Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із цивільним позовом, яким просила: - визнати неправомірним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення у формі протоколу №650 від 26.12.2018 року з розгляду акту №650 від 28.11.2018 року відносно [PERSON] ; - визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» по нарахуванню побутовому споживачу [PERSON] по об`єкту приватний будинок за адресою: [ADDRESS] , номер особового рахунку [NUMBER] , не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 53413 гривень 75 коп.; - визнати відсутність обов`язку у [PERSON] сплачувати вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 53413 гривень 75 коп., по об`єкту приватний будинок за адресою: [ADDRESS] , номер особового рахунку [NUMBER] ; - зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» виключити з особового рахунку [NUMBER] , побутовий споживач [PERSON] , об`єкт - приватний будинок за адресою: [ADDRESS] , дані про наявність у споживача обов`язку сплатити вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 53413 гривень 75 коп.; - зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровська» поновити за власний рахунок газопостачання об`єкт - приватний будинок за адресою: [ADDRESS] , побутовий споживач [PERSON] . Позов мотивований тим, що [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, які надаються йому відповідачем, на протязі всього часу користування газом нею як споживачем чітко виконувалися усі умови вказаного договору, а також вчасно вносилась плата за спожитий газ. 28 листопада 2018 року в ході проведення перевірки домоволодіння позивача, розташованого за адресою: [ADDRESS] , було виявлено несанкціонований газопровід, про що був складений відповідний акт та припинене газопостачання домоволодіння. Зазначає, що акт про порушення № 650 від 28.11.2018 року не містить детального викладу обставин і суті порушення, хоча має обов`язково містити, адже це передбачено затвердженою відповідною формою акту. При його складанні відповідач (його представники) обмежився зазначенням у ньому лише виду порушення - несанкціонований газопровід, однак не зазначено яким саме чином за допомогою вказаного газопроводу можна було здійснювати несанкціонований відбір природного газу. Позивач зазначає, що вказаний газопровід було виявлений ще у 80-х роках, із того часу він був запломбований та ним взагалі ніхто не користувався. Зазначає, що обидві труби наглухо заварені та знаходяться на значній відстані одна від одної та не зафіксовано жодного факту несанкціонованого відбору природного газу. Також зазначає, що врізана частина труби до газових приладів та до основної магістралі не під`єднувалась, що, на думку позивачки, підтверджується відповідними фотознімками, з яких вбачається, що будівля, біля якої виявлена врізка не має будь-яких отворів чи інших налаштувань через які б міг споживатись газ поза приладами обліку. Крім того в складеному акті не зафіксовано, що будівля біля якої виявлена дана врізка має опалювальні газом прибори, чи що дана врізка могла бути використана (під`єднана) до газових приладів, що знаходяться в інших приміщеннях. Комісією з розгляду актів про порушення прийняте рішення у формі протоколу про задоволення акту про порушення №650 та проведення нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 53 413 (п`ятдесят три тисячі чотириста тринадцять) гривень 75 коп, яке позивач вважає безпіставним. Посилається на главу 5 «Порядок оформлення акта про порушення» розділу XI Кодексу газорозподільних систем визначає порядок складання цього акту та подальші дії сторін. Зокрема, згідно п.8. глави 5 «Порядок оформлення акта про порушення» розділу XI Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). У складеному акті про порушення від 28.11.2018 року зазначено, що: «комісія оператора ГРМ з розгляду нього Акту буде проводити засідання 20.12.2018 року, на засідання комісії запрошується споживач. У разі неявки на засідання комісії цей Акт розглядається без участі споживача» (п.8 акту), однак фактично його розгляд відбувся 26.12.2018 року без будь-якого повідомлення споживача. Позивач стверджує, що акт №650 від 28.11.2018 їй був надісланий разом з рахунком на оплату збитків від 26.12.2018 року. Також позивач зазначає, що 28.11.2018 року у вказаному домоволодінні відключили газ і повідомили, що газопостачання буде відновлене після оплати збитків. Згідно вимог п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем: у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. За приписами п. 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем при складанні акту-розрахунку вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу оператором ГРМ. Вважає, що відповідач всупереч вимогам п. 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем при здійсненні розрахунку застосував за спірний період ціни, які не відповідають (перевищують) ціни закупівлі природного газу відповідачем як оператором газорозподільної системи (ГРМ) (а. с. 1-4). Представник відповідача [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву, яким позов заперечила. У відзиві зазначила, що відносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з Операторами ГРМ регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 (надалі - Правила постачання). Відповідно до розділу Ш Правил постачання, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживача та дотримання його умов. У відповідності до п. 1.2. та 1.3. розділу І Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору однакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договором (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Фактом приєднання [PERSON] до умов Типового договору (акцептування договору) є фактичне споживання природного газу та його оплата. Згідно розділу VIII Типового договору розподілу природного газу відповідач зобов`язаний виконувати його умови та несе передбачену законом відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх обов`язків. Згідно п.1 гл. 5 р. 11 Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до Кодексу ГРС. Зазначає, що 28 листопада 2018 року при перевірці представниками Оператора ГРМ дотримання вимог Кодексу газорозподільних систем за адресою споживача [PERSON] : [ADDRESS] встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме - несанкціонований газопровід, про що було складено відповідний акт про порушення № 650. Оскільки [PERSON] відмовилася від підпису вказаного вище акту про порушення, останній був підписаний депутатом Покровської селищної ради [PERSON] Відповідач посилається на п. 4 гл.5 р.11згідно якого у разі відмови споживача від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа за умови посвідчення цієї особи і вважає що акт про порушення складено з дотриманням вимог Кодексу газорозподільних систем. Стверджує, що один примірник вище вказаного акту про порушення на виконання вимог Кодексу газорозподільних систем було направлено споживачу рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується чеком Укрпошти ЦПЗ № 3 від 17.12.2018 р. та рекомендованим повідомленням, з якого вбачається відмітка про особисте отримання споживачем даного листа. Також зазначає, що 28 листопада 2018 року при складанні акта про порушення відносно [PERSON] представниками Оператора ГРМ здійснювалася фото фіксація виявленого порушення, а саме наявність несанкціонованого газопроводу. Вважає, що наявність несанкціонованого газопроводу у споживача [PERSON] за адресою [ADDRESS] не відповідає проекту системи газопостачання житлового будинку, що підтверджується витягами з проектної документації. Згідно п. 10 гл. 5 р. 11 Кодексу ГРС споживач зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. У разі неприбуття споживача та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії комісія розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. Також вважає, що нарахування об`єму та обсягу природного газу в сумі 53 413, 75 грн. позивачу є законним і відповідає вимогам чинного законодавства. Також зазначає, що [PERSON] зверталася до Покровського районного суду Дніпропетровської із позовною заявою про визнання дій по складанню акту про порушення неправомірними, визнання незаконним нарахування вартості необлікованого, (нарахованого) об`єму та обсягу природного газу, у задоволенні якої відмовлено в повному обсязі рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2019 року і вважає, що встановлені у рішенні суду фактичні обставини мають преюдиційний характер (а. с. 28-34). Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2020 року відкрите провадження у справі і справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2020 року закрите підготовче судове засідання і справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач і представник позивача підтримали позов і надали пояснення. Позивач [PERSON] показала, що у 2003 році у її домоволодінні за адресою: [ADDRESS] був підключений новий газопровід, а стара труба від`єднана від газопостачання шляхом відрізання і цією трубою позивач і члени її сім`ї не користуються з 2003 року. Стверджувала, що неодноразово зверталася до газового господарства з питання зміни у проекті газопостачання, щоб мати можливість зрізати стару трубу, однак реакції з боку газового господарства не було. У день складання акту - 28.11.2018 року [PERSON] не була присутня у домоволодінні, там були присутні її син з невісткою, акт вона не відмовлялася підписувати, оскільки представники відповідача не пропонували їй його підписати, копію акту отримала пізніше поштою. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позові, наголошував, що акт про порушення складався у відсутність [PERSON] , про дату і час засідання комісії з розгляду актів її належним чином не повідомлено, виявлена труба на будинку є залишками старого трубопроводу і не під`єднана до газопроводу. Представник стверджував, що під час демонтажу газопроводу у 2003 році працівники газового господарства від`єднали стару трубу шляхом відрізання з однієї та другої сторони, тому стара газова труба фізично не може бути під`єднана до діючого газопроводу. Представник відповідача [PERSON] позов заперечила з підстав, визначених у відзиві, наголошувала, що 28.11.2018 року у домоволодінні позивача працівники відповідача виявили несанкціонований газопровід, вважає його таким оскільки його наявність не відповідає технічній документації. Стверджує, що цей несанкціонований газопровід був під`єднаний до системи газопостачання шляхом зварювання з боку системи газопостачання з однієї сторони, потім наявний проміжок між краном і трубою, на який може бути накинута гумова трубка і таким чином можна користуватися газом. З приводу підписання акту про порушення зазначила, що з акту вбачається, що він складався за участі позивачки. В судовому засіданні в якості свідків допитані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] показала суду, що працює фахівцем з балансування 1 категорії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», восени 2018 року на підприємство повідомили, що за адресою [ADDRESS] наявний несанкціонований газопровід (врізка). Свідок разом з іншими представниками відповідача - [PERSON] та [PERSON] виїхала по вказаній адресі, де побачили у дворі, на зовнішній стіні будинку несанкціоновану трубу (врізку), яка складалася зі штуцера і крана, до якого можна було щось приєднати, зафіксували порушення фотозйомкою і склали акт. Свідок повідомила, що під час складання акту позивачки не було, а був її син, який відмовився підписати акт про порушення. Також пояснила, що на момент огляду врізки фізичне приєднання до труби газопостачання було відсутнє. Також повідомила, що підписала акт і поїхала з об`єкту, депутата [PERSON] на той час на об`єкті не бачила, оскільки вона приїхала пізніше і суть порушення їй пояснювали інші представники відповідача - [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] показала суду, що у 2018 році була депутатом Покровської селищної ради, більше 2-х років тому (дату точно не пам`ятає) до неї звернувся працівник газового господарства [PERSON] і повідомив, що треба підписати акт про самовільне підключення до газопостачання. Свідок показала, що не є спеціалістом у газових питаннях, підписала складений акт не розбираючись у технічних деталях, власника будинку не бачила і не знає, хто є власником будинку. Пам`ятає, що у будинку знаходився якийсь чоловік, який там проживав. Показала, що зайшла у двір, працівники газового господарства підвели її до будинку, показали на трубу на будинку і пояснили, що це є несанкціоноване підключення до газопроводу. Свідок швидко підписала акт і повернулася на роботу. Свідок [PERSON] показав, що працює провідним інженером Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», у 2018 році виїхав разом з своїм керівником - [PERSON] на об`єкт по [ADDRESS] , де ними було виявлено несанкціонований газопровід, а саме, на стіні будинку побачили трубу з різьбою і кран, який був від`єднаний. Пояснив, що до житлового будинку повинен бути 1 ввод, 1 труба з 1 газовим краном, а тут було дві труби. Повідомив, що саме він проводив фотозйомку, акт не складав. Не пам`ятає чи була [PERSON] і чи відмовлялася вона від підпису акту. Свідок [PERSON] показав суду, що фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , в будинку своєї матері, позивачки [PERSON] . Показав, що 28.11.2018 року перебував вдома, приїхали працівники газового господарства, які почали оглядати газові труби ззовні будинку. Пояснив, що у період з 1986 року і по 2003 рік функціонувала інша газова труба, яку у 2003 році частково демонтували, обрізали і її залишки залишилися на стіні будинку, одрізані від газопостачання, тоді як будинок у теперішній час живиться газом через іншій газопровід. Свідок стверджує, що також пояснював працівникам газового господарства про цю трубу (врізку) і що кожного року вони зверталися до газового господарства з питанням про демонтаж цієї труби, однак жодних дій газовики не здійснювали. Обрізаним газопроводом не користувався. Також показав, що йому пропонували підписати акт згідно якого він нібито краде газ і він відмовився. Свідок [PERSON] показала суду, що є сусідкою сім`ї [PERSON] , 28.11.2018 року вона бачила, що до сусідського подвір`я за адресою: [ADDRESS] приходили працівники газового господарства, яких вона бачила здалеку, що вони ходять по двору, а потім обрізали газову трубу. Позивачку [PERSON] при цьому на подвір`ї не бачила Заслухавши сторони, свідків та дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно і технічним паспортом на будинок (копії, а. с. 87-90). Суд встановив, що [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, які надаються відповідачем, на підставі Типового договору розподілу природного газу, який є публічним договором приєднання, до якого [PERSON] приєдналась шляхом фактичного споживання природного газу та його оплатою. Наявність договірних відносин між сторонами не оскаржувалася і самими сторонами в судовому засіданні. У 2014 році позивач отримала абонентну книжку, яка є документом, що підтверджує право абонента на користування газом (а. с. 8-9). У абонентній книжці зазначається прізвище, ім`я, по батькові абонента ( [PERSON] ), адреса проживання - [ADDRESS] , містяться записи про проведені ПТО у 2014-2016 роках. 28 листопада 2018 року складений акт про порушення №650 згідно якого представниками відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за участі споживача [PERSON] складений акт по [ADDRESS] і встановлено порушення Кодексу ГРС (розділу ХІ, п. 2 пп1), а саме виявлений несанкціонований газопровід (копія, а. с. 5). У акті зазначається, що споживачу необхідно прибути на засідання комісії , яка буде проводити засідання з розгляду цього Акту 20.12.2018 року. У графі «Акт про порушення склали» зазначені прізвища та підписи представників оператора ГРМ - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і депутата Покровської селищної ради [PERSON] (а. с. 5). Напроти прізвища « [PERSON] » у графі «З актом про порушення ознайомлений споживач» зазначається «відмова» (від підпису). 26.12.2018 року відбулося засідання комісії по розгляду актів про порушення Кодексу ГРС на якому згідно визначеного порядку денного розглядалося питання про перерахунок (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу за наявності акту про порушення вимог Кодексу ГРС по особовому рахунку [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , споживач [PERSON] (а. с. 6). Комісія прийняла рішення у формі протоколу про задоволення акту про порушення №650 від 28.11.2018 відносно споживача [PERSON] , оскільки акт складений відповідно до вимог Кодексу ГРС, а також нарахувати об`єми природного газу за наявність несанкціонованого газопроводу за період з 28.05.2018 по 27.11.2018 і здійснити донарахування об`ємів природного газу на суму 53 413,75 грн. (а. с. 6). Як вбачається з протоколу від 26.12.2018 року, засідання комісії відбулося без участі споживача і в інший день, що був зазначений в акті про порушення. 26 грудня 2018 року відповідачем складений акт-розрахунок необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості на загальну суму 53 413,75 грн. (а. с. 7). Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу": оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно зі ч. 1 та ч. 2 ст. 12 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов`язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Згідно з п.1 ст.4 Закону України "Про ринок природного газу" державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Відносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з Операторами ГРМ регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві Юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827. Відповідно до розділу Ш Правил постачання, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачем та дотримання його умов. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2500 від 30.09.2015 року затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору). Відповідно до п.7 пар.3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Положеннями ч. 4 ст. 12, ч. 3 ст. 19, ч. 1 ст. 23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" визначено, що несанкціонованим відбором природного газу вважається, крім іншого: споживання природного газу поза охопленням приладами обліку. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Фізичні особи, фізичні особи-підприємці та юридичні особи, які порушили законодавство з питань функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, крім інших, є: несанкціонований відбір природного газу; самовільне під`єднання до Єдиної газотранспортної системи України, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок, тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання; відмова у доступі працівників уповноважених газопостачальних, газорозподільних та газотранспортних підприємств до приміщень, житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади (пристрої), лічильники газу. Як зазначено в розділі I Кодексу ГРС, несанкціонований газопровід - це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу, через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Відповідно до п. п. 5, 8, 11 п. 5.2 розділу V Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2500 від 30.09.2015 року, споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу; відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, відповідно до чинних нормативно-правових актів та/або цього договору; безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників Постачальника після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу. Згідно з п.п.3 п.6.1 VI Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2500 від 30.09.2015 року, постачальник має право ініціювати припинення постачання природного газу споживачу у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством. Відповідно до п.п.6 п.1, п.2 пар.7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ. Споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу. Згідно з п/п 1 п.1 пар.2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу. Відповідно до п.1 пар.3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Так, відповідно до п.5 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/ несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Представник Оператора ГРМ перед складанням акту про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акту про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Сторонами не заперечувався той факт, що між ними виникли договірні відносини з приводу надання та споживання природного газу по особовому рахунку [PERSON] [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , природний газ споживався позивачем, здійснювалась оплата наданих відповідачем послуг з газопостачання. Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року складений акт про порушення №650 згідно якого представниками відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за участі споживача [PERSON] складений акт по [ADDRESS] і встановлено порушення Кодексу ГРС (розділу ХІ, п. 2 пп1), а саме виявлений несанкціонований газопровід (копія, а. с. 5). У акті зазначається, що споживачу необхідно прибути на засідання комісії , яка буде проводити засідання з розгляду цього Акту 20.12.2018 року. У графі «Акт про порушення склали» зазначені прізвища та підписи представників оператора ГРМ - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і депутата Покровської селищної ради [PERSON] (а. с. 5). Напроти прізвища « [PERSON] » у графі «З актом про порушення ознайомлений споживач» зазначається «відмова» (від підпису). Суд також встановив, що на підставі акту №650 від 28.11.2018 року за результатами його розгляду на засіданні комісії ПАТ "Дніпропетровськгаз", яке відбулося 26.12.202018, прийняте рішення про нарахування вартості необлікованого газу за період з 28.05.2018 по 27.11.2018 і здійснити донарахування об`ємів природного газу на суму 53 413,75 грн. (а. с. 6). Глава 5 розділу XI «Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу» Кодексу ГРМ регулює порядок оформлення акту про порушення. Так, відповідно до пункту 4 Глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ ( у редакції станом на 21.09.2017) у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: - або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; - або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням. Судом достеменно встановлено, що під час проведення перевірки та складання акту №650 від 28.11.2018 року споживач [PERSON] була відсутня у домоволодінні за адресою [ADDRESS] , власником якого являється, отже, жодних пояснень при огляді газової системи надати не могла і відмовитися від підпису в акту про порушення не могла, оскільки не була присутня при складенні акту, про складання такого акту не знала. Факт відсутності позивачки під час складання акту про порушення за адресою: [ADDRESS] установлений і підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Акт про порушення пропонувався на підпис сину [PERSON] - [PERSON] , який не є власником будинку, не є стороною договірних відносин, які існують між сторонами. Окрім того, в акті чітко зазначено, що від підписання акту відмовилася саме « [PERSON] », таким чином, в акті містяться завідомо неправдиві відомості щодо відмови споживача від його підписання. Суд робить висновок, що акт №650 від 28.11.2018 року складений з порушенням закону і не є дійсним згідно вимог пункту 4 Глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ. Відповідно до пункту 8 Глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (пункт 8 Глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ). В порушення зазначеної норми закону комісія зазначила у порядку денному засіданні від 26.12.2018 року, оформленого протоколом №650, такі питання: 1. Про перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за наявності акту про порушення по особовому рахунку [NUMBER] ; 2. Про відображення нарахувань; 3. Про надання повідомлення постачальнику газу про розрахований (донарахований) об`єм природного газу (а. с. 6). Суд констатує, що питання щодо розгляду акту №650 про порушення по суті і наявності чи відсутності підстав для його задоволення комісією відповідача взагалі не розглядалося, що вказує на те, що засідання носило формальний характер. Враховуючи те, що акт №650 від 28.11.2018 року недійсний в силу вимог закону, як такий, що складений з порушенням вимог закону, які зазначені вище, комісія 26.12.2018 року прийняла рішення про нарахування об`ємів природнього газу, сума якого складає 53413,75 грн., на підставі акту, який містить в собі завідомо неправдиві відомості та складений з порушенням норм закону. Також суд констатує, що був порушений порядок повідомлення позивача про дату засідання комісії. Згідно п.8. глави 5 «Порядок оформлення акта про порушення» розділу XI Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі (п. 10 глави 5 «Порядок оформлення акта про порушення» розділу XI Кодексу газорозподільних систем). Як вбачається із складеного акту про порушення № 650 від 28.11.2018 року в ньому зазначено, що «комісія оператора ГРМ з розгляду цього Акта буде проводити засідання 20.12.2018 року за адресою: [ADDRESS] . На засідання комісії запрошується споживач. У разі неявки на засідання комісії цей Акт розглядається без участі споживача» (а. с. 5). Представник відповідача у відзиві зазначив, що один примірник акту про порушення був направлений споживачу рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується чеком Укрпошти ЦПЗ 33 від 17.12.2018 року та рекомендованим повідомленням, з якого вбачається відмітка про особисте отримання споживачем даного листа (а. с. 29), у додатках до відзиву відповідач зазначає копію рекомендованого повідомлення та чеку. Однак в судовому засіданні при дослідженні письмових доказів суд встановив, що відповідач надав лише фіскальний чек про надсилання листа на адресу [PERSON] (а. с. 35), при цьому відсутні будь-які докази надсилання акту рекомендованою поштою і відсутні докази отримання позивачем цього акту, що в судовому засіданні не заперечував і відповідач. Як встановлено судом, позивач не підписувала даний акт, не отримувала другий екземпляр та відсутні докази направлення даного акту рекомендованою поштою позивачу, отже, про дату і час (який до речі взагалі не зазначений в акті) комісії позивач не був повідомлений. Окрім того, суд встановив, що в акті зазначена дата засідання комісії 20.12.2018 року, тоді як засідання відбулося 26.12.2018 року, при цьому позивач також не повідомлений і про цю дату і час засідання комісії. Суд констатує, що складання акту про порушення №650 від 28.11.2018 року та його розгляд на засіданні комісії Оператора ГРМ відбулися із грубими порушеннями законодавства, зокрема, глави 5 «Порядок оформлення акта про порушення» розділу XI Кодексу газорозподільних систем, процедура, яка передбачена законом для виявлення та розгляду порушення відповідачем не виконана, таким чином, акт про порушення не міг бути підставою для донарахування об`ємів природного газу, а рішення комісії у вигляді протоколу № 650 від 26.12.2018 року є незаконним та необґрунтованим. Отже, таке рішення комісії підлягає скасуванню як прийняте з порушенням вимог закону. У відзиві відповідач також зазначає, що 28.11.2018 року при складанні акту про порушення відносно [PERSON] представниками оператора ГРМ здійснювалася фотофіксація виявленого порушення, а саме, наявність несанкціонованого газопроводу, що вбачається з вказаних фотокарток, копії яких додаються (а. с. 29). Однак у переліку додатків до відзиву на позов ці фотокартки не зазначені і в матеріалах справи не містяться. Суд дослідив копію виконавчої технічної документації на внутрішньобудинковий газопровід, наданий відповідачем (а. с. 37-44). З наданого документу вбачається, що внутрішньобудинковий газопровід змонтований 26.12.1984 року (а. с. 38). З наданих в судовому засіданні пояснень відповідача, на план-схемі (а. с. 39, 40) зображені демонтований газопровід (права частина, труба закреслена хрестиками) і новий, діючий газопровід, збудованих у 2000-х роках (зліва внизу). На аксонометричній схемі 1:100 також вбачається ситуаційний план м 1:500 із зазначенням труби демонтованої та нової (а. с. 44). Дане переобладнання відбулося у 2003 році (а. с. 42). У відзиві відповідач зазначив, що згідно ситуаційного плану, витягів з проектної документації вбачається, що наявність несанкціонованого газопроводу споживача не відповідає проекту системи газопостачання житлового будинку, а позивачем не надано належних доказів того, що вказаний газопровід запломбований з 80-х років, як зазначено ним в позовній заяві, а виходячи з обсягу прав та обов`язків споживача природного газу, позивач несе відповідальність за утримання газового обладнання в належному стані, безпечну експлуатацію та своєчасне технічне обслуговування газових мереж та встановленого обладнання. Здійснюючи системний аналіз правових норм, які регулюють правові відносини між сторонами, суд встановив, що на момент переобладнання газопроводу у домоволодінні [PERSON] у 2003 році діяв наказ Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01 жовтня 1997 року № 254 "Про затвердження Правил безпеки систем газопостачання України", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 1998 року за № 318/2758 (НПАОП 0.00-1.20-98) (далі - Правила). Відповідно до п. 1.1. даного нормативного акту ці Правила поширюються на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форм власності та організаційно-правової форми, діяльність яких пов`язана з будівництвом, ремонтом, розширенням, реконструкцією, технічним переоснащенням (далі - будівництво), експлуатацією систем газопостачання (далі - експлуатація), а також роздрібною торгівлею зрідженим вуглеводним газом у балонах. Ці Правила встановлюють вимоги безпеки до систем газопостачання для забезпечення споживачів природним газом з надлишковим тиском не більше 1,2 МПа, а також зрідженим вуглеводневим газом з надлишковим тиском не більше 1,6 МПа, у тому числі до газопроводів та газового обладнання промислових і сільськогосподарських підприємств, теплових електростанцій, котелень, підприємств комунального і побутового обслуговування населення, житлових і громадських будинків (п. 1.2. Правил). Пункт 2.1. Правил визначає, що газопровід-ввід - це газопровід від місця приєднання до розподільного газопроводу до запірного пристрою (включно) на вводі в будинок. Інвентарна заглушка - від`ємна деталь (різьбова або фланцева), яка забезпечує герметичне закриття труби, отворів, штуцерів або бобишок; листова заглушка повинна мати хвостовик . Підключення до газових мереж - надання газорозподільним підприємством послуги замовнику щодо фізичного підключення об`єктів системи газопостачання та/або споживання замовника до газових мереж згідно з установленим порядком. Прийняття в експлуатацію об`єктів систем газопостачання населених пунктів і промислових підприємств здійснюється на підставі зареєстрованої декларації або виданого сертифіката відповідно до вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461. Підключення новозбудованого газопроводу до існуючої розподільної газової мережі, продувка, пуск газу та проведення комплексного випробування (пусконалагоджувальних робіт) виконуються після підписання акта приймання газообладнання для проведення комплексного випробування (пусконалагоджувальних робіт) за формою додатка Ю (обов`язкового) до ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання". Додаток Ю передбачає участь у комісії представника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (п. 4.6. Правил). Підключення житлових, громадських будинків, підприємств комунального та побутового обслуговування населення до системи газопостачання здійснює газорозподільне підприємство, що має відповідний дозвіл центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (п. 4.8. Правил). Згідно пункту 7.1. Правил до газонебезпечних робіт належать: підключення новозбудованих газопроводів до діючої системи газопостачання; пуск газу в системи газопостачання об`єктів при введенні в експлуатацію, після ремонту чи реконструкції, виконання пусконалагоджувальних робіт; відключення від діючих газопроводів, консервація і реконструкція газопроводів і газовикористовуючого обладнання сезонної дії об`єктів систем газопостачання. При відключенні газопроводів після запірних пристроїв необхідно встановлювати інвентарні заглушки (п. 7.27 Правил). Під час демонтажу газового обладнання ділянки газопроводу до нього повинні відрізатися у місцях відводу від розподільчих газопроводів та заварюватись наглухо. Відрізана ділянка газопроводу повинна бути продута повітрям або інертним газом та заварена з двох кінців п. 7.37 Правил). З наведених норм вбачається, що під час демонтажу старого газопроводу у домоволодінні [PERSON] газорозподільне підприємство повинно було відключити стару трубу, відрізатися у місцях відводу та заваритися наглухо, і це є обов`язком такого підприємства і необхідною умовою для забезпечення безпечної експлуатації газопроводу. Сторона позивача в судовому засіданні стверджувала, що саме у такому вигляді і існує відрізок старого газопроводу, залишок якого перебуває на стіні будинку; жодних доказів зворотнього і того, що газорозподільне підприємство у 2003 році при демонтажі старого газопроводу не виконало ці умови, а також того, що позивач якимось чином самовільно врізався у діючий газопровід суду з боку відповідача не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що наявність несанкціонованого газопроводу у розумінні розділу I Кодексу ГРС, згідно якого несанкціонований газопровід - це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу, через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу) - також нічим не підтверджена. Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу VI «Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу» Кодексу ГРМ оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у тому числі у випадку несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ. Враховуючи наведене, оскільки судом не встановлено наявності несанкціонованого газопроводу у споживача [PERSON] , а також суд встановив, що акт про порушення є недійсним, а комісія з розгляду акту винесла неправомірне рішення, яке підлягає скасуванню, суд дійшов висновку, що дії відповідача по відключення позивача від газопостачання є неправомірними, тому вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] в частині визнання таких дій неправомірними, а також в частині зобов`язання відповідача підключити домоволодіння позивача до постачання газу за кошти самого відповідача. Щодо позиції відповідача про обрання позивачем неналежного способу захисту, суд дійшов наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина друга статті 5 ЦПК України). Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі №910/17955/17 (провадження № 12-137гс19) зазначається, що «предметом позову у справі …є скасування протоколу засідання комісії ПАТ «ЕК Одесаобленерго» від 29 червня 2017 року № 67 щодо розгляду акта про порушенняПКЕЕ від 16 травня 2017 року № 036296 та визнання дій комісії ПАТ «ЕК Одесаобленерго» щодо розгляду зазначеного акта неправомірними. При розгляді справи № 522/12901/17-ц Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу засідання комісії щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але й узагалі не підлягають судовому розгляду. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/12901/17-ц складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Оскільки у справі № 910/17955/17 предметом позову є скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, а у справі № 522/12901/17-ц питання щодо скасування рішення комісії не було предметом розгляду, то підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18), відсутні. Велика Палата Верховного Суду вважає, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача». Отже, суд констатує, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у виді позовної вимоги про скасування рішення комісії від 26.12.2018 року, оформленого протоколом №650, є належним способом захисту порушених прав позивача. Окрім того, за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акту про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільних систем, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Таким чином, зазначеними положеннями законодавства прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку. Крім того, пунктом 3.4 Положення визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній (газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку. Вимога [PERSON] про визнання неправомірним та скасування рішення комісії з розгляду акту про порушення, визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 53413,75 грн., визнання відсутності обов`язку позивача сплатити це нарахування, зобов`язання виключити з особистого рахунку вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 53413,75 грн.; зобов`язання відповідача за власний рахунок відновити газопостачання об`єкту є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки такі дії та рішення оператора газорозподільної системи безпосередньо впливають на права та обов`язки споживача послуг з газопостачання, встановлюють об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу та створюють для споживача загрозу припинення газопостачання. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19). Суд також відхиляє твердження відповідача, що рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2019 року в частині встановлених у рішенні фактичних обставин має преюдиційний характер. Судом встановлено, що 18.10.2019 року Покровським районним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання дій по складанню акту про порушення неправомірними, визнання незаконним нарахування вартості необлікованого, (нарахованого) об`єму та обсягу природного газу (а. с. 49-63), яким [PERSON] відмовлено у задоволенні позову. Як вбачається з мотивувальної частини цього рішення, суд дійшов висновку, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого порушеного права, а саме, оскаржив дії по складанню акту про порушення неправомірними, при цьому до суду не викликалися свідки, не встановлювалися ті фактичні обставини, які суд встановлював у цьому судовому процесі стосовно інших заявлених позовних вимог. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо стягнення судових витрат, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч.6 ст.141 ЦПК України). Оскільки, відповідно до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягненню на користь держави з відповідача у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved