Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» 05.11.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 2255,82 за період з січня 2010 року по січень 2013 року. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 18 березня 2013 року Красноармійським міськрайонний судом Донецької області по заяві ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 2255,82 гри. 29 березня 2013 року була винесена ухвала про скасування вказаного судового наказу №2с/235/11/2013 у якій зазначено, що до суду із заявою про скасування судового наказу звернувся [PERSON]. Згідно ст. 105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Статтею 99 ЦПК обумовлено, що в разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Красноармійський РЕМ є структурним підрозділом ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" згідно Положення. На підприємство покладені завдання здійснювати постачання електроенергії населенню та контролювати оплату за її використанням. Відповідач зобов'язаний здійснювати плату за спожиту електричну енергію, а Красноармійський РЕМ - безперебійно її відпускати. Відповідач: [PERSON] є споживачем електричної енергії у квартирі за адресою: [ADDRESS], (особовий рахунок № [NUMBER]). Відповідачем неодноразово проводилися перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію (згідно особового рахунку), таким чином між Енергопостачальником та споживачем є зобов'язання. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України «зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов 'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно рішення Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 04 червня 2008 року підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири, або іншого об'єкту) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року Де 1357. Правовідносини між Позивачем та Відповідачем з постачання та споживання електричної енергії регламентуються: Цивільним кодексом України, Законом України „Про електроенергетику" від 16 жовтня 1997р. №575/97-ВР, Житловим кодексом Української РСР, Законом України „Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. № 1875-ІУ, Правилами користування електричною енергією для населення, Правилами улаштування електроустановок (далі - ПУЕ) та іншими нормативно-правовими актами і технічними документами. Відповідно до діючого законодавства тарифи на електричну енергію для споживачів категорії «Населення» встановлюються Постановами Національної комісії з регулювання електроенергетики України (далі - НКРЕ). Так, зокрема, постановою НКРЕ України „Про тарифи на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам" від 10.03.1999 р. №309 (зареєстровано в міністерстві юстиції України 10.03.1999 р. за №151/3444) встановлені тарифи на електричну енергію які почали діяти з 01.04.1999 р. В подальшому вказані тарифи змінювались постановами НКРЕ України №401 від 30.03.2006 року, №926 від 20.07.2006 р. Відповідно до п. 42 ч. ч 5.6 Правил користування електричною енергією для населення. споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно п. 48 ПКЕЕН, споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення вищевказаних Правил. Згідно п. 19 ПКЕЕН. розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п. 20 ПКЕЕН. розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 21 ПКЕЕН. знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Станом на теперішній час у Відповідача, у зв'язку з несплатою, виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 2255,82 грн. Згідно п. 26 ПКЕЕН. у разі зміни тарифів (цін) на електричну енергію оплата заборгованості проводиться за тарифами (цінами), що діяли у період, за який сплачується борг. У разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність.(п. 28 ПКЕЕН). З боку Відповідача на адресу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» ніяких заяв, з цього приводу, не надходило. Електроенергія - це товар, що відпускається тільки по лічильнику. Отже невраховані та несплачені кіловатгодини роблять неможливим для Держави надходження виручки за реалізовану електроенергію; роблять неможливим для Держави надходження прибутку, що є підставою створення заборгованості по сплаті заробітної платні та серйозно порушує діяльність всього енергокомплексу України, який недодержує грошові кошти по сплаті за паливо, експлуатаційні та ремонтні потреби. В судовому засіданні представник позивача Рамазанов Р.Р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що він являється пенсіонером МВС та користується пільгами, встановленими Законом України «Про міліцію», тому сплачує 50% вартості спожитої електроенергії. Представник третьої особи управління соціального захисту населення Красноармійської міської ради в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вирішення позову на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює техніком по пільгах та субсидіях Красноармійського РЕМ, відповідач [PERSON] користується пільгами згідно Закону «України про міліцію» з 20.02.2007 року, заборгованість за особовим рахунком утворилась, оскільки він проводить оплату частково в розмірі 50% спожитої електроенергії без врахування ліміту норм споживання, а Управлінням праці та соціального захисту населення відшкодування в повному обсязі здійснювалось лише до 2007 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб»єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 18 березня 2013 року Красноармійським міськрайонний судом Донецької області по заяві ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 2255,82 гри. 29 березня 2013 року була винесена ухвала про скасування вказаного судового наказу №2с/235/11/2013 у якій зазначено, що до суду із заявою про скасування судового наказу звернувся [PERSON] (а.с. 6). Згідно ст. 105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Статтею 99 ЦПК обумовлено, що в разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Красноармійський РЕМ є структурним підрозділом ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" згідно Положення. На підприємство покладені завдання здійснювати постачання електроенергії населенню та контролювати оплату за її використанням. Відповідач зобов'язаний здійснювати плату за спожиту електричну енергію, а Красноармійський РЕМ - безперебійно її відпускати. Відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії у квартирі за адресою: [ADDRESS], (особовий рахунок № [NUMBER]). Відповідачем неодноразово проводилися перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію (згідно особового рахунку), таким чином між Енергопостачальником та споживачем є зобов'язання. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України «зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов 'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно рішення Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 04 червня 2008 року підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири, або іншого об'єкту) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року Де 1357. Правовідносини між Позивачем та Відповідачем з постачання та споживання електричної енергії регламентуються: Цивільним кодексом України, Законом України „Про електроенергетику" від 16 жовтня 1997р. №575/97-ВР, Житловим кодексом Української РСР, Законом України „Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. № 1875-ІУ, Правилами користування електричною енергією для населення, Правилами улаштування електроустановок (далі - ПУЕ) та іншими нормативно-правовими актами і технічними документами. Відповідно до діючого законодавства тарифи на електричну енергію для споживачів категорії «Населення» встановлюються Постановами Національної комісії з регулювання електроенергетики України (далі - НКРЕ). Так, зокрема, постановою НКРЕ України „Про тарифи на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам" від 10.03.1999 р. №309 (зареєстровано в міністерстві юстиції України 10.03.1999 р. за №151/3444) встановлені тарифи на електричну енергію які почали діяти з 01.04.1999 р. В подальшому вказані тарифи змінювались постановами НКРЕ України №401 від 30.03.2006 року, №926 від 20.07.2006 р. Відповідно до п. 42 ч. ч 5.6 Правил користування електричною енергією для населення. споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно п. 48 ПКЕЕН, споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення вищевказаних Правил. Згідно п. 19 ПКЕЕН. розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п. 20 ПКЕЕН. розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 21 ПКЕЕН. знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. За період з січня 2010 року по січень 2013 року у Відповідача в зв'язку з неповною сплатою виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 2255,82 грн. (а.с. 5), загальна сума заборгованості станом на вересень 2014 року складає 3244,89 грн., але суд розглядає позов в межах заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] дійсно з 30.01.2007 року є пенсіонером МВС України за вислугою років, що підтверджено пенсійним посвідченням № [NUMBER] та має пільги по сплаті комунальних послуг за Законом України «Про міліцію». Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 22 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-ХП працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, яким визначено механізм надання державою пільг, передбачених Законами України. Зазначеним Порядком передбачено, що головним розпорядником коштів місцевих бюджетів є управління праці та соціального захисту населення. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) (п.5). Фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (п.6). Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати (п.7). Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування). (п.8) З наведеного вбачається, що держава забезпечує надання відповідачу [PERSON] пільги, шляхом перерахування через УСЗН на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" 50% вартості спожитої [PERSON] електроенергії. З цього випливає, що фактично "ДТЕК Донецькобленерго" є продавцем електроенергії і не надає пільги. Воно лише здійснює розрахунок оплати таким чином, щоб отримати 50% вартості спожитої [PERSON] електроенергії з державного бюджету через УПСЗН, а інші 50% від відповідача [PERSON] При цьому, здійснення такого розрахунку прямо залежить від повного та своєчасного перерахування з державного бюджету на рахунок "ДТЕК Донецькобленерго" коштів в розмірі, що відповідає 50% спожитої пільговиком електроенергії. Оскільки УСЗН перераховує "ДТЕК Донецькобленерго" зазначені кошти із урахуванням положень Постанови КМУ «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянам, які мають пільги щодо їх оплати» № 879 від 01 серпня 1996 року, відповідно "ДТЕК Донецькобленерго" не має можливості не враховувати цю Постанову під час своїх розрахунків. Згідно зазначеної Постанови КМУ, з метою упорядкування оплати житлово-комунальних послуг громадянами, які мають відповідні пільги. Кабінет Міністрів України постановив, що громадянам, які відповідно до законодавства мають пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг з 01 серпня 1996 року зазначені пільги надаються в межах таких норм: а) споживання електричної енергії на комунально-побутові потреби: у сільських і міських населених пунктах (крім будинків, які обладнано електричними плитами і електроопалювальними установками) у розмірі 75 кВт/г на сім»ю з однієї-двох осіб на місяць, у тому числі, якщо обидва члени сім»ї мають право на знижку і додатково на 15кВт/г на кожного іншого члена сім»ї, а також осіб, які не належать до членів сім»ї пільговика, але зареєстровані і проживають у зазначеному житловому приміщенні ( будинку) і мають право на знижку плати, але не більш як 150 кВт/г на місяць. Таким чином, між відповідачем [PERSON] та ПАТ «ДТЕК Донецькообленерго» існують договірні відносини, які не передбачають надання пільг постачальником електричної енергії, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved