Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Тульчинському районі Вінницької області про визнання права на право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.04.1992 його мати [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно після своєї смерті заповіла йому. 28.09.2009 його мати [PERSON] померла і після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель Бортницької сільської ради розміром 1,62 га, затвердженого рішенням Бортницької сільської ради від 21.02.2009 про погодження надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в користування працівникам соціальної сфери. 21.02.2009 рішенням Бортницької сільської ради № 187 18 позачергової сесії 5 скликання було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки в користування. Відповідно до списку громадян (додаток до рішення від 21.02.2009), яким надаються земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Бортницької сільської ради, [PERSON] була включена до даного списку, а тому фактично вона здобула право на отримання земельної ділянки у власність. 18.08.2009 розпорядженням Тульчинської РДА №384Нр громадянам був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель резервного фонду Бортницької сільської ради орієнтовною площею 77,5 га в тому числі 77,5 га ріллі, з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, згідно додатку. За час життя [PERSON] не встигла оформити право власності на земельну ділянку, що їй надавалась у власність та належним чином не зареєструвала своє право, але фактично право на право власності вона мала. Спадщину, яка відкрилася після смерті матері, він прийняв і на частину спадкового майна, а саме, на житловий будинок отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВРА№426692, посвідченого 31.08.2010 Тульчинською державною нотаріальною конторою. Оформити ж нотаріально право власності на право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель Бортницької сільської ради сільської ради розміром 1,62 га, яке належало його матері [PERSON], він не може, в звязку з відсутністю зареєстрованого права власності на земельну ділянку за спадкодавцем. Через дану підставу в нотаріальному оформлені йому було відмовлено В звязку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право на право на земельну ділянку площею 1,62 га, розташовану на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства, після смерті його матері [PERSON], право на яку остання здобула за життя. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - представник відділу Держгеокадастру у Тульчинському районі Вінницької області в судовому засіданні позов визнав, не заперечує в його задоволенні. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Заслухавши позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Обгрунтованим визнається рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання : чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо ), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження ; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин ; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, при розгляді справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11.04.1992 [PERSON] заповіла усе своє майно після своєї смерті своєму синові позивачу [PERSON], про що свідчить копія заповіту від 11.04.1992 (а.с.51) 21.02.2009 Бортницька сільська рада на 18 позачерговій сесії 5 скликання прийняла рішення № 187 про погодження надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в користування працівникам соціальної сфери, відповідно до якого вирішила: погодити надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для розширення та ведення особистого селянського господарства працівникам соціальної сфери та пенсіонерам з їх числа жителів с.Бортники на території Бортницької сільської ради загальною площею 77,5 га з земель резервного фонду (згідно додатку). В Додатку до рішення від 21.02.2009 визначений список громадян, яким надаються земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Бортницької сільської ради. Згідно даного списку, [PERSON] була включена в нього з відведенням їй земельної ділянки площею 1,62 га. Данні факти підтверджуються ксерокопією відповідного рішення від 21.02.2009 та додатку до нього (а.с.12,14). 18.08.2009 розпорядженням Тульчинської РДА №384Нр громадянам був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель резервного фонду Бортницької сільської ради орієнтовною площею 77,5 га в тому числі 77,5 га ріллі, з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, згідно додатку, що підтверджується ксерокопією даного розпорядження (а.с.13). 28.09.2009 [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №148685 (а.с.55). Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. Відповідно до ст.1223 ЦК України спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON], який 28.11.2009 за оформленням свого права на спадкове майно звернувся в Тульчинську державну нотаріальну контору, що підтверджується ксерокопією заяви від 28.11.2009 (а.с.11). На частину спадкового майна, а саме, на житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки, розташовані в с.Бортники по вул.Миру, 21 Тульчинського району Вінницької області, грошові вклади позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВРА №426692, ВРА№426693, ВРА №426694, ВРА №426695 посвідчені 31.08.2010 Тульчинською державною нотаріальною конторою, що підтверджується копіями даних свідоцтв (а.с. 7, 52, 53, 54). У видачі ж свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,62 га, розташовану на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу було відмовлено, в звязку з відсутністю зареєстрованого права власності на земельну ділянку, що підтверджується ксерокопією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2016 № 94/02-32 ( а.с.18 ). Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що випливають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. В судовому засіданні встановлено, що в звязку зі смертю, [PERSON], на підставі розпорядження Тульчинської РДА №384Нр від 18.08.2009, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель резервного фонду Бортницької сільської ради замовити не встигла. Відповідно до положень\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до\~статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі абз. 2 п. 1\~розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України\~від 26.12.1992 "Про приватизацію земельних ділянок"(втратив чинність на підставі\~Закону України від 14.09.2006 № 139-V), є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до\~Закону України\~"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, якщо реєстрація права власності на земельні ділянки здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету КМУ від 26.12.1992 "Про приватизацію земельних ділянок", то до спадкоємців переходить право реєстрації права власності на земельні ділянки. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3\~ст. 116 Земельного Кодексу України). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до довідки виконкому Бортницької сільської ради № 42 від 27.07.2016, виданої [PERSON] (а.с.44), на території сільської ради за межами населеного пункту є вільна земельна ділянка площею 1,62 га із земель запасу, яка може бути виділена для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та того факту, що [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved