Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

ТОВ " Рівнетеплоенерго" звернулося до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просили стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у сумі 79736,75 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Свої позовні вимоги мотивують тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , власником ( квартиронаймачем) якого є [PERSON] . Згідно витягу оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на [PERSON] , станом на 01.06.2020 р. виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 79 736,75 грн. Відповідач користується наданими послугами з гарячого водо та теплопостачання, та є споживачем послуг, отримує квитанції на оплату, а тому зобов`язаний оплатити заборгованість. Представник позивача за довіреністю І.Л. Тємнова в судове засідання не з`явилася. Згідно поданої до суду заяви просила розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно. Згідно поданої до суду заяви просив застосувати позовну давність до вимог про стягнення заборгованості по вказаній справі, розглянути справу без його участі. Ухвалою Рівненського міського суду від 16.07.2020 р. прийнято позовну заяву ТОВ " Рівнетеплоенерго" до розгляду , відкрите спрощене позовне провадження, призначений судовий розгляд з викликом сторін. Дослiдивши письмовi матеріали по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , власником ( квартиронаймачем) якого є [PERSON] . Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про теплопостачання», п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.67,68 ЖК України, відповідач зобов`язаний своєчасно, а саме щомісячно, здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Розрахунок вартості наданих Товариством послуг з теплопостачання здійснюється відповідно до тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №137 від 09 жовтня 2008 року, №6 від 04 січня 2011 року та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ТзОВ «Рівнетеплоенерго» №449 від 23 квітня 2014 року, №569 від 23 травня 2014 року, №664 від 13 червня 2014 року, №792 від 27 червня 2014 року, №146 від 17 жовтня 2014 року, №1171 від 31 березня 2015 року, №174 від 21 травня 2015 року, №1101 від 09 червня 2016 року та №1536 від 28 грудня 2017 року, №1791 від 11 грудня 2018 року. Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положеньЗакону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання. Як вбачається яз дослідженого в судовому засіданні витягу оборотної відомості по особовому рахунку № № [NUMBER] , квартиронаймач [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів за послуги теплопостачання станом на 01.06.2020 року виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 79736,75 грн. Відповідно до ст.13 ЦК Україницивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК Українивласникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Відповідно до ст.322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно дост.19 Закону України «Про теплопостачання»споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2055 року №630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст.610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1ст.611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Наслідки спливу позовної давності визначені статтею 267 ЦК України. Частиною третьою вказаної статті закріплено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Частиною 2 ст.258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Статтею 253 ЦК України, визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Так позивач пред`явив вимогу про стягнення заборгованості за період поза межами строку позовної давності. Позовна заява пред`явлена до суду 03.07.2020 р. (вх. № 32100/20), а відтак , за наведених обставин, враховуючи достовірно встановлені судом докази, суд приходить до висновку , що позовна заява підлягає до задоволення частково, шляхом стягнення з відповідача боргу в межах строку позовної давності, а саме з 30.07.2017 р. по 30.07.2020 р. в сумі 45 438,69 грн., що є заборгованістю за даний період. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1197,85 грн. (2102,00 грн. х 45438,69 грн. /79736,75 грн.). На підставі наведеного,

Outcome: partial