Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач ТОВ «Електропівденмонтаж-3» звернувся в суд про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим, зобов'язання вчинити певні дії. В позові посилається на те, що 19.08.2003 року між позивачем та Дніпропетровською (на даний час Дніпровською) міською радою укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,2533 га за адресою: [ADDRESS] під фактичне розташування виробничої бази. 25.02.2008 року позивачем продано частину нерухомого майна, розташованого на вказаній земельній ділянці, [PERSON], а 26.03.2010 року частину нерухомого майна продано [PERSON], після чого у фактичному користуванні позивача залишилась земельна ділянка площею 0,8568 га. З цієї підстави ТДВ «Електропівденмонтаж-3» звернулось до Дніпровської міської ради з проханням змінити або припинити договір оренди землі, однак відповіді не отримало. У зв'язку з бездіяльністю Дніпропетровської міської ради, ТДВ «Електропівденмонтаж-3» в 2011 році звернулось до господарського суду з позовом. Остаточним рішенням Вищого господарського суду України від 25.12.2012 року договір оренди земельної ділянки розірваний. Позивач вважає, що не повинен сплачувати оренду плату за період з 25.02.2008 року по 25.12.2012 року, оскільки частину орендованої земельної ділянки було відчужено, таку плату мали вносити нові власники будівель. [PERSON] та [PERSON], сплачуючи податок за користування земельною ділянкою, не звернулись до відповідних органів з метою оформлення права користування земельною ділянкою. Попередньо ознайомившись з позовом та доданими до нього документами, переконавшись що позовна заява відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України та даний спір підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2018 року, позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж-3» до Дніпровської міської ради, [PERSON], [PERSON], про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим, зобов'язання вчинити певні дії, було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Дніпровська міська рада, на виконання ухвали суду від 14.09.2018 року, надала відзив на позову заяву. У відзиві на позовну заяву Дніпровська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що спірний договір був розірваний з 25.12.2012 року з моменту винесення Постанови ВГСУ по справі № 18/5005/12936/2011. Зі сторони інших відповідачів - [PERSON] та [PERSON] відзиву на позовну заяву та заяв чи клопотань через канцелярію суду не надходило. Позивачем ТДВ «Електропівденмонтаж-3» було направлено відповідь на відзив та додаткові пояснення до справи. 07.02.20109 року представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Просив позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення рішення не заперечує. Представник Дніпровської міської ради в судове засідання не з'явився, надав клопотання про перенесення судового засідання. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засіданні не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.08.2003 року між ВАТ (на даний час ТДВ) «Електропівденмонтаж-3» та Дніпровською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,2533 га (кадастровий номер [NUMBER]), що розташована за адресою: [ADDRESS] під фактичне розташування виробничої бази. Починаючи з 2008 року частину будівель та споруд, які розташовані на частині орендованої земельної ділянки, площею 1,3965 га, ВАТ «Електропівденмонтаж-3» продало іншим особам, в тому числі: 25 лютого 2008 року між Позивачем та фізичною особою [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в реєстрі за №538, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], та був посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. 26 березня 2010 року між Позивачем та фізичною особою [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в реєстрі за №1544, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивач продав нежитлові будівлі, що складаються: адміністративний корпус літ. Б-2, загальною площею - 370,4 кв.м., ганок літ.б, приямки літ. б1, б2, б3, сходи, б4; склад-ангар літ. В-1, загальною площею 351,9 кв.м.; адміністративний корпус літ. А-2 в підвалі поз. V, VI, IX, X; на II поверсі поз. 22-25, 28-37, загальною площею 436,2 кв.м. літ. а4, а5, а6 - приямки, літ. а7 - металеві сходи, частина огорожі №3 (44,0 м.п.); база виконробської ділянки літ. И-1, загальною площею 105,9 кв.м., навіси літ. Х, Ш сараї (тимчас.) літ. Т, Щ, КПП (тимчас.) літ. Ч, бойлерна літ. З, сарай (тимчас.) літ. Ц, естакада мийки машин №6, частина огорожі №1 - 171,0 м.п., ворота №5, відкритий склад №7, частина мостіння №1 - 1748 кв.м.; літ. Н 68% готовності; Д - склад вугілля, з/б, Ж - склад мастил, цегла, З - бойлерна, бетон, К - заправка, бетон, Л-1 - прохідна №2, бетон, загальна площа - 17,3 кв.м. Після продажу вищезазначених будівель, фактична площа земельної ділянки, що знаходиться у користуванні позивача, стала складати 0,8568 га. Таким чином, з моменту державної реєстрації за новими власниками права власності на будівлі та споруди, припинилося право власності ТДВ «Електропівденмонтаж-3» на вищезазначену нерухомість по [ADDRESS] та як наслідок - припинилося право користування земельною ділянкою, яка під цією нерухомістю знаходиться. Відповідно до цього, «Орендар» був зобов'язаний у разі зміни землекористувача, придбання або відчуження будівель та споруд, з моменту настання таких змін звернутися до «Орендодавця» для внесення відповідних змін у договір оренди земельної ділянки. У зв'язку з чим, Позивач, як орендар, звернувся до Дніпровської міської ради з проханням змінити або визнати припиненим договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в реєстрі за №6449 від 19.08.2003 р., у зв'язку з продажом частини майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], однак ніяких відповідей не отримав. Листи-звернення, що були направлені до міської ради були надані Позивачем як письмовий доказ та знаходяться в матеріалах справи. Дані факти звернення до Дніпровської міської ради також підтверджуються Постановою Вищого господарського суду від 25.12.2012р. по справі № 18/5005/12936/2011, згідно наданих до справи листів-звернень з проханням припинити або змінити договір оренди. Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповіді Дніпровської міської ради на пропозицію про зміну або припинення договору оренди землі Позивач не отримував, що не заперечує і представник Міської ради у своєму відзиві, тому суд приходить до висновку що на розгляд Міської ради не виносилося жодного проекту рішення стосовно зазначеної земельної ділянки. Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 3 статті 7Закону України "Про оренду землі" визначено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Згідно пункту 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі припиняється у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Відповідно до п. "а" та п. "е" частини першої статті 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є, між іншим, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до частини 2 статті 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Отже, виходячи із вищенаведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна право користування земельною ділянкою припиняється і до набувача цього майна, розташованого на земельній ділянці, переходять ті права на відповідну земельну ділянку, які належали відчужувачу - права власності або права користування. Верховний Суд України у своїй постанові від 12 вересня 2017 року № 2а-10596/12/2670, вказує, що якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 8 червня 2016 року, справа № 21-804а16. Таким чином, вже з 25.02.2008р. у зв'язку з продажом частини будівель та споруд, розташованих на орендованій земельній ділянці (кадастровий номер [NUMBER]), розташованої за адресою: [ADDRESS], договір оренди землі від 19.08.2003 року фактично припинився, а плату за користування частинами земельної ділянки повинні були сплачувати та сплачували нові власники. Отже, у зв'язку з тим, що фактичне користування частиною спірної земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно (нежитлові приміщення) здійснюють нові власники, Позивач, як попередній землекористувач, добровільно відмовився від права користування зазначеною земельною ділянкою шляхом звернення до Відповідача з заявою про зміну або припинення договору оренди землі, а законодавством передбачена імперативна норма, відповідно до якої до набувача нерухомого майна автоматично переходить право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщено, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, суд приходить до висновку про наявність, передбачених законом підстав для припинення землекористування Позивача та визнання сторонами спірних договірних відносин [PERSON] та [PERSON]. Тобто, з моменту переходу права власності на будівлі та споруди, а саме з 25 лютого 2008 року, всі права та обов'язки по договору оренди землі від 19.08.2003 року, стосовно попереднього власника нерухомості припинилися. Таким чином, з урахуванням викладеного, з моменту переходу права власності на будівлі та споруди, у Відповідачів - [PERSON] та [PERSON] виник обов'язок по укладенню договорів оренди на відповідні земельні ділянки, а також використання їх за цільовим призначенням та сплату за користування. Крім того, Позивачем доведено, що між Позивачем та Дніпровською міською радою існує відповідний спір, тому що Позивач, не використовуючи фактично спірні земельні ділянки, має відповідні зобов'язання за договором оренди землі, які не є припиненими внаслідок тривалої бездіяльності Міської ради щодо вчинення дій про визнання припинення дії договору оренди з моменту підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна, чим і порушені права Позивача у справі. В свою чергу, Відповідачі не надали жодного доказу та документального підтвердження того, що існуючі спірні відносини щодо зобов'язань Позивача за договором оренди землі, які не є припиненими, ніяким чином не порушують права та законні інтереси останнього. Позовні вимоги відповідають належному, у даному випадку, способу захисту порушеного права, встановленому ст.16 ЦК України, а саме: визнанню права та припиненню правовідношення, який забезпечує реальне відновлення порушеного права позивача. Заперечення Міської ради до уваги не приймаються, з огляду на те, що вони спростовані вищевказаними обставинами та доказами, що містяться в матеріалах справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved