Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

13.07.2021 року позивачка [PERSON] , в особі представника - адвоката Сотської С.О., звернулася до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» - про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 7822,45 грн, а також суми понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці на праві власності належать земельні ділянки з кадастровим номером 4823981000:04:000:0062, площею 3,1522 га, та кадастровим номером 4823981000:04:000:0333, площею 0,0624 га, які розташовані в межах Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області. Право власності перейшло до неї в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 01.01.2006 року між її матір`ю ( [PERSON] ) та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» був укладений договір оренди землі (зазначених земельних ділянок) строком на 50 років. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23.06.2020 року зазначений договір оренди землі було розірвано, а рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15.05.2021 року зобов`язано ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути земельні ділянки власнику. В зв`язку з тим, що відповідач за договором оренди заборгував орендну плату за 2018,2019,2020 роки, добровільно не сплатив її, позивачка просить її стягнути в судовому порядку, звернувшись з наданим позовом. Ухвалою суду від 14.07.2021 року відкрито провадження у вказаній справі та постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. 09.08.2021 року від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якій останній позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення обґрунтував тим, що 01.01.2006 року між [PERSON] (матір`ю позивачки) та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» був укладений договір оренди землі. Проте, позивачем не було виконано умови пункту 9 договору оренди землі щодо письмового погодження орендодавцем та орендарем форми розрахунку виплати орендної плати за договором. Так, за бажанням позивача в рахунок орендної плати здійснювалася оплата сільськогосподарською продукцією, що дорівнювала сумі нарахованої орендної плати. У 2017 році [PERSON] було нараховано 13525,99 грн, тоді коли щорічна орендна плата складала 2138,50 грн. Тобто позивачці було здійснено переплату на суму 11387,49 грн, а тому вказана сума зарахована орендодавцю як орендна плата наперед за 2018, 2019, 2020 роки. Таким чином, перед позивачем, як спадкоємцем орендаря, відсутня заборгованість з орендної плати за вищевказаним договором. Ухвалою суду від 12.08.2021 року у вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі та участі позивачки, позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, разом з відзивом на позов надіслав поштою на адресу суду заяву з прохання розглядати справу без його участі, у відзиві просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши наявні докази у справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною 9 ст. 93 ЗК України також встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України від 06.10.98 року N 161-XIV "Про оренду землі" (в редакції Закону України від 02.10.2003 року N 1211-IV з наступними змінами). Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Згідно статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом статті 15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на час укладення договору оренди 28.12.2009 року) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією з істотних умов договору оренди землі. У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Судом встановлено, що 01.06.2006 року між колишнім власником земельних ділянок [PERSON] (матір`ю позивачки) та відповідачем був укладений Договір оренди землі щодо земельних ділянок: кадастровий номер 4823981000:04:000:0062, площею 3,1522 га, та кадастровий номер 4823981000:04:000:0333, площею 0,0624 га, які розташовані в межах Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Вказаний договір був укладений строком на 50 років та був зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.10.2009 року за №040901700065 (а.с.24-25). На підставі рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 19.03.2019 року (справа №479/834/18, провадження №2/479/27/19) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , за позивачкою [PERSON] визнано право власності на вищевказані земельні ділянки. Державна реєстрація права власності позивача на вказані земельні ділянки з кадастровим номером 4823981000:04:000:0062, площею 3.1522, та кадастровим номером 4823981000:02:000:0333, площею 0.0624 га, - проведена 14 травня 2019 року, що підтверджується даними витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166982923 та №166974358 від 17 травня 2019 року (а.с.6-7). Рішенням Кривоозерського районного суду від 23 червня 2020 року у справі №479/1576/19, - договір оренди землі від 01 січня 2006 року, який був укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Корнацьких», було розірвано з підстав систематичної невиплати орендної плати. Вказане рішення набрало законної сили 18 листопада 2020 року. Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Доводи ТОВ «Агрофірма Корнацьких» у своєму відзиві на позовну заяву про те, що позивачем не виконано умови пункту 9 договору оренди землі щодо письмового погодження орендодавцем та орендарем форми розрахунку виплати орендної плати за договором, не заслуговують на увагу, оскільки вказане не звільняє відповідача від обов`язку виконувати умови договору оренди землі в частині сплати погодженого розміру орендної плати, та є безпідставними. Всупереч вимогам Договору оренди землі від 01.01.2006 року, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» не виконувало покладені на нього Договором зобов`язання щодо сплати орендної плати. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій, натуральній та відробітковій ( надання послуг орендодавцю) формах. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Пунктом 9 Договору оренди землі від 01.01.2006 року визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідні грошові суми із каси Орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 2318 грн 50 коп (а.с. 24-25). Згідно відомостей з Держаного реєстру фізичних осіб - платників податків від 05.07.2021 року № 1166 про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 2018 р. по 2020 р. - інформація про доходи позивача [PERSON] відсутня. Відповідачем надано суду відомість на виплату грошей колишньому власнику земельних ділянок [PERSON] у 2017 році (300 грн) та відомість на видачу останній у 2017 році кукурудзи (200 кг), соняшника (100 кг), пшениці (400 кг) та ячменю (400 кг). Проте, доказів сплати орендної плати за 2018-2020 роки відповідачем суду не надано. Відповідно до розрахунку позивачки заборгованість з орендної плати за 2018,2019,2020 роки склала - 7822,45 грн (86916,35 грн х 3% х 3 роки = 7822,45 грн, де 86916,35 грн - це нормативно-грошова оцінка земельних ділянок). Згідно рішення Кривоозерського районного суду від 23 червня 2020 року у справі №479/1576/19, - договір оренди землі від 01 січня 2006 року, який був укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Корнацьких», було розірвано, а відповідно до рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15.05.2021 року ТОВ «Агрофірма Корнацьких» зобов`язано повернути земельні ділянки власнику. Таким чином, розірвання договору оренди земельної ділянки не є підставою для звільнення від виконання зобов`язань передбачених договором; нарахування орендної плати припиняється лише з моменту підписання акта прийому-передачі земельної ділянки, однак такий документ не був наданий відповідачем. Сплата орендної плати є обов`язком відповідача відповідно до умов договору. Розірвання договору не звільняє орендаря від виконання покладених на нього зобов`язань, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved