Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

13 липня 2018 року представник позивача адвокат Селюх А.В., діючи в інтересах [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 23 жовтня 2017 року, звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 157181,80 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Також просив стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору та витрати, понесені на оплату професійної правничої допомоги. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 28.01.2015 року, позивач є власником автомобіля "Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ" д.р.н. [NUMBER] . 20 вересня 2017 року, близько 16 години 30 хвилин, по автодорозі "Чернігів-Городня-Сеньківка" на 40+910 км., сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "ВАЗ 2107" д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та "Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ" д.р.н. [NUMBER] під керуванням позивача. За даним фактом проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, за наслідками якого 28 лютого 2018 року винесена постанова про закриття кримінального провадження. Закриваючи кримінальне провадження, слідчий встановив порушення [PERSON] вимог пунктів 2.3 б; 12.1 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою виникнення та настання наслідків події ДТП. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 квітня 2018 року справу № 742/864/18 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку притягнення до адміністративної відповідальності. Ні постанова про закриття кримінального провадження від 28.02.2018 року, ні рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.04.2018 року не оскаржувалися та набрали законної сили, тому мають преюдиціальне значення згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія "ВАЗ 2107" д.р.н. [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПАТ "СК "Універсальна" ( поліс серії АК/6713213 ). ПАТ "СК "Універсальна" провело розслідування вказаної ДТП, визнало факт страховим випадком та на виконання вимог Закону України "Про страхування" та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 99000 грн.00коп. ( за вирахуванням франшизи у розмірі 1000 грн.00коп., р. 5 полісу АК/6713213 ). В свою чергу відповідач будь-які кошти для відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди не надавав. В результаті вищевказаної ДТП автомобіль позивача був настільки пошкоджений, що ремонт ТЗ «Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ» д.р.н. [NUMBER] був визнаний економічно недоцільним. Вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищувала його вартість до ДТП. За даними звіту № 141/17 про оцінку автомобіля «Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ» д.р.н. [NUMBER] від 17.10.2017 року, матеріальний збиток, завданий позивачеві, склав 366831 грн.29коп. Згідно звіту № 142/17 про оцінку автомобіля Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ» д.р.н. [NUMBER] від 20.10.2017 року, ринкова вартість пошкодженого в результаті ДТП ( вартість ліквідних залишків ) автомобіля Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ» д.р.н. [NUMBER] на дату оцінки склала 128149 грн.49коп. Позивач просив стягнути з відповідача різницю між завданою шкодою та вартістю ліквідних залишків, з урахуванням страхової виплати, що складає 140681 грн.80 коп. Крім того, внаслідок ДТП позивач поніс витрати на оплату евакуатора в розмірі 15000грн.00коп.., що підтверджується квитанцією, та витрати на визначення вартості матеріального збитку в розмірі 1500грн.00коп., які також підтверджуються розрахунковою квитанцією. Вказані суми позивач також просив стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 26 липня 2018 року відкрито провадження у зазначеній справі. Заочним рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2018 року повністю задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто: 140681,80 грн. (сто сорок тисяч шістсот вісімдесят одну гривню 80 коп.) на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті пошкодження автомобіля "Мерседес-Бенц-Спрінтер 416 СДІ" д.р.н. [NUMBER] , у ДТП, яка мала місце 20 вересня 2017 року, 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч грн.). на відшкодування витрат на евакуацію автомобіля та 1500,00 грн. (одну тисячу п`ятсот грн. 00 коп.) на відшкодування витрат на визначення вартості матеріального збитку, а всього стягнуто 157181,80 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч сто вісімдесят одну грн. 80 коп.). Також стягнуто в повернення судових витрат 5321,82 грн. (п`ять тисяч триста двадцять одну грн. 82 коп.). Ухвалою суду від 22.10.2019 року задоволено заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 10.10.2018 року, заочне рішення скасовано, призначено справу до розгляду у загальному порядку. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. З приводу заявлених вимог пояснив, що внаслідок ДТП, яка мала місце 20 вересня 2017 року, автомобіль позивача був настільки пошкоджений, що його ремонт вважався економічно недоцільним, оскільки перевищував вартість автомобіля. При цьому відповідач, який заподіяв шкоду, не вживав жодних заходів до її відшкодування. Позивач був змушений звертатися до страхової компанії за виплатою страхового відшкодування, до спеціаліста товарознавця для оцінки завданої шкоди та до суду з відповідним позовом. Оскільки суми страхового відшкодування не вистачало для покриття збитків, а відповідач шкоду не відшкодував, на виклики суду не з`являвся, позивач після звернення з цим позовом прийняв рішення відремонтувати автомобіль за свій кошт. На момент перегляду судом заочного рішення у цій справі автомобіль був відремонтований за кошти позивача. Оскільки ДТП сталася з вини відповідача, який до цього часу жодної суми на відшкодування не сплатив, представник позивача просив стягнути з відповідача завдану шкоду в примусовому порядку. Відповідач у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки, на його думку, достовірно не підтверджена його винуватість у вчиненні ДТП. Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не є належним доказом його винуватості. Крім того, він вважає, що сума завданої шкоди, яка розрахована спеціалістом на замовлення позивача, є завищеною. З висновками судової автотоварознавчої експертизи, проведеної за його клопотанням, відповідач також не погоджується, вважає ці висновки хибними, а розрахований експертом розмір шкоди таким, що не відповідає реальним збиткам, яких зазнав позивач. Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2017 року, близько 16 години 30 хвилин, на автодорозі "Чернігів-Городня-Сеньківка" (40+910 км), сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "ВАЗ 2107" д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та "Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ" д.р.н. [NUMBER] під керуванням позивача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. За фактом вказаної ДТП проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №12017270110000361, за наслідками якого 28.02.2018 року винесена постанова про закриття кримінального провадження. Закриваючи кримінальне провадження, слідчий встановив порушення [PERSON] вимог пунктів 2.3 б; 12.1 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою виникнення та настання наслідків події ДТП. (т.1 а.с.11) Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.04.2018 року справа № 742/864/18, в якій [PERSON] обвинувачувався у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрита у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку притягнення до адміністративної відповідальності. (т.1 а.с.12) В судовому засіданні відповідач наполягав на тому, що докази його винуватості у вчиненні ДТП відсутні. З такими твердженнями сторони відповідача суд не погоджується, з огляду на таке. Згідно з частинами першою-четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Абзацом четвертим вищевказаного пункту постанови роз`яснено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами КПК України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами КПК України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України. Визначаючись з правовідносинами, які виникли між сторонами та їх змістом на підставі наданих сторонами доказів, суд, виходячи зі змісту статей 89, 263 ЦПК України, має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надаючи оцінку поданим сторонами доказам, суди повинні оцінювати кожний доказ окремо, а потім надавати оцінку сукупності доказів і їх співвідношенні. При цьому суд має з`ясовувати як належність та допустимість доказів за формою та їх відношенням до правовідносин між сторонами, так і за їх змістом. Вирішуючи спір у цій справі, суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду. Постанова слідчого Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області від 28 лютого 2018 року про закриття кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР 21 вересня 2017 року за № 12017270110000361, у зв`язку з відсутністю у діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 КК України, стосується відсутності однієї з кваліфікуючих ознак вважати вказану ДТП злочином, а саме - заподіяння іншим особам, окрім [PERSON] , середньої тяжкості, тяжких тілесних ушкоджень або смерті. Разом з цим, за змістом цієї постанови саме [PERSON] 20 вересня 2017 року, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», реєстраційний номер [NUMBER] , по автодорозі "Чернігів-Городня-Сеньківка" на 40+910 км, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем "Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ" д.р.н. [NUMBER] під керуванням позивача. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пунктів 2.3 б; 12.1 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою виникнення та настання наслідків події ДТП. Вказані висновки, наведені слідчим у постанові про закриття кримінального провадження від 28.02.2018 року, відповідачем [PERSON] не спростовано. Таким чином, незважаючи на відсутність у діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, обставини, встановлені в постанові слідчого Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області від 28 лютого 2018 року про закриття кримінального провадження, вказують на причинно-наслідковий зв`язок між недотриманням відповідачем Правил дорожнього руху та ДТП, що сталась 20 вересня 2017 року. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована відповідачем ПАТ "СК "Універсальна" згідно чинного, на дату ДТП, полісу АК/6713213 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.07.2017 року, яким встановлено ліміт відповідальності за заподіяння матеріальної шкоди 100 000 грн.00коп. (а.с.13) З дослідженої виписки по банківському рахунку АТ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] вбачається, що ПАТ "СК "Універсальна" провело розслідування вказаної ДТП, визнало факт страховим випадком та на виконання вимог Закону України "Про страхування" та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 30.05.2018 року виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 99000 грн.00коп. ( за вирахуванням франшизи у розмірі 1000 грн.00коп, п. 5 полісу АК/6713213 ) (т.1 а.с.13-15). Відповідно до вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків повинне мати місце у разі наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в і обсязі особою, яка її завдала, а ч.2 ст.1192 цього кодексу передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до норм статті 1194 цього кодексу особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач [PERSON] , з метою визначення розміру реальних збитків, звернувся до спеціаліста в галузі оцінки автомобілів - суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] , яким 20.10.2017 року було проведено експертну оцінку, належного позивачу автомобіля «Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ» д.р.н. [NUMBER] . За даними звіту № 141/17 про оцінку автомобіля «Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ» д.р.н. [NUMBER] від 17.10.2017 року, матеріальний збиток, завданий позивачеві, склав 366831 грн.29коп. Ремонт ТЗ «Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ» д.р.н. [NUMBER] на момент складання звіту - 17.10.2017 року - визнано економічно недоцільним. Вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його вартість до ДТП. (т.1 а.с.16) Згідно звіту № 142/17 про оцінку автомобіля «Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ» д.р.н. [NUMBER] від 20.10.2017 року, ринкова вартість пошкодженого в результаті ДТП ( вартість ліквідних залишків ) автомобіля «Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ» д.р.н. [NUMBER] на дату оцінки склала 128149 грн.49коп. (т.1 а.с.48) За клопотанням відповідача, який не погодився з висновками спеціаліста, наведеними у вказаних звітах, судом було призначено автотоварознавчу експертизу. З дослідженого в судовому засіданні висновку автотоварознавчої експертизи від 30.06.2020 року встановлено, що вартість станом на момент проведення експертизи матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ» д.р.н. [NUMBER] , складає 365656,00 грн. (триста шістдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят шість грн. 00 коп.). Залишкова вартість автомобіля «Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ» д.р.н. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, яка сталася 20.09.2017 року, на час проведення експертизи, складає 138450,00 грн. (сто тридцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят грн. 00 коп.) Вартість фактично проведеного ремонту автомобіля «Мерседес-Бенц Спрінтер 416 СДІ» д.р.н. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складових, складає станом на момент проведення ремонту - вересень 2018 року - 223328,00 грн. (двісті двадцять три тисячі триста двадцять вісім грн. 00 коп.), станом на момент проведення експертизи - 240235,00 грн.(двісті сорок тисяч двісті тридцять п`ять грн. 00 коп.). (т.1 а.с.224) В п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 (з послідуючими змінами) зазначено, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. Різниця між сумою страхового відшкодування, яку позивач отримав від страховика, та вартістю ремонту автомобіля позивача, що визначена судовим експертом на час розгляду справи, складає 141235 грн. 00 коп. В силу наведених вище норм цивільного законодавства, ця різниця має бути відшкодована відповідачем. До відшкодування позивачем заявлено 140681,80 грн. Враховуючи приписи ч.1 ст.13 ЦПК України, суд має стягнути суму відшкодування в межах заявлених позивачем вимог. Крім того, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати позивача, пов`язані з відновленням порушеного права, а саме: 1500 грн.00коп. за виготовлення звітів №141/17 від 17.10.2017 року та 142/17 року від 20.10.2017 року про оцінку автомобіля, що підтверджується, зокрема, розрахунковою квитанцією ЛВАК №542690 від 17.10.2017 року, та 15000 грн. 00 коп. за послуги евакуатора, що підтверджується квитанцією ФОП [PERSON] від 20.10.2017 року №209216. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 133, 137, 141 ЦПК України, за змістом яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено 1571 грн. 82 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. Витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача, оскільки підтверджені документально. Адвокат Селюх А.В. діє у справі на підставі договору про надання правової допомоги від 23.10.2017 року. Квитанція на суму 5000 грн. від 03.10.2018 року та розрахунок понесених позивачем витрат на оплату професійної правничої допомоги є належними та достатніми доказами здійснення позивачем вказаних витрат. Крім того, на вимогу експерта під час проведення автотоварознавчої експертизи суд зобов`язав позивача доставити транспортний засіб для огляду. Товарним чеком від 19.05.2020 року підтверджені витрати позивача на придбання пального на суму 2720,17 грн. (т.2 а.с.10) Враховуючи, що 28.04.2020 року відповідач авансував витрати позивача в сумі 2400,0 грн., на підтвердження чого подав суду відповідну квитанцію (т.1 а.с.213), стягненню в повернення витрат на пальне підлягає 320,17 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved