Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з вищезазначеним позовом посилаючись на те , що з 30 жовтня 2012 року підприємець [PERSON] прийняв її на роботу на посаду продавця з покладенням на неї додаткових обов'язків по прибиранню магазину " [INFO]" , який знаходиться в [ADDRESS] . Заробітна плата відповідачем [PERSON] була встановлена у розмірі від 1300 до 1500 грн . на місяць. Приступила до роботи без відповідного наказу та договору . Офіційно заробітна плата відповідачем не виплачувалася . Їй дозволялося взяти якусь суму грошей від вторгованої виручки в магазині в рахунок заробітної плати . З першого лютого 2013 року по 28 лютого 2013 року з нею був укладений роботодавцем [PERSON] трудовий договір про те , що вона прийнята на посаду продавця непродовольчих товарів . За умовами трудового договору фізична особа - підприємець [PERSON] зобов'язується виплачувати працю позивача в розмірі 120 % мінімальної заробітної плати згідно чинного законодавства . Звільнена з роботи за ст.36 п.2 КЗпП України по закінченню строку договору. Приймав її на роботу і звільняв з роботи роботодавець [PERSON] Не дивлячись на її звільнення з 28 лютого 2013 року , вона продовжувала працювати до 13 березня 2013 року . Їй не виплачена заробітна плата за весь час її роботи у відповідача в розмірі 27 318 грн . 43 коп . за період з 30 жовтня 2012 року по 13 березня 2013 рік . Неправомірними діями [PERSON] їй завдана і моральна шкода в розмірі 27 318 грн . 43 коп . яка полягає в тому , що вона вчасно від відповідача не отримувала заробітну плату, була принижена її честь та гідність , вимушена була позичати гроші , щоб прогодувати свою сім'ю , та матеріально утримувати двох неповнолітніх дітей . Вироком Володимир - Волинського міського суду від 01 квітня 2014 року [PERSON] визнаний винним та засуджений за ст. 172 ч.2 КК України в іншому грубому порушенні законодавства про працю , вчинене щодо матері, яка має дитину віком до чотирнадцяти років . В судовому засіданні позивач [PERSON] згідно поданої останньої заяви про збільшення позовних вимог від 12 січня 2015 року збільшила розмір позовних вимог , про стягнення з відповідача невиплаченої їй заробітної плати згідно доданого розрахунку станом на 22 січня 2015 року в розмірі 33 894,83 грн . Оскільки за весь час її роботи відповідачем їй було виплачено заробітну плату в розмірі 2 600 , 00 грн .( 30499,56 +5995,27- 2600 = 33 894,83 грн . ). А також просить стягнути на її користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн . , та понесені витрати пов'язані з розглядом справи . Покликаючись на наведені обставини та обставини зазначені в позовній заяві просить задовольнити її вимоги , стягнути з відповідача [PERSON] недоплачену заробітну плату в промірі 33 894 ,83 грн. , моральну шкоду в сумі 30 000,00 грн. , та понесені витрати пов'язані з розглядом справи . Представники відповідача [PERSON] , та [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали , кожен зокрема , суду пояснили , що згідно акту перевірки державною інспекцією України з питань правці дотримання трудового законодавства у фізичної особи - підприємця [PERSON] по скарзі позивача [PERSON] вбачається , що достовірний облік виконуваної роботи працівником [PERSON] , та бухгалтерський облік витрат на оплату її праці підприємцем [PERSON] в період з жовтня 2012 року по 11 березня 2013 року не проводився . Підприємцем [PERSON] трудовий договір із працівником [PERSON] яка була допущена до виконання трудових обов'язків продавця з 31 жовтня 2012 року в письмовій формі не укладався . [PERSON] ніякого відношення до [PERSON] не має . Робочий зошит , на який [PERSON] покликається як на факт існування трудових відносин вівся з 30 жовтня 2012 року по 04 грудня 2012 року . У якого підприємця вівся зошит не встановлено . Крім того , [PERSON] з 10 червня 2013 року зареєстрована як фізична особа - підприємець . Проте просить стягнути кошти також і за червень 2013 року . [PERSON] не може пояснити яка сума коштів їй була виплачена як заробітна плата роботодавцем , та який розмір заробітної плати їй був встановлений за виконану роботу . В позовній заяві , заяві позивача про збільшення позовних вимог від 12.01.2015 року ставиться вимога про стягнення недоотриманої заробітної плати та стягнення моральної шкоди , і не ставиться питання про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні . Не зазначений розмір стягнення грошових сум . Позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди не можуть бути задоволені , оскільки [PERSON] пропущений строк звернення до суду за захистом порушеного права відповідно до вимог ст. 233 КЗпП України . Вважають , що позовні вимоги позивачки до відповідача [PERSON] є безпідставними , і не підлягають до задоволення . Заслухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає до часткового задоволення . В судовому засіданні встановлено , що згідно матеріалів кримінального провадження та вироку Володимир - Волинського міського суду позивач [PERSON] працювала у фізичної особи - підприємця [PERSON] з 31 жовтня 2012 по 31 січня 2013 року та в період з 01 березня 2013 року по 13 березня 2013 року на посаді продавця магазину "[INFO] ". Заробітну плату [PERSON] виплачував продавцю готівкою на руки , без нарахування на неї податків до бюджету та обов'язкових платежів у державні цільові Фонди . Досудове розслідування було закінчене пізніше , 19 листопада 2013 року, ніж провадилася перевірки дотримання трудового законодавства працівниками магазину " [INFO] " державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Волинській області 23 травня 2013 року . Досудовим слідством було встановлено , що позивачка [PERSON] працювала на посаді продавця у фізичної особи - підприємця [PERSON] Вироком Володимир - Волинського міського суду від 01 квітня 2014 року [PERSON] визнаний винним та засуджений за ст. 172 ч.2 КК України в іншому грубому порушенні законодавства про працю , вчинене щодо матері, яка має дитину віком до чотирнадцяти років . Вирок набрав законної сили . Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі , що набрав законної сили , або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду , що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи , стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду , з питань , чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою . Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки , встановлені колективним договором , але не рідше двох разів на місяць , через проміжок часу , що не перевищує шістнадцяти календарних днів . Дані вимоги підприємцем [PERSON] щодо працівника [PERSON] були порушені . З 01 лютого 2013 року по 28 лютого 2013 року між позивачем та підприємцем [PERSON] був укладений трудовий договір відповідно до умов якого,фізична особа підприємець [PERSON] зобов'язується оплачувати працю працівника [PERSON] в розмірі 120 % мінімальної заробітної плати згідно чинного законодавства . Із додаткової заяви позивачки від 12 січня 2015 року про збільшення позовних вимог та її пояснень вбачається , що їй була виплачена заробітна плата в листопаді 2012 року лише 600 , 00 грн ., в грудні - 800,00 грн , в січні 2013 року - 600 , 00 грн , лютому - 600,00 грн ., а всього 2 600 грн . При звільненні [PERSON] не були виплачені своєчасно належні грошові суми . Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум , що належать йому при звільненні , проводиться в день звільнення . Позивачу в день звільнення не виплачена була заробітна плата за період з 31 жовтня 2012 року по 13 березня 2013 року в розмірі 3 395 грн .27 крп . Розрахунок заборгованості по заробітній платі позивачем [PERSON] та наданою суду довідкою про заборгованість , брався відповідно до оплати праці згідно трудового договору в розмірі 120 % мінімальної заробітної плати . За даний період її роботи заробітна плата становить 5 995,27 грн . Частково відповідачем вона виплачена позивачу в розмірі 2 600 грн . До стягнення підлягає грошова сума в розмірі 3 395 грн .27 крп .( 5 995,27 грн.- 2 600 грн .= 3 395 грн .27 коп .) . Заробітна плата - це винагорода , обчислена , як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу ( ст. 94 КЗпП України ) . Законодавець передбачив відповідальність за затримку розрахунку при звільненні згідно ст. 117 КЗпП України у формі відшкодування працівникові за рахунок роботодавця середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку . Така компенсація не є заробітною платою . В позовній заяві , а так само в заявах про збільшення розміру позовних вимог , вимога позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки заробітної плати не ставилася . Суд приходить до висновку , що вимога позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON] до задоволення не підлягає , оскільки згідно рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року по справі № 1-5/2012 , підстави та порядок відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди слід розглядати у нерозривному зв'язку з положеннями ст. 233 КЗпП України , у яких встановлені строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів , зокрема тримісячний строк , який розпочинається з дня , коли працівник дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права . Суд вважає , що [PERSON] дізналася про порушення свого права роботодавцем [PERSON] по невиплаті всієї суми заробітної плати на руки готівкою з часу подачі скарги до Володимир - Волинської міжрайонної прокуратури та до територіальної державної інспекції з питань праці у Волинській області в 2013 році . З клопотанням до суду про поновлення пропущеного строку з даною вимогою [PERSON] не зверталася . Не підлягає до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесені останньою витрати на правову допомогу , оскільки витрати на правову допомогу не підтверджені платіжним фінансовим документом . В договорі про надання правової допомоги не зазначені суми витрат . Оскільки позивач , відповідно до ст.5 Закону України " Про судовий збір " звільнена від сплати судового збору то такий підлягає стягненню з відповідача в дохід держави .

Outcome: partial