Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

14.06.2016 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 15.01.2014 ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" в особі Донецької філії відповідно кредитного договору №115087/51/к від 15.01.2014 надав відповідачу кредит на споживчі потреби у розмірі 10000 грн. строком на 14 місяців з кінцевим терміном погашення 15.03.2016 року зі сплатою 1,4 % річних. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов'язаний отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати підприємства, на якому він працює, тільки на картковий рахунок, відкритий в АБ "Експрес-Банк" на протязі всього терміну дії договору. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, процентна ставка становить 2,4% річних. На момент отримання кредиту відповідач працював оглядачем-ремонтником вагонів у «Вагонному депо Волноваха» та отримував заробітну плату на рахунок, відкритий у кредитодавця. Але 18.09.2014 року він звільнився з роботи за власним бажанням, у зв'язку з чим, припинилося зарахування заробітної плати на картковий рахунок, але 17.09.2014 року звернувся до банку із заявою, в якій зобов'язався щомісячно сплачувати платежі за кредитом. Відповідач сплатив за кредитним договором 4280,00 грн. основного зобов'язання, але з жовтня 2014 року не сплачує щомісячні платежі та нараховані проценти у зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 14.06.2016 року склала 14506, 76 грн., з яких: непогашений кредит - 4280,00 грн., несплачені проценти за користування кредитом - 370,06 грн., несплачена комісія - 3816,94 грн., пеня на тіло кредиту - 2203, 12 грн., пеня на комісію - 486, 31 грн., інфляційні нарахування на тіло кредиту - 2290,29 грн., штраф - 1000 грн. Тому просив стягнути з відповідача на його користь загальну заборгованість в сумі 14506, 76 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позові наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 13.01.2014 відповідач надав позивачу заяву-анкету про надання йому споживчого кредиту в сумі 10000 грн. строком на 14 місяців (а.с.6). 15.01.2014 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №115087/51/к, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби у розмірі 10000 грн. строком на 14 місяців з терміном погашення 15.03.20165 року зі сплатою 1,4 % річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 2,4% річних (а.с.14). 13.03.2014 року відповідач, відповідно до меморіальних ордерів №887 та №888, отримав споживчий кредит в сумі 9860 грн. та 140 грн. початкового дисконту (а.с.16). 17.09.2014 року відповідач звернувся до позивача із заявою, в якій повідомив, що звільнився з роботи за власним бажанням та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі за кредитом. 18.09.2014 року відповідно до наказу №222/ос [PERSON] звільнений з роботи за власним бажанням (а.с.17). Згідно п.4.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом повинні сплачуватись позичальником, шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок кредитодавця та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця (а.с.8 зв). Відповідно до п.5.3.12 кредитного договору, кредитодавець має право без розпорядження позичальника здійснювати кожного місяця, починаючи з 01.02.2014 року списання грошових коштів, з усіх надходжень та наявних коштів на поточному рахунку позичальника. На погашення основного боргу за договором кошти списуються в сумі 715,00 грн., на погашення іншої заборгованості, в тому числі нарахованих процентів за користування кредитом, в розмірі коштів, що обліковуються на відповідних рахунках зобов'язань позичальника за договором (а.с.9зв). Відповідно до п.5.2.5 кредитного договору позичальник зобов'язується отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, тільки на картковий рахунок, відкритий в АБ "Експрес-Банк" на протязі всього терміну дії договору (а.с.9). 18.05.2015, 07.04.2015 позивачем було направлено повідомлення про наявність несплачених чергових платежів за кредитом та необхідність повернення заборгованості за кредитним договором (а.с.26-28). Згідно з п. 6.3 кредитного договору за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) повернення кредиту, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого не виконанням зобовязання за кожний день прострочення (а.с.9 зв.). Згідно з п. 6.2 кредитного договору за прострочення позичальником визначених договором термінів сплати процентів за користування кредитом, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого не виконанням зобовязання за кожний день прострочення (а.с.9 зв.). Прийняті на себе зобов'язання позичальник не виконує, у зв'язку з чим, станом на 14.06.2016 року заборгованість склала 14 506, 76 грн., з яких: непогашений кредит - 4280,00 грн., несплачені проценти за користування кредитом - 370,06 грн., несплачена комісія - 3816,94 грн., пеня на тіло кредиту - 2203, 12 грн., пеня на комісію - 486, 31 грн., інфляційні нарахування на тіло кредиту - 2290,29 грн., штраф - 1000 грн. Статтею 2 Закону України від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням КМ України від 2 грудня 2015 р. N 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, серед яких є м. Волноваха. Крім того, прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Так, наказом Служби безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», визначені такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, як Донецька і Луганська області з 07 квітня 2014 року. Зі справи вбачається, що пеня та штраф в порушення зазначених вимог законодавства відповідачу [PERSON] нараховані безпідставно, останній зареєстрований та проживає в м. Волноваха, яке є територією, де здійснюється АТО. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути: непогашений кредит - 4280,00 грн., несплачені проценти за користування кредитом - 370,06 грн., інфляційні нарахування на тіло кредиту - 2290,29 грн., несплачену комісію - 3816, 94 грн., пеню на комісію - 486, 31 грн., пеню на відсотки - 60, 04 грн., оскільки дана пеня нарахована на проценти, а не на суму основного зобов'язання, в задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити за їх необґрунтованістю. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,73 грн. пропорційно задоволених вимог. На підставі ст.ст. 625, 1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: partial