірі 2589,32 грн вона отримала разом з усіма іншими звільненими працівниками [PERSON] рай СЕС лише 27.12.2013 р., а середній заробіток за кожний день затримки по день фактичного розрахунку станом на 12.04.2016 року їй досі не виплачено. [PERSON] із виконавчим листом Оратівського районного суду Вінницької області від 16.05.2013 року [PERSON] райСЕС повинна була сплатити їй заборгованість по виплаті вихідної допомоги в розмірі 2589,32 грн та 11978.77 грн, середнього заробітку, а всього 14568,09 грн (це лише за час затримки розрахунку з 26 грудня 2012 року по 22 квітня 2013 року). На її повторну заяву про примусове виконання виконавчого листа № 141/4/13-ц, яка була подана 18.12.2013 року до відділу державної виконавчої служби Оратівского районного управління юстиції 24.12.13 р. було повторно відкрито виконавче провадження, в якому боржнику надавався термін до 26.12.2013 року добровільно самостійно виконати зазначену постанову. Проте 27.12.2013 року на її адресу надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження, так як боржник -[PERSON] районна санітарно-епідеміологічна станція «Міністерства охорони здоровя України» знаходиться в стані ліквідації. На сьогоднішній день [PERSON] працює завідуючою відділенням епідеміологічних досліджень ВСП «Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень», куди була прийнята на роботу 24.01.2013 р., є інвалідом ІІІ гр. по захворюванню опорно-рухового апарату з 2012 року, на даний час її стан погіршився, єдине дієве лікування - заміна кульшового суглобу, тому просить суд позов задоволити та перерахувати заборгованність по вихідній допомозі з врахуванням рівня інфляції станом на 28.04.2016 року та стягнути на її користь заборгованість за час затримки розрахунку по виплаті вихідної допомоги (з розрахунку середньоденної заробітної плати 151,63 грн) за період з 28 грудня 2012 року по 26 грудня 2013 року. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що процедура ліквідації установ СЕС була розпочата та проведена відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 року №1085 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Указу Президента України від 06.04.2011 року № 400 «Про Положення про Державну санітарно-епідеміологічну службу України», Постанови Кабінету Міністрів України від 14 11.2011 року «Про затвердження граничної чисельності працівників територіальних органів виконавчої влади та на виконання Наказу Міністерства охорони здоровя України» №176-0 від 11.09.2012 року «Про ліквідацію бюджетних закладів, установ і організацій, що належать до сфери правління Міністерства охорони здоров'я України». Як вбачається з п. 2. Наказу МОЗ №176-0, останнім затверджено персональний склад ліквідаційних комісій юридичних осіб. Пунктом 2.2. даного Наказу встановлено, що голови ліквідаційних комісій здійснюють керівництво відповідними юридичними особами до завершення процедури їх ліквідації у встановленому законодавством України порядку. У додатку до наказу визначено склад комісій для ліквідації кожної з юридичних осіб, зокрема [PERSON] районної санітарно-епідеміологічної станції. В той же час, постановою КМ України від її вересня 2013 року № 681 «Деякі питання діяльності Міністерства охорони здоровя та Державної санітарно-епідеміологічної служби» визначено порядок проведення розрахунків, повязаних із завершенням ліквідації закладів та установ. Цей обовязок покладено на голів ліквідаційних комісій. [PERSON] п. 4 постанови № 681 дозволено Міністерству охорони здоровя використання залишків бюджетних коштів спеціального фонду, які утворилися станом на 1 січня 2013 р. за бюджетною програмою 2301250 «Державний санітарно-епідеміологічний нагляд, дезінфекційні заходи та заходи по боротьбі з епідеміями» на спеціальних реєстраційних рахунках закладів та установ санітарно-епідеміологічної служби, що належать до сфери управління Міністерства та ліквідуються (далі - заклади та установи), та коштів, які надійшли після 1 січня 2013 р. на спеціальні реєстраційні рахунки закладів та установ, для проведення державними установами, що належать до сфери управління Державної санітарно-епідеміологічної служби і проводять лабораторні випробування та інструментальні дослідження, яким частково передані функції закладів та установ, розрахунків, повязаних із завершенням ліквідації закладів та установ. Пунктом 6 цієї ж постанови визначено, що Міністерству охорони здоровя разом з Державною санітарно-епідеміологічною службою забезпечити в установленому порядку цільове спрямування коштів на проведення розрахунків, повязаних із завершенням ліквідації закладів та установ, в межах визначеної ними потреби. Також відповідно до Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ №1074 від 20.10.2011р. повноваження комісії припиняються з моменту внесення записів до ЄДР про припинення юридичної особи. Даним діям передують дії з погашення кредиторської заборгованості та інших виплат. Запис до ЄДР про припинення [PERSON] рай СЕС було внесено 03.04.2014 р., відповідно у позивача був достатній строк подати рішення Апеляційного суду Вінницької області саме до ліквідаційної комісії [PERSON] районної санепідстанції МОЗ України. Однак, як зазначається позивачем, рішення Апеляційного суду Вінницької області передано ним голові ліквідаційної комісії [PERSON]. Проте вказана обставина не підтверджена жодним доказом, в той же час позивач сама визнає, що до ліквідаційної комісії [PERSON] РайСЕС вказаного рішення та виконавчого документа не подавала. Таким чином, позивачем рішення апеляційного суду не було подано до відповідної ліквідаційної комісії, а тому вказані суми не були включені в ліквідаційний баланс та відповідно в передавальні акти. Крім того, комісією було сформовано ліквідаційний баланс, в якому станом на грудень 2013 року жодних залишків немає. Даний же позов фактично направлений на повторне стягнення сум, які раніше вже були стягнуті судовим рішенням в частині виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку. Крім того, на час подачі [PERSON] позову строк звернення до суду сплив, тому просить у задоволенні позову [PERSON] до Державної санітарно-епідеміологічної служби України, ВСП "Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень" ДУ "Вінницький ОЛЦДСЕСУ" про невиконання судових рішень відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької області від 22.04.2013 року вирішено стягнути з [PERSON] санітарно-епідеміологічної станції на користь [PERSON] заборгованість по виплати вихідної допомоги в розмірі 2589,32 грн та 11978,77 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку з 28 грудня 2012 року по 22 квітня 2013 року, а всього 14568,09 грн. Відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 року №1085 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» постановлено утворити Державну санітарно-епідеміологічну службу України, поклавши на цю Службу функції з реалізації державної політики у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення. Указом Президента України від 06.04.2011 року № 400 «Про Положення про Державну санітарно-епідеміологічну службу України» затверджено Положення про Державну санітарно-епідеміологічну службу України. Як вбачається з наказу МОЗ України № 47 від 22.01.2013 року, все майно ліквідованих установ переходить до сфери управління Держсанепідслужби. [PERSON] МОЗ України № 1002.11/250/КО-158/694-зв від 25.01.2013 року, [PERSON] розяснено що в установленому порядку буде здійснено заходи щодо фінансування заборгованості, яка утворилася у 2012 році. Листом голови ліквідаційної комісії Вінницької обласної санітарно-епідеміологічної станції № 05/753 від 25.07.2013 р. [PERSON] повідомлено, що механізм щодо погашення кредиторських заборгованостей на даний момент знаходиться на стадії доопрацювання. [PERSON] Постанови Кабінету Міністрів України № 1184 від 14.11.2011 року „Про затвердження граничної чисельності працівників територіальних органів центральних органів виконавчої влади» постановлено затвердити\~граничну чисельність працівників територіальних органів центральних органів виконавчої влади\~згідно з додатком. П.1 та п.2 Наказу Міністерства охорони здоровя України №176-0 від 11.09.2012 року «Про ліквідацію бюджетних закладів, установ і організацій, що належать до сфери правління Міністерства охорони здоров'я України», в тому числі з метою виконання пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2011 року № 1184 «Про затвердження граничної чисельності працівників територіальних органів центральних органів виконавчої влади» наказано ліквідувати державні заклади, установи та організації, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоровя України, за переліком, згідно з додатком, затвердити персональний склад ліквідаційних комісій юридичних осіб за переліком, що додається. [PERSON] п.3, ч.1 п.4, п.5 та п.6 Постанови Кабінету Міністрів України № 681 від 11.09.2013 року «Деякі питання діяльності Міністерства охорони здоровя та Державної санітарно-епідеміологічної служби» дозволено Міністерству охорони здоровя використання залишків бюджетних коштів спеціального фонду, які утворилися станом на 1 січня 2013 р. за бюджетною програмою 2301250 Державний санітарно-епідеміологічний нагляд, дезінфекційні заходи та заходи по боротьбі з епідеміями на спеціальних реєстраційних рахунках закладів та установ санітарно-епідеміологічної служби, що належать до сфери управління Міністерства та ліквідуються (далі - заклади та установи), та коштів, які надійшли після 1 січня 2013 р. на спеціальні реєстраційні рахунки закладів та установ, для проведення державними установами, що належать до сфери управління Державної санітарно-епідеміологічної служби і проводять лабораторні випробування та інструментальні дослідження, яким частково передані функції закладів та установ, розрахунків, повязаних із завершенням ліквідації закладів та установ. Державній казначейській службі в установленому порядку забезпечити:перерахування на підставі платіжних доручень ліквідаційних комісій закладів та установ залишків коштів спеціального фонду, зазначеного у пункті 3 цієї постанови, на відповідний спеціальний реєстраційний рахунок, відкритий за бюджетною програмою 2304020 Проведення лабораторних досліджень у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення і вжиття спеціальних заходів на локалізацію та ліквідацію спалахів та епідемій, для проведення розрахунків, повязаних із завершенням ліквідації закладів та установ. Головам ліквідаційних комісій закладів та установ забезпечити визначення потреби в обсягах коштів, необхідних для завершення їх ліквідації, та надання відповідної інформації Державній санітарно-епідеміологічній службі для проведення необхідних розрахунків. Міністерству охорони здоровя разом з Державною санітарно-епідеміологічною службою забезпечити в установленому порядку цільове спрямування коштів на проведення розрахунків, повязаних із завершенням ліквідації закладів та установ, в межах визначеної ними потреби. Відповідно до Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади затвердженого постановою КМУ № 1074 від 20.10.2011 р. повноваження комісії припиняють з моменту внесення записів до ЄДР про припинення юридичної особи. Даним діям передують дії з погашення кредиторської заборгованості та інших виплат. Відповідно до листа ДУ "Вінницький ОЛЦДСЕСУ" № 06-01/1268 від 03.12.2013 року голів ліквідаційних комісій було зобовязано до 06.12.2013 надати відповідні документи для погашення кредиторської заборгованості санепідустанов області, які знаходяться в стані ліквідації. Листом № 120-09-14 (02-15) 234 вих-14 від 17.02.2014 року [PERSON] повідомлено про те, що для отримання коштів відповідно до рішення апеляційного суду Вінницької області від 22.04.2013 року в сумі 11978,77 грн, їй необхідно звернутись до Головного управління Держсанепідемслужби у Вінницькій області. 18.12.2013 року [PERSON] звернулася до ВДВС Оратівського РУЮ у Вінницькій області з виконавчим листом № 141/4/13-ц про стягнення заборгованості в сумі 14568,09 грн. 24.12.2103 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] санітарно-епідеміологічної станції на користь [PERSON] заборгованості в загальній сумі 14568,09 грн, що підтверджується постановою ВП № 41348894, та запропоновано боржнику самостійно виконати постанову в строк до 26.12.2013 року. 27.12.2013 року було закрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] санітарно-епідеміологічної станції на користь [PERSON] заборгованості в сумі 14568,09 грн, що підтверджується постановою ВП № 41348894, оскільки боржник [PERSON] санітарно-епідеміологічна станція знаходиться в стані ліквідації. [PERSON] витягу про юридичну особу, діяльність [PERSON] районної санітарно-епідеміологічної станції Вінницької області «Міністерства охорони здоровя України» припинена з 03.04.2014 року. Відповідно до ліквідаційного балансу (форми № 1) за 2013 рік, сума активу та пасиву складає кожного по 340872,06. [PERSON] акту приймання передачі кредиторської заборгованості за бюджетним коштами [PERSON] районної санітарно-епідеміологічної станції кредиторська заборгованість становить по загальному фонду 63975,03 грн, яка підлягає передачі. Акт скріплено підписами голови та членів комісії. Підсумковим звітом щодо проведення розрахунків, повязаних із завершенням ліквідації закладів та установ державної санітарно-емідеміологічної служби (Вінницької СЕС) станом на 01.10.2014 року, із залишком на 01.01.213 року 415,82, незареєстровані зобовязання на 01.10.2014 року складають 0,00 [PERSON] довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААБ № 295684, [PERSON], [INFO], є інвалідом третьої групи загального захворювання. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. \~Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що виконання судових рішень є невід'ємною стадією процесу у правосудді. Приймаючи до уваги те, що [PERSON] не надала належні та допустимі докази того, що рішення апеляційного суду було подано до відповідної ліквідаційної комісії, а тому вказані суми не були включені в ліквідаційний баланс та відповідно в передавальні акти, крім того, позовні вимоги подала про повторне стягнення сум, які раніше вже були стягнуті судовим рішенням в частині виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, що виключає повторне стягнення середнього заробітку за період з 28.12.2012 року по 22.04.2013 року, крім того, позов не містить конкретних вимог до відповідача, не містить чітких вимог щодо перерахунку, враховуючи те, що ВСП «Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень» ДУ «Вінницький ОЛЦДСЕСУ» не є правонаступником ліквідованої [PERSON] РайСЕС МОЗ України, а є новоствореною установою, суд вважає, що вимоги позивача безпідставні. Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі № 1-5/2012 від 22.02.2012 року для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Оскільки [PERSON] вихідна допомога була виплачена 27.12.2013 року, то на момент подачі позову строк звернення до суду сплив. На підставі ст.ст. 116, 117, 233 КЗпП України, ст. 237, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed