Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що у лютому 2021 року з повідомлення бухгалтерії установи, де працює позивач, вона дізналася про надходження постанови приватного виконавця Булахевіча С.В. від 28.01.2021 року щодо стягнення з неї на підставі виконавчого напису нотаріуса на користь ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заборгованості в розмірі 50235,80 грн. Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не отримував кредитних коштів від стягувача, не отримував повідомлень від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про наявність заборгованості, пропозицій про добровільне погашення заборгованості та повідомлень про намір банку звернутись до нотаріуса про вчинення виконавчого напису. Крім того, позивач вказує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14 визнана нечинною постанова КМУ від 26.11.2014 року №662, якою внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, щодо можливості стягнення за кредитними договорами. На підставі викладеного, позивач просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Горая О.С. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заборгованості в розмірі 50235,80 грн. таким, що не підлягає виконанню. 22.02.2021 року позовна заява надійшла до суду. 22.02.2021 року позовна заява була залишена без руху. 22.02.2021 року за заявою позивача вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №90980 від 31.10.2020 року. 24.02.2021 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також вказаною ухвалою витребувані в учасників додаткові докази. 11.05.2021 року ухвалою суду у відповідача та третіх осіб витребувані докази. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач не забезпечив явку до суду свого представника, про час слухання справи неодноразово повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Заявлений позивачем в позові в якості третьої особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. до суду не з`явився, пояснень на позов не надавав, про час слухання справи повідомлялися рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. Заявлений позивачем в позові в якості третьої особи приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. до суду не з`явився, пояснень на позов не надавав, про час слухання справи повідомлялися рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. Від нього на виконання ухвали від 11.05.2021 року про витребування доказів надійшли копії витребовуваних документів. Оскільки ухвала суду від 11.05.2021 року в частині витребування додаткових доказів виконана не всіма учасниками, суд відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України вирішив здійснити розгляд справи за фактично наявними в ній доказами. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2021 року; копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. про звернення стягнення на заробітну плату від 10.02.2021 року; довідку КНП «Баштанська багатопрофільна лікарня» Баштанської міської ради від 22.02.2021 року №121-01-10; копію заяви про примусове виконання від 30.11.2020 року; копію заяви №7863514665 від 16.01.2019 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР»; копію паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №3514665 від 16.01.2019 року; копію виписки з особового рахунка [PERSON] ; копію виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. №90980 від 31.10.2020 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 16.01.2019 року між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» був укладений кредитний договір №7863514665, відповідно до умов якого позивач отримав кредит на придбання товару в ФОП [PERSON] в розмірі 29940 грн, з умовою сплати процентів в розмірі 3% на місяць від суми кредиту, строком на 36 місяців. За прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором передбачалось нарахування позичальнику пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, але не більше 15% від суми прострочення. Договір укладений в простій письмовій формі шляхом підписання сторонами заяви №7863514665 від 16.01.2019 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» та паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №3514665 від 16.01.2019 року. 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» був вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 90980 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заборгованості у сумі 50235,80 грн за кредитним договором №7863514665 від 16.01.2019 року. На підставі виконавчого напису нотаріуса 28.01.2021 року приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження та постановою від 10.02.2021 року звернуте стягнення на заробітну плату позивача. Позиція позивача щодо того, що він не отримував кредит від відповідача спростовуються спростовується відповідними заявою №7863514665 від 16.01.2019 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» та паспортом кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №3514665 від 16.01.2019 року, які містять підпис позивача. При цьому, порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється\~Главою 14 Закону України «Про нотаріат»,\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5\~(далі - Порядок). Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачена можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, та для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлені такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Натомість, відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При цьому, відповідно до постанови Верховного Суду від 29.01.2019 року по справі №910/13233/17 Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету\~міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001. \~ \~ \~ \~При цьому, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 в редакції від 29.11.2001 року не передбачає стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів за кредитними договорами, крім договорів, які були нотаріально посвідченні, що передбачає п.1 Переліку. \~ \~ \~ \~Натомість в даному випадку суду не надано доказів того, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, а складений в простій письмовій формі договір не є тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, про що вказано в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року №757/24703/18-ц. Таким чином, вчиняючи 31.10.2020 року виконавчий напис, нотаріус не звернув уваги на те, що внаслідок визнання нечинною постанови КМУ від 26.11.2014 року №662, якою внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, щодо можливості стягнення за кредитними договорами на час вчинення виконавчого напису не передбачалась можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості за кредитними договорами, які не були нотаріально посвідченні при укладенні. За таких обставин, достатніх підстав для вчинення виконавчого напису не було, тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Внаслідок задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved