Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

В лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») (позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі- відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві представник позивача посилається на те, що 11.11.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та відповідачем був укладений кредитний договір № 001-03289-111111, згідно з п. 1.2 якого банком було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - в гривні. Відповідно до умов кредитного договору відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договоруу встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4 000 грн. Відповідно до умов договору держатель карти зобов»язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитом лінією та/або Овердрафтом. Свої зобов"язання позивач виконав в повному обсязі. Позичальник порушив умови кредитного договору, про що повідомлялася належним чином. В зв'язку з чим станом на 30.12.2013 року виникла заборгованість у розмірі 5 260 грн. В позовній заяві позивач просив розглядати справи без його участі. При цьому зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися згідно правил ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України. В судове засідання не з'явилися причини своєї неявки суду не повідомили. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України за згодою позивача, провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 11.11.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та відповідачем був укладений кредитний договір № 001-03289-111111 (а.с5-7), згідно з п. 1.2 якого банком було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - в гривні. Відповідно до умов кредитного договору відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договоруу встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4 000 грн.(а.с5-7). Відповідно до умов договору держатель карти зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитом лінією та/або Овердрафтом. Відповідно до п. 3.4 держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів (а.с7-8). Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі. Позичальник порушив умови кредитного договору, про що повідомлялася належним чином. В зв'язку з чим станом на 30.12.2013 року виникла заборгованість у розмірі 5 260 грн., яка складається з: тіло кредиту - 1880 грн.; прострочене тіло кредиту 1 560 грн., заборгованість за комісіями - 1820 грн. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи розрахунками заборгованості та іншими матеріалами справи. Правовідносини, які виникли між сторонами у даній цивільній справі врегульовані нормами Цивільного кодексу України, положеннями кредитного договору. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Як встановлено ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Як встановлено ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Як зазначено ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, та приймаючи до уваги те, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, а саме не виконані зобов'язання стосовно погашення кредиту та сплати процентів за його користування, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved