Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 65000 грн. Вимоги мотивував тим, що 19.10.2011 року, 20.10.2011 року та 27.10.2011 року ним через систему Privat Money було перераховано на рахунок [PERSON] відповідно 25000 грн, 25000 грн та 15000 грн з тим, щоби остання передала їх своєму чоловіку [PERSON], перед яким у позивача мався борг в сумі 175000 грн. Втім, зазначені кошти відповідачем передані [PERSON] не були і оскільки сторони у даній справі не пов'язують жодні договірні правовідносини, з приводу яких відбулось перерахування коштів, просив стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 65000 грн., як безпідставно набуті. Рішенням Ріпкинського районного суду від 01 жовтня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просив скасувати наведене рішення суду, посилаючись на те. що рішення суду є незаконним через невірну оцінку доказів, що маються в справі. Зокрема, апелянт не погоджується з висновком суду про те, що кошти позивачем було перераховано в рахунок оплати придбання ТОВ „ Прогресивні технології" через [PERSON] грибів лисичок на суму 296860 грн за накладною від 21.09.2011 року, оскільки вказаним документом підтверджено наявність правовідносин з продажу грибів між ТОВ „ Прогресивні технології" та [PERSON] , до яких жодного відношення не мала відповідач [PERSON] Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, виходячи з наступного. Постановивши рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що кошти в сумі 65000 грн було перераховано позивачем на рахунок відповідача як часткова оплата за продані [PERSON] товариству „ Прогресивні технології" гриби згідно накладної від 21 вересня 2011 року ( а.с. 77). Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки воно постановлено з порушенням ст.213 ЦПК України. З матеріалів справи встановлено, що станом на 2011 рік [PERSON] мав статус фізичної особи - суб»єкта підприємницької діяльності та одночасно являвся керівником ТОВ „ Прогресивні технології будівництва захід XXI " . З копії накладної від 21.09.2011 року , представленої в суді першої інстанції відповідачем, вбачається , що 21.09.2011 року [PERSON] було продано товариству „ Прогресивні технології будівництва захід XXI" гриби лисички на суму 296860 грн через [PERSON] ( а.с.77 ). Зазначеним обставинам судом було дано правову оцінку як підставі для перерахування [PERSON] спірних грошових коштів на рахунок [PERSON] в якості оплати за поставлені гриби. Наведений висновок суду спростовується змістом зазначеної накладної, з якого вбачається, що правовідносини з поставки грибів виникли між [PERSON] та ТОВ „ Прогресивні технології будівництва захід XXI" , до яких не мають відношення фізичні особи [PERSON] та [PERSON], а відповідно і до розрахунку між зазначеними особами за поставлені гриби. Крім того, апелянтом до апеляційної скарги було приєднано копію тієї ж накладної, однак з її змісту не вбачається, що поставку зазначеної партії грибів було здійснено [PERSON] через [PERSON] ( а.с.107 ). Таким чином, наявні всі підстави для висновку про те, що в накладній, копію з якої було надано суду відповідачем, було зроблено дописку відносно особи, через яку було здійснено поставку грибів. Положеннями ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичними особами на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, мають вчинятись у письмовій формі. У даному випадку проста письмова форма домовленості між [PERSON] та ТОВ „ Прогресивні технології будівництва захід XXI" була оформлена у вигляді накладної, однак з указаного документа не вбачається, що в порядку здійснення розрахунку між контрагентами грошові кошти мають бути перераховані фізичною особою [PERSON] на рахунок [PERSON] За таких обставин, висновок суду про те, що факт перерахування позивачем коштів відповідачу не свідчить про безпідставне набуття нею указаних коштів, не відповідає фактичним обставинам справи, а постановлене у справі рішення є незаконним. Враховуючи те, що у справі не представлено належних та допустимих доказів на підтвердження наявності між сторонами у даній справі будь-яких договірних правовідносин, на виконання яких позивачем було перераховано відповідачеві грошові кошти, позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на положеннях ст.1212 ЦК України та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Outcome: approved