Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

11 червня 2007 року ВАТ „Кредитпромбанк" в особі начальника Чаплинського відділення Херсонської філії [PERSON] та [PERSON] уклали кредитний договір № 32/11/07-С, умовами якого передбачено відкриття банком відповідачу у справі відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі в розмірі 150 000 гривень зі строком повернення кредиту до 10 червня 2012 року включно під 17% річних, з відкриттям банківського рахунку [NUMBER]. Відповідно до розрахунку у первинних позовних вимогах від 16.11.2012 року позивач ПАТ „Кредитпромбанк" ( з 15.03.2010 року змінено найменування юридичної особи ВАТ „Кредитпромбанк") свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видавши [PERSON] готівкою: 11 червня 2007 року - 25 000 грн.; 25 червня 2007 року - 3 400 грн.; 27 червня 2007 року - 30 000 грн.; 10 липня 2007 року - 2 500 грн.; 20 липня 2007 року - 89 100 грн., а всього 150 000 гривень. Згідно п. 3.1. кредитного договору відповідач [PERSON] виконував взяті на себе зобов'язання щомісячно до 10 числа кожного календарного місяця сплачувати нараховані проценти на рахунок банку шляхом внесення готівкою або шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у валюті отриманого кредиту, але банківська установа вважає, що відповідач порушив умови кредитного договору, а саме п.п. 3.1, 3.7. Договору, оскільки з 25 червня 2012 року припинив сплату тіла кредиту, тому станом на 16.11.12 року заборгованість відповідача перед банком за розрахунком позивача складала по тілу кредиту - 67 000,00 гривень. Крім того за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу нарахована пеня по тілу кредиту, що складає - 9 640,77 гривень. 26.06.2013 року ПАТ "Кредитпромбанк" продав свої права вимоги за неповернутими кредитами ПАТ "Дельта Банк", до якого згідно ст. 514 ЦК України перейшли права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на час укладання договору № 32/11/07-С від 11 червня 2007 року між ВАТ „Кредитпромбанк" та [PERSON] Крім того 14.07.2014 року ПАТ "Дельта Банк" звертається до суду з позовними вимогами до [PERSON] посилаючись на неналежне виконання боржником умов договору №32/11/07-С, зазначивши помилково дату його укладання 08.06.2007 року, згідно яких просив суд стягнути з відповідача 67 000.00 гривень тіла кредиту та 9 985.74 гривень відсотків, а 20.11.2014 року знову ПАТ "Дельта Банк" звертається до суду з позовом до того ж відповідача [PERSON] посилаючись на неналежне виконання боржником умов того ж договору №32/11/07-С, зазначивши дату його укладання вже 11.06.2007 року, згідно якої просив суд стягнути з відповідача 67 000.00 гривень тіла кредиту та 14 416.91 гривень відсотків. Зазначені цивільні справи об'єднані в одне провадження згідно ухвали судді від 16.07.2014 року та від 21.11.2014 року з присвоєнням реєстраційного номеру № 2/665/1/14 -ц. Представник позивача ПАТ "Дельта Банк" Гостєв А.В. просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 32/11/07-С у сумі 67 000.00 грн., що складає тіло кредиту, 14 416.91 гривень остаточного розрахунку відсотків та судовий збір на користь банківської установи, посилаючись на те, що відповідно до наданого ним документального підтвердження відповідач у справі [PERSON] отримав кредитні кошти, але не повернув їх відповідно до умов укладеного договору. В зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 32/11/07-С, строк виконання якого настав 10.06.2012 року, банк на адресу боржника надсилав вимоги про сплаті заборгованості, але вказані вимоги були залишені [PERSON] без задоволення. В судовому засіданні представник ПАТ "Дельта Банк" Гостєв А.В. підтримав свої вимоги та просив суд не брати до уваги пояснення відповідача [PERSON] щодо його заперечень проти позовних вимог, врахувати, що висновки судово - почеркознавчої експертизи з питань достовірності підписів [PERSON] на банківських документах не виключає, що підписи вчинив позичальник за кредитним договором. Відповідач [PERSON] первинні та послідуючі позовні вимоги ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" визнав лише частково, пояснивши, що він є підприємцем, проживає і працює в смт. Чаплинка Херсонської області, користується кредитними коштами різних банків. Дійсно 11.06.2007 року він уклав кредитний договір з ВАТ"Кредитпромбанк" в особі начальника Чаплинського відділення Херсонської філії банківської установи [PERSON], відповідно до якого був відкритий рахунок у банку на його ім'я [NUMBER] по відновлювальній кредитній лінії на 150 тис. гривень зі строком повернення кредиту до 10.06.2012 року. Він дійсно на підставі заяви від 11.06.2007 року отримав 25 000 гривень, а також 20.07.2007 року 89 100 гривень кредитних коштів, сплачуючи окремо на рахунок банку щомісячні відсотки за користування кредитом у розмірі 17% річних, тобто всього отримав кредитних коштів 114 100 гривень. Оскільки строк дії кредитного договору закінчувався 11.06.2012 року, тому він, не маючи боргів по сплаті відсотків за користування кредитом, розпочав погашення отриманих кредитних коштів, сплативши: 11.06.2012 року - 34 000 гривень; 12.06.2012 року - 55 000 гривень; 14.06 2012 року - 10 000 гривень; 18.06.2012 року - 15 000 гривень, тобто станом на 18.06.2012 року сплатив 80 000 гривень, розуміючи, що залишок неповернутого кредиту складає 34 100 гривень. 25.06.2012 року він отримує від ПАТ"Кредитпромбанк" лист - вимогу, згідно якого заборгованість за взятим кредитом станом на 20.06.2012 року по тілу кредиту складає 70 000 гривень з нарахуванням пені - 848 гривень. Йому запропоновано погасити борг до 01.07.2012 року, оскільки в разі несплати банк має право в рахунок забезпечення виконання умов договору звернути стягнення на майно боржника. 25.06.2012 року [PERSON] сплатив 3 000 гривень в рахунок погашення кредитних зобов'язань , тобто всього сплатив - 83 000 гривень тіла кредиту, одночасно запропонував начальнику відділення банку [PERSON] здійснити перевірку вірності нарахування заборгованості, оскільки категорично не згодний з нарахуваннями від банку. 19.07.2012 року [PERSON] повторно отримує лист - вимогу банку, згідно якого зазначена заборгованість по тілу кредиту 67 000 гривень та пені 2047.44 гривень. В результаті повторних вимог [PERSON] до банку надати документальне підтвердження стану розрахунку за кредитом, позичальник отримує копії заяв на видачу кредитних коштів від його імені, інші документи банку за його кредитним договором та з'ясовує, що заяви на видачу готівки від 25.06.2007 року на 3 400 гривень, від 27.06.2007 року на 30 000 гривень та від 10.07.2007 року на 2 500 гривень підроблені, на заявах вчинені як клієнта банку не його підписи і оскільки він зазначених кредитних коштів не отримував у відділенні банку, просив здійснити перерахунок його заборгованості перед банком, тобто зменшити борг на суму 35 900 гривень безпідставно нарахованого боргу та зробити перерахунок безпідставно сплачених ним грошових коштів у вигляді процентів, на що отримав категоричну відмову. Після офіційного звернення до суду ПАТ "Кредитпромбанк" про стягнення з нього кредитної заборгованості він не визнаючи у повному обсязі вимоги позивача звернувся у квітні 2013 року до правоохоронних органів із заявою про зловживання працівниками Чаплинського відділення "Кредитпромбанк" та викрадення з його банківського рахунку із кредитної лінії 35 900 гривень, однак в результаті проведеного досудового слідства правоохоронні органи не встановили особу, яка здійснила підроблення його підпису на заявах про видачу готівки на 35 900 гривень. За результатами криміналістичної експертизи в рамках кримінального провадження встановлено, що підписи на офіційних документах банку здійснені не [PERSON] Крім того у судовому засіданні працівники Чаплинського відділення ПАТ "Кредитпромбанк" підтвердили, що позичальник [PERSON] взагалі у день оформлення зазначених заяв в приміщенні банку не перебував, що суму 30 000 гривень із його рахунку, відкритого на підставі кредитного договору № 32/11/07-С від 11 червня 2007 року перераховано за вказівкою начальника відділення [PERSON] на рахунок підприємства "Продяльянс". [PERSON] вважає, що невідома особа перш за все банківської установи, вчинивши замість нього підписи на заявах про видачу кредиту від 25.06.2007 року викрала із його рахунку 3 400 гривень готівкою через касу банку, 27.06.2007 року за вказівкою начальника відділення [PERSON] незаконно перераховано з його особистого банківського рахунку у безготівковому порядку 30 000 гривень на рахунок іншого підприємства як оплату кредитної заборгованості ООО "Продальянс" перед "Кредитпромбанк", погасивши таким чином за його рахунок борги іншого підприємства, з яким він взагалі не мав ніяких стосунків та 10.07.2007 року викрадено невідомою особою ще 2 500 гривень із його банківського рахунку. [PERSON] заявляє, що підписи у заявах на отримання готівки від 25.06.2007 року, від 27.06.2007 року та 10.07.2007 року вчинені не ним, з його банківського рахунку викрадено всього 35 900 гривень за безпосередньої діяльності начальника відділення банку [PERSON], який визнав, що візував підроблені заяви від його імені, які він особисто не підписував. Крім того заявляє, що жодних питань з керуючим банком [PERSON] він не вирішував, дозволів на користування його кредитними коштами йому не надавав. На підтвердження того, що він не отримував готівкові кредитні кошти 25.06.2007 року у сумі 3 400 гривень і 10.07.2007 року 2 500 гривень, які, за поясненнями бувшого керуючого банком [PERSON] начеб-то були направлені із його кредитного рахунку в рахунок погашення відсотків за користування кредитом стверджує, що оплату відсотків за користування кредитом він погашав окремо шляхом внесення особисто готівкою на погашення відсотків у розмірі 17% від отриманого кредиту і банк протягом всього часу не мав претензій до нього щодо їх несплати. Таким чином всього за кредитним договором № 32/11/07-С від 11.06.2007 року він отримав 114 100 гривень, регулярно сплачуючи відсотки за користування кредитом, погасив тіло кредиту сплативши 11.06.2012 року 34 000 гривень, 12.06.2012 року - 55 000 гривень, 14.06 2012 року 10 000 гривень, 18.06.2012 року 15 000 гривень та 25.06.2012 року 3 000 гривень, а всього станом на 25.06.2012 року 83 000 гривень. [PERSON] заявляє, що у Чаплинському відділенні "Кредитпромбанку" грубо порушувались правила документування банківської діяльності, вчинялись підписи у графі "клієнт" іншою особою, що свідчить про зловживання працівників банку - насамперед його керуючого, що представники банку категорично відмовились від контактування з ним на предмет встановлення дійсної заборгованості, тому він позовні вимоги визнає частково, у сумі 585 гривень, надавши свій розрахунок наявної фактичної заборгованості перед банком за кредитним договором № 32/11/07-С від 11.06.2007 року. Крім того відповідач заявляє, що з 11.06.2007 року по 11.06.2012 року щомісячно він сплачував 17% річних із розрахунку загальної суми 150 000 гривень, що складало 2160 гривень щомісячно, сплативши банку за 5 років надлишок відсотків з не отриманого ним кредиту 35 900 гривень, що складає 30 515 гривень (із розрахунку 35 900 х 0,17% х 5 років дії договору = 30 515 гривень), що є сумою його переплати банку у вигляді отриманих банком незаконно відсотків за невикористані ним особисто кредитні кошти. Таким чином за його розрахунком заборгованість перед банком становить лише 585 гривень, які він згоден погасити, враховуючи, що він не має повертати банку 35 900 гривень, що є тілом його кредиту, які він не отримував, 30 515 гривень надлишок безпідставно сплачених ним відсотків, що в цілому складає 66 415 гривень безпідставних до нього претензій. Свідок у справі [PERSON] у судовому засіданні показала, що у 2007 році під час відкриття кредитної лінії відповідачу у справі [PERSON] вона працювала старшим економістом Чаплинського відділення "Кредитпромбанку". Щодо отримання кредиту відповідачем у справі [PERSON] у сумі 30 000 гривень 27.06.2007 року повідомляє, що гроші з кредитного рахунку [PERSON] не отримувались [PERSON] у касі банку, а перераховані на рахунок "Продальянсу" за вказівкою начальника відділення банку [PERSON] Особисто [PERSON] в день списання з його рахунку грошових коштів у приміщенні банку не був, грошові кошти перерахували у безготівковому порядку з його рахунку на рахунок іншого підприємства. Щодо неотримання [PERSON] грошей у сумі 3 400 і 2 500 гривень, вона пояснити нічого не може. Свідок [PERSON] пояснила, що на час оформлення кредитної лінії [PERSON] вона працювала економістом "Кредитпромбанк" та за вказівкою начальника відділення банку [PERSON] 27.06.2007 року готувала розпорядження на видачу [PERSON] кредиту на суму 30 000 гривень, але їй не відомо, чи отримав [PERSON] зазначені кошти, оскільки банківські документи вона передала начальнику відділення. Відповідача у справі [PERSON] в той день вона у приміщенні банку не бачила, не зважаючи на те, що саме вона працювала з фізичними особами - клієнтами банку. За яких обставин у заяві на видачу кредиту з кредитної лінії позичальника [PERSON] був проставлений його підпис їй не відомо. Свідок [PERSON] показала, що вона працювала у Чаплинському відділенні "Кредитпромбанк" старшим касиром і тому знає, що [PERSON] 27.06.2007 року не отримував 30 000 гривень кредитних коштів, оскільки в цей день його взагалі у приміщенні банку не було. Розпорядження на перерахунок 30 000 гривень з його рахунку надав начальник відділення банку [PERSON], заявивши їй, що потім [PERSON] підпише необхідну заяву, тому вона зазначені кошти з рахунку [PERSON] перерахувала на рахунок ООО "Продальянс". Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що дійсно [PERSON] уклав кредитний договір з ВАТ"Кредитпромбанк", відповідно до якого він отримав відновлювальну кредитну лінію на 150 000 гривень. В той же день він отримав 25 000 гривень у касі банку, потім 25.06.2007 року 3 400 гривень, які банк зарахував як відсотки за користування кредитом, потім 27.06.2007 року у телефонній розмові [PERSON] погодив йому списання з його рахунку 30 000 гривень та перерахування їх на рахунок ООО "Продальянс", але йому не відомо, яким саме чином [PERSON] вчинив свій підпис на заяві про видачу кредиту і чому підпис клієнта банку різниться з підписом [PERSON] в інших банківських документах та його паспорті. 10.07.2007 року [PERSON] отримав 2 500 гривень, які також пішли на погашення відсотків за користування кредитом і 20.07.2007 року він отримав кредит 89 100 гривень - залишок по кредитній лінії, що складає всього отриманих ним 150 000 гривень. Зазначений і отриманий кредит [PERSON] почав погашати лише у червні 2012 року, сплативши 83 000 гривень, а потім заявив, що він не отримував кредит у розмірі 3 400, 30 000 і 2 500 гривень. Він рахує, що на заявах про видачу кредиту стоять підписи [PERSON], а також рахує, що [PERSON] міг мати деякі стосунки з "Продальянсом", тому можливо таким чином він надав допомогу у погашені кредитної заборгованості цього підприємства перед "Кредитпромбанк". Оцінюючи покази працівників банку, надані ними у судовому засіданні як свідків у справі, він не може пояснити, чому за відсутності в приміщенні банку клієнта [PERSON] грошові кошти з його особистого рахунку перераховані на рахунок іншої організації та перерахуванні як відсотки за користування кредитом за банківськими документами, коли [PERSON] окремо сплачував гроші за користування кредитом. Заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, витребувані судом матеріали кримінального провадження №12013230250000331, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк", правонаступника ПАТ "Кредитпромбанк", підлягають лише частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі і на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. І ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію сплатити гроші, передати майно тощо. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п. 3.1 кредитного договору відповідач у справі [PERSON] прийняв на себе зобов'язання забезпечити повернення саме одержаної суми кредиту згідно з умовами цього договору не пізніше 10 червня 2012 року, сплачувати банку нараховані проценти за кредитом до 10 числа кожного календарного місяця відповідно до умов договору, а також у день повного погашення заборгованості за кредитом, виконувати інші зобов'язання. Таким чином, суд не може взяти до уваги розрахунок заборгованості [PERSON] наданого позивачем про несплату 67 000 гривень як не погашення тіла кредиту, оскільки кредитних коштів [PERSON] у сумі 35 900 гривень не отримував, тому і не зобов'язаний їх повертати. Крім того, суд враховує, що оскільки позивачем не заявлені вимоги щодо ймовірної заборгованості отримувача кредиту [PERSON] щодо сплати відсотків за користування кредитом за весь час дії договору, тому дійсно [PERSON] сплачував відповідний розмір нарахувань за користування кредитом із розрахунку 17% на всю суму кредитної лінії, в тому числі і на суму 35 900 гривень не отриманого кредиту. Саме з цих міркувань доводи [PERSON] щодо фактичної заборгованості перед "Кредитпромбанк" суд бере до уваги. Таким чином, оплата на рахунок банку відсотків за так зване користування не отриманим кредитом позичальником [PERSON] у сумі 35 900 гривень є безпідставним отриманням установою банку грошових коштів, які мають бути зараховані як оплата тіла кредиту за кредитним договором № 32/11/07-С від 11 червня 2007 року. У судовому засіданні суд оглянув надані відповідачем у справі копії заяв у друкованому викладі від імені [PERSON] на ім'я начальника Чаплинського відділення ХФ ВАТ "Кредитпромбанк" [PERSON] на видачу кредитів від 11.06.2007 року у сумі 25 000 гривень, від 25.06.2007 року у сумі 3400 гривень, від 25.06.2007 року у сумі 30 000 гривень, від 10.07.2007 року у сумі 2 500 гривень і від 20.07.2007 року у сумі 89 100 гривень з підписами заявника. Суд дослідив також витяг із кримінального провадження №12013230250000331 від 21.08.2012 року: заяву [PERSON] про скоєння злочину та про спричинення йому матеріальних збитків через використання кредитних коштів із його рахунку ХФ ПАТ "Кредитпромбанк" у сумі 35 900 гривень невстановленою особою, що внесено до ЄРДР 10.04.2013 року. Разом з тим, згідно висновку експерта №1206 судово - почеркознавчої експертизи Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз від 17.03.2013 року за результатами судово - почеркознавчої експертизи на підставі матеріалів кримінального провадження №12013230250000331 - підписи від імені [PERSON] у графах "підпис заяв на начальника Чаплинського відділення ХФ ВАТ "Кредитпромбанк" на видачу кредиту на суму 89 100 гривень від 20.07.2007 року, на суму 30 000 гривень від 25.06.2007 року, на суму 2 500 гривень від 10.07.2007 року , на суму 25 000 гривень від 11.06.2007 року виконаний не самим [PERSON], а іншою особою. Ким виконані підписи від імені [PERSON] у графах "Підпис отримувача" заяв на видачу готівки за № 340-29 від 10 липня 2007 року, 352-148 від 27 червня 2007 року, № 352-29 від 25 червня 2007 року самим [PERSON], чи іншою особою встановити не надалось можливим через розбіжні ознаки стійки, суттєві та утворюють сукупність достатню для такого висновку. Згідно висновку експерта науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при управлінні МВС України на південно - західній залізниці №290 від 25.10.2013 року підписи від імені [PERSON] у графах "підпис отримувача" у заявах на видачу готівки за №340 - 29 від 10.07.2007 року, №352 - 148 від 27.06.2007 року, №352 - 29 від 25.06.2007 року ймовірно виконані не [PERSON], а іншою особою. Згідно п. 5.1 Положення про здійснення касових операцій у ВАТ "Кредитпромбанк" від 28.01.2004 року ( далі Положення.) Касовий працівник банку (Філії, Відділення) видає клієнтам відсортовані придатні до обігу банкноти (монети). Згідно п.5.2 Положення, з каси Банку (Філії, Відділення) готівка національної валюти видається за такими видатковими документами: за заявою на видачу готівки - фізичним особам з поточних, вкладних (депозитних) рахунків. Згідно п.5.3.6 Положення, заяву на видачу готівки Клієнт заповнює від руки ручкою чи за допомогою технічних засобів , або це робить обліково - операційний працівник Банку за згодою Клієнта із застосуванням технічних засобів у САБ. Усі обов'язкові реквізити Заяви на видачу готівки заповнюються згідно з правилами, визначеними у додатку 22. Згідно п.5.6 Положення, у видаткових касових документах ( заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, грошовий чек, прибутково - видатковий ордер) касовий працівник перевіряє: - повноту заповнення реквізитів у документі; - наявність підписів посадових осіб Банку, яким надано право підпису касових - документів, і тотожність їх зразкам; належність пред'явленого паспорту або документа, що його замінює, отримувачу; - наявність підпису отримувача; - відповідність даних документа на паперовому носії даним документа, який введено в САБ Таким чином судом встановлені на підставі доказів, перевірених судом у судовому засіданні та аналізу нормативного матеріалу щодо діяльності банку такі порушення здійснення банківських операцій у Чаплинському відділенні Херсонської філії ВАТ "Кредитпромбанк" у сукупності із доказами на підставі експертних висновків та показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які свідчать про те, що відповідач у справі [PERSON] кредитні кошти із загального розміру 150 000 гривень відновлювальної кредитної лінії які зазначені позивачем у справі як отримані ним протягом 11.06.2007 року по 20.07.2007 року, фактично відповідачем у справі [PERSON] особисто не отримані у сумі 39 500 гривень, а саме 25.06.2007 року 3 400 гривень, 27.06.2007 року 30 000 гривень та 10.07.2007 року на 2 500 гривень, тому відповідач у справі [PERSON] не може нести матеріальної відповідальності як боржник за кредитним договором № 32/11/07-С від 11.06.2007 року за їх не повернення банківській установі. Згідно постанови начальника слідчого відділення Чаплинського РВ УМВС України в Херсонській області від 26.10.2012 року у кримінальному провадженні №12013230250000331 зупинено досудове слідство до встановлення особи, яка скоїла злочин. За наявності наданого розрахунку відповідача у справі [PERSON] про стан безпідставної переплати позивачу його грошових коштів за користування кредитними коштами у розмірі 150 000 гривень та сплати відсотків, що складали 17% річних від суми отриманого кредиту, суд приводить розрахунок та бере до уваги, що [PERSON] дійсно протягом всього часу дії договору, тобто 5 років у повному обсязі сплачував нараховані йому відсотки за користування кредитом надлишково, що є безпідставною оплатою відсотків. Оскільки матеріальних вимог щодо неповноти сплати відсотків за час дії кредитного договору до [PERSON] "Кредитпромбанк" не заявив, тому суд вважає, що [PERSON] дійсно переплатив на користь банківської установи у вигляду відсотків 30 515 гривень із загальної суми нарахованих та сплачених [PERSON] відсотків у сумі 127 500 гривень (150 000 х 0.17 = 25 500 щорічних х 5 років = 127 500 гривень). Безпідставне нарахування відсотків на 35 900 гривень не отриманого кредиту складає 30 515 гривень ( 35 900 гривень не отриманого кредиту х 0.17% = 6103 гривень щорічно х 5 років = 30 515 гривень). Таким чином, борг [PERSON] перед ПАТ "Кредитпромбанк" складає 585 гривень виходячи із розрахунку: неповернутими із фактично отриманого тіла кредиту є 31 100 гривень ( 114 100 гривень фактично отриманого кредиту - 83 000 гривень сплаченого кредиту = 31 100 борг тіла кредиту) із виключенням із загального боргу 30 515 гривень надлишково сплачених банку грошових сум як відсотків за кредит, який [PERSON] не отримував (31 100 - 30 515 = 585 гривень). Саме така сума - 585 гривень грошового зобов'язання боржника [PERSON] за кредитним договором має бути стягнута для відшкодування збитків стягувача з урахуванням недоведеності вини відповідача у справі [PERSON] у спричиненні більшої, ніж нарахованої судом розміру шкоди. При цьому суд враховує, що банківською установою не надані прямі і фактичні докази, які б спростовували доводи відповідача у справі щодо отримання ним кредитних коштів згідно розрахунку позивача, а тому перевірені у судовому засіданні у сукупності докази щодо обставин фактичного не отримання [PERSON] грошових кредитних коштів у сумі 35 900 гривень та отримання банком безпідставного нарахування відсотків за не отриманий кредит у сумі 30 515 гривень за 5 років дії кредитного договору, є обґрунтованими. З відповідача у справі належить стягнути на користь ПАТ "Дельта Банк" 243.60 гривень як часткове відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: partial