Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до державного підприємства "Хлібна база № 77" державного агентства резерву України про стягнення нарахованої , але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позивач 05 листопада 2013 року звільнився з роботи державного підприємства "Хлібна база № 77" державного агентства резерву України за угодою сторін , згідно п.1 ст.36 КЗпП України. На день звільнення з роботи відповідачем була нарахована заробітна плата в сумі 10664,97 гривень, яка не була виплачена. Позивач вважає дії відповідача незаконними , оскільки у відповідності до ст1.ч.1,4,7 ст.43 Конституції України та ч.1 ст.116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівникові від підприємства, установи , організації провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день пред'явлення позову до суду сума середнього заробітку , який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача за час затримки розрахунку складає 2640,16 грн ( 29 днів затримки * 91,40 грн( середньоденна заробітна плата). Позивач надав заяву про слухання справи у його відсутність, у разі неявки відповідача по справі просив справу слухати заочно. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, на ухвалу суду надав довідку про заробітну плату позивача, просив справу слухати у їх відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено наступне , що 05 листопада 2013 року позивач звільнився з роботи з державного підприємства "Хлібна база № 77" державного агентства резерву України за угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Позивач посилається , що на день звільнення з роботи відповідачем була нарахована заробітна плата в сумі 10664,97 гривень, яка не була виплачена. При цьому просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 13305,13 гривень. Доказів на стягнення такої суми позивач не надав, заявляв клопотання про витребування у відповідача довідки про заробітну плату . Відповідачем по справі було надано довідку про заробітну плату та рух коштів з якої вбачається, що в березні 2014 року підприємством проводилась виплата заборгованості, а саме: 04 березня 2014 року за липень 2013 року позивачу було виплачено 951,94 гривень, за серпень 2013 року у сумі 1565,86 грн. Загальна сума виплати заборгованості з заробітної плати становить 2517,80 грн. відповідачем зазначено, що станом на 18 березня 2014 року заборгованість з заробітної плати складає 8147,14 гривень, а саме за вересень 2013 року - 1375,56 грн, жовтень 2013 року 1335,59 грн, листопад 2013 року 5435,99 грн. Отже в судовому засіданні доведений факт заборгованості по заробітній платі в розмірі 8147,14 грн. Що стосується позовної вимоги [PERSON] до державного підприємства "Хлібна база № 77" державного агентства резерву України про здійснення перерахунку та виплатити позивачу середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме складає 2640,16 грн ( 29 днів затримки * 91,40 грн( середньоденна) то вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено що на момент звільнення позивачу не була виплачена заробітна плата, що підтверджується довідкою. На даний час вся заборгованість по заробітній платі позивачу виплачена. Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Однак, на порушення вимог даної норми позивачу ДП "Хлібна база № 77" не було виплачено заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи ту обставину, що відповідач у судове засідання не з'явився, а позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність при цьому наполягала на зазначеній вимозі, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, оскільки вона обґрунтована та доведена в судовому засіданні належними та допустимими доказами . Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 229,40 грн. в дохід держави. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial