Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача, яким просили суд визнати дійсним договір № 1/99-00141 від 15.06.1999 року купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] купили, а [PERSON] продав жилий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], який був зареєстрований на Регіональній товарній біржі в «Журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості», реєстраційний № 1/99-00141 від 15.06.1999 року; визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на жилий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Як вказують позивачі, в теперішній час, в них виникла необхідність розпорядитися належним їм майном - укласти угоду відчуження майна, але через те, що договір купівлі-продажу будинку нотаріально не посвідчений, вони не можуть реалізувати своє право. У судове засідання позивачі не з'явилися, однак подали до суду заяви, якими підтримували свої позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, якою підтримував позовні вимоги та проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази зібрані по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного: Так, судом встановлено, що 15.06.1999 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1/99-00141, а саме: жилий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до пункту 3 договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1/99-00141, вищевказаний жилий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку, нотаріально посвідченого виконавчим комітетом Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 02.04.1986 року, за реєстром № 31, зареєстрований Комінтернівським РБТІ 14.06.1999 року, за № 175. Вказаний спірний договір, відповідно до вимог, встановлених статтею 15 Закону України "Про товарну біржу", був зареєстрований на Регіональній товарній біржі в «Журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості» (реєстраційний № 1/99-00141 від 15.06.1999 року). Судом встановлено, що у договорі купівлі-продажу нерухомого майна № 1/99-00141 від 15.06.1999 року вказано, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Оскільки, відповідно до статті 15 Закону України "Про товарну біржу", яка на момент укладення таких "біржових угод", дозволяла їх укладати без подальшої нотаріальної реєстрації, угода купівлі-продажу нерухомого майна - садового будинку, - нотаріально оформлена не була. Також судом встановлено, що згідно реєстраційного напису РБТІ, який міститься на договорі купівлі-продажу нерухомого майна № 1/99-00141 від 15.06.1999 року, який було укладено між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], жилий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] При укладенні договору між сторонами було досягнуто згоди зі всіх істотних умов договору, договір між сторонами було виконано у повному обсязі. Після укладання зазначеного договору позивачами було повністю виконано його умови. Факт передачі покупної ціни від продавця до покупців - позивачі по цій справі, підтверджують пунктом 6 договору № 1/99-00141 від 15.06.1999 року купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Регіональній товарній біржі, згідно якого продавцем отримана сума за відчуження будинку до підписання договору. Вказане підтверджується представленим позивачем екземпляром укладеного договору. Підтвердженням виконання договору його сторонами є видача покупцеві екземпляру договору, другий екземпляр залишається на зберіганні на біржі. Оскільки, сторонам було видано один екземпляр договору купівлі-продажу нерухомого майна, що був зареєстрований на Регіональній товарній біржі в «Журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості» (реєстраційний № 1/99-00141 від 15.06.1999 року), відбулася передача будинку, суд вважає, що до позивачів перейшло право власності на будинок. На теперішній час нотаріально посвідчити договір № 1/99-00141 від 15.06.1999 року купівлі-продажу нерухомого майна позивачі законодавчої можливості не мають. Предметом судового дослідження в межах позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є питання дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1/99-00141 від 15.06.1999 року, який було укладено на Регіональній товарній біржі. З огляду на предмет судового дослідження, суд вважає за доцільне звернутися до положень діючого законодавства та законодавства, яке діяло на момент укладення угоди, якими врегульовані спірні правовідносини: Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до частини 2 статті 47 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального засвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) передбачено, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Тобто, викладені аналогічні норми щодо підстав визнання договору дійсним в діючому Цивільному кодексі України (в редакції 2003 року), та Цивільному кодексі УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення угоди. Встановлення дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, віднесено до компетенції суду. При викладених обставинах є всі підстави визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на товарній біржі - дійсним. Оскільки право власності згідно реєстраційного напису РБТІ, на жилий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], це право зареєстровано в установленому порядку і додатковому судовому захисту не потребує, тому в цій частині вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial