Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, у якому просив суд визнати припиненим його зобов`язання за договором банківського обслуговування б/н від 12.03.2011 року щодо повернення на користь АТ КБ «Приватбанку» боргу у сумі 116 808 грн 51 коп. та зоборони відповідачу вчиняти дії зі списання будь-якої суми грошових коштів з карткового рахунку № [NUMBER] на погашення заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 12.03.2011 року. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Постановою господарського суду Кіровоградської області від 16 серпня 2016 року у справі № 912/2460/16 фізичну особу [PERSON] визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру щодо банкрута фізичної особи [PERSON] строком на 12 місяців. Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 29 листопада 2016 р. по справі № 912/2460/16 визнано грошові вимоги кредитора - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до фізичної особи [PERSON] в сумі 87276.45 грн, які підлягають задоволенню у третю чергу; витрати кредитора на оплату судового збору в сумі 2756 грн, що підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів із коштів, внесених на спеціальний банківський рахунок. Ухвалою господарського\~суду Кіровоградської\~області від\~30 березня 2017 р. по справі № 912/2460/16 затверджено Звіт ліквідатора, арбітражного керуючого Балєва В.П. та ліквідаційний баланс банкрута - фізичної особи [PERSON] . Підприємницьку діяльність фізичної особи [PERSON] припинено. Вказаною ухвалою визнані судом вимоги кредиторів до банкрута Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в сумі 90032,45 грн. та Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області в сумі 90032,45 грн. не задоволені за недостатністю майна, та відповідно до ч,5 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вважаються погашеними. 14 квітня 2017року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця [PERSON] у зв`язку з визнанням його банкрутом згідно з ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 30.03.2017р. по справі № 912/2460/16. 01 квітня 2019 року відповідачем видана довідка, відповідно до якої позивач [PERSON] станом на 01 квітня 2019 р. має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за Договором банківського обслуговування б/я від 12.03.2011р. в сумі 116808,51 грн, тобто на підставі цієї довідки відповідач встановлює, що позивач має перед Банком суму непогашеного зобов`язання за вищевказана договором у розмірі 116808.51 грн. Позивач вважає, що він не має зобов`язань перед відповідачем із повернення суми боргу у зазначеному розмірі у зв`язку з із тим, що наслідком оголошення фізичної особи - [PERSON] банкрутом згідно з постановою господарського суду Кіровоградської області від 16.08.2016 р. у справі № 912/2640/16, затвердження Звіту ліквідатора арбітражного керуючого Балєва В.П. та ліквідаційного балансу фізичної особи [PERSON] згідно з ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 30.03.2017 р. у справі № 912/2640/16 є визнання погашеними вимог кредитора АТ КБ ПриватБанк» на загальну суму 90032,45 грн за договором банківського обслуговування б/н від 12.03.2011р., які залишилися незадоволеними у зв`язку з недостатністю майна боржника. Позивач зазначає, що відповідача вже неодноразово списання грошових коштів з його карткового рахунку як фізичної особи, що порушує його майнові права, тому із зазначених підстав просить суд задовольнити його позовні вимоги. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату його проведення повідомлені належним чином, представник позивача через канцелярію суду подала заяву, у якій просила суд розгляд справи провести за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України, причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а раніше поданих до суду заявах позовні вимоги не визнавав. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.08.2019 року відкрито провадження у справ в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.09.2019 року \~відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про передачу вказаної справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.11.2019 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відповідача. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.01.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 16.04.2021 року Олександрійським міськрайонним судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 12.03.2011 року Фізична особа підприємець [PERSON] у ПАТ КБ «Приватбанк» підписав заяву про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і видбитки печатки. Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 29.11.2016 року у справі № 912/2460/16 визнано грошові вимоги кредитора - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до фізичної особи [PERSON] в сумі 87 276, 45 грн., які підлягають задоволенню у третю чергу; витрати кредитора на оплату судового збору в сумі 2 756, 00 грн підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів із коштів, внесених на спеціальний банківський рахунок. Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що в ході ухвалення даного рішення розглядалися вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до банкрута ФОП [PERSON] за заявою останнього від 12.03.2011 року про відкриття поточного рахунку. Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 30.03.2017 року у справі № 912/2460/16 затверджено звіт ліквідатора, арбітражного керуючого Балєва В.П. та ліквідаційний баланс банкрута - фізичної особи [PERSON] , підприємницьку діяльність фізичної особи [PERSON] припинено. Вказаним рішенням встановлено, що визнані судом вимоги кредиторів до банкрута: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" в сумі 90 032, 45 грн. та Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області в сумі 901 107, 09 грн. не задоволені за недостатністю майна, відповідно до ч. 5\~ст. 45 Закону\~вважаються погашеними. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 24455480 від 19.04.2019 року, вбачається, що фізичну особу підприємця [PERSON] припинено 14.04.2017 року за судовим рішенням у зв`язку із визнанням його банкрутом рішення від 30.03.2017 року Господарського суду Кіровоградської області. Відповідно до довідки № UD31904CC3LUS9PA від 01.04.2019 року, що видана ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що [PERSON] станом на 01.04.2019 року має заборгованість за угодою від 12.03.2011 року у розмірі 116808,51 грн. ОЦІНКА СУДУ Отже, оцінюючи дослідженні докази у сукупності з зазначеними правовими нормами суд дійшов висновку, що відповідно до Ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 30.03.2017 року у справі № 912/2460/16, фізична особа підприємець [PERSON] визнаний банкрутом та всі незадоволені майнові вимоги за браком майна, у тому числі борг по кредитному договору №б/н від 12 березня 2011 року, вважаються погашеними, тобто у позивача починаючи з 14.04.2017 року (тобто з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ) на час розгляду справи по суті відсутні боргові зобов`язання за кредитним договором №б/н від 12 березня 2011 року. Саме такому висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року Справа №607/6254/15-ц в якому зазначила, що з огляду на положення на законодавства України, розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Так, Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 29.11.2016 року у справі № 912/2460/16 визнано грошові вимоги кредитора - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до фізичної особи [PERSON] в сумі 87 276, 45 грн., які підлягають задоволенню у третю чергу; витрати кредитора на оплату судового збору в сумі 2 756, 00 грн за заявою останнього від 12.03.2011 року про відкриття поточного рахунку. Таким чином, кредитні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до позичальника ФОП [PERSON] вирішені в порядку господарського судочинства у справі про банкрутство ФОП [PERSON] згідно з вимогами\~Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»\~. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у зв`язку з припиненням (ліквідацією) ФОП [PERSON] , та здійсненням відповідної ліквідаційної процедури господарським судом, відповідач втратив право вимагати від позивача виконання зобов`язань за вказаним договором, тому позовна вимога про визнання припиненим зобов`язання позивача за договором банківського обслуговування б/н від 12.03.2011 року щодо повернення на користь АТ КБ «Приватбанку» боргу у сумі 116 808 грн 51 коп є обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про заборону відповідачу вчиняти дії зі списання будь-якої суми грошових коштів з карткового рахунку № [NUMBER] на погашення заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 12.03.2011 року, то суд зазначає, що вказана вимога не може бути задоволена у зв`язку із не доведенням позивачем цільового призначення вказаного карткового рахунку та підстав його відкриття. НОРМИ ПРАВА Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч.1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1\~ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526,527,530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно дост. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбаченост. 610 ЦК України. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 3 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно до ст.\~52\~ЦК України фізична особа підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Частиною четвертою\~статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом»\~визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, про сплату податків, зборів (обов`язкових платежів), стягнення заробітної плати. Поновлення на роботі посадових осіб боржника, а також визнання не дійсним рішень державних органів, пов`язаних з майновими вимогами до боржника. З винесенням ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство пов`язуються певні правові наслідки, зокрема: вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; розгляд вимог конкурсних, забезпечених і поточних кредиторів та вирішення майнових спорів здійснюється в порядку, передбаченому\~Законом№ 2343-XII; арешт майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження майном боржника можуть застосовуватися виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство. За приписами частини першої\~статті 17 Закону № 2343-XII\~у разі, якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред`явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов`язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. У частині шостій\~статті 17 Закону № 2343-XII\~зазначено, що положення частин першої - четвертої цієї статті не застосовуються до позовів за вимогами кредиторів, на які не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів. Стаття 23 Закону № 2343-XII\~встановлює порядок виявлення кредиторів. Так, у частині першій указаної статті зазначено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Таким чином, відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, тобто першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення такого оголошення. Після офіційного оприлюднення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство всі кредитори мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, в порядку\~статті 23 Закону № 2343-XII\~незалежно від настання строку виконання зобов`язань. Відповідно до статті 7 Кодексу № 2597-VIII спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими\~Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша). Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до\~Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними\~Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга вказаної статті). Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина третя вказаної статті). Тобто законодавець указав, що у\~Законі України\~«Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»\~містяться процесуальні норми, які передбачають особливості розгляду справ указаної категорії. Статтею 92 \~Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»\~ встановлено, що господарський суд розглядає вимоги, заявлені кредиторами або боржником, у строки, передбачені\~частиною восьмою статті 91\~цього Закону. За наслідками розгляду зазначених вимог господарський суд виносить ухвалу про порядок і розмір задоволення вимог кредиторів. Частино. 3 вказаної статті передбачено, що після завершення розрахунків з кредиторами фізична особа, визнана банкрутом, звільняється від подальшого виконання грошових вимог кредиторів, що були заявлені після визнання фізичної особи банкрутом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 768,40 грн, так як із двох заявлених позивачем позовних вимог судом задовольняється лише одна. На підставі викладеного,

Outcome: partial