Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість по тілу кредиту у розмірі 1085092 грн. 67 коп. за кредитним договором №91.840.07.21 від 23.10.2007 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Хоум [PERSON]» та судовий збір у розмірі 16276 грн. 39 коп. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 23.10.2007 року ЗАТ «ХОУМ [PERSON]» укладено кредитний договір №91.840.07.21 з [PERSON], відповідно до п.1.1 якого [PERSON] надає Позичальнику кредит у сумі 453660,00 доларів США строком з 23 жовтня 2007 року по 22 жовтня 2022 року зі сплатою 14,5 % річних. 23.10.2007 року укладений договір поруки між ЗАТ «ХОУМ [PERSON]» та ТОВ ІТЦ «ЕНЕРГЕТИКА», відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №91.840.07.21 від 23.10.2007 року, як існуючих в даний час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 26 вересня 2011 року між ПАТ «Банк Восток», який є правонаступником ЗАТ «ХОУМ [PERSON]» та ТОВ «[PERSON] Фінанс» було укладено Договір відступлення права вимоги №7, на підставі якого останній набув права кредитора відносно [PERSON]. В свою чергу, 17 лютого 2014 року ТОВ «[PERSON] Фінанс» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» уклали Договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами, відповідно до якого позивач набув права нового кредитора до [PERSON] за кредитним договором №91.840.07.21 від 23.10.2007 року. Так, сума заборгованості [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» за кредитним договором №91.840.07.21 від 23.10.2007 року становить 18489540,62 грн., з яких: сума простроченого основного боргу складає 3376110,67 грн., сума прострочених процентів складає 1436862,41 грн., пеня банку складає 13676567,54 грн. Враховуючи той факт, що сума простроченого основного боргу [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» складає 3376110,67 грн., а рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2011 року визнано право власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №91.840.07.21 від 23.10.2007 року в сумі 2291018,00 грн., тому станом на теперішній час сума простроченого основного боргу боржника становить 1085092,67 грн., у звязку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно раніше наданих письмових заперечень [PERSON] від 24.11.2016 року, останній просив відмовити в задоволенні позовної заяви посилаючись на те, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2011 року у справі № 2-3460/11 позов ПАТ «Хоум [PERSON]» до нього задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення його заборгованості за кредитним договором на суму 2291018,00 грн. Враховуючи вищезазначене, а також відсутність в матеріалах справи детального розрахунку позовних вимог, вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з нього 1085092,67 грн. Зазначив, що звернення ПАТ «Хоум [PERSON]» до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки по суті є вимогою дострокового повернення всієї суми кредиту, та вважає, що строк позовної давності за вимогами банку про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором почав свій відлік з 13.12.2012 року дня, наступного за днем набрання законної сили заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2011 року у справі № 2-3460/11 оскільки саме з цього моменту банк набув права стягнути різницю між вартістю предмету іпотеки та його заборгованістю. Відтак, даний строк сплив 13.12.2015 року, що є окремою підставою для відмови у позові. Вважає, що вимоги позивача до відповідача ТОВ ІТЦ «ЕНЕРГЕТИКА» підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки вони є юридичними особами. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю Інженерно-технічний центр "ЕНЕРГЕТИКА" в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Встановлено, що 23 жовтня 2007 року між [PERSON] акціонерним товариством «ХОУМ [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №91.840.07.21, відповідно до якого, відповідач отримав кредит у сумі 453660,00 доларів США строком з 23.10.2007 року по 22.07.2022 року зі сплатою 14,5 відсотків річних (арк.с.9-11). У відповідності до п.4.1 та п.4.2 вказаного кредитного договору відповідач зобов'язався використати кошти на вказані в договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту і сплату нарахованих процентів у встановлені договором строки; починаючи з місяця, наступного за датою видачі кредиту, щомісячно в період з 1-го по 16-те число вносити грошові кошти, для погашення заборгованості за договором. Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2011 року визнано за ПАТ «Хоум [PERSON]» право власності на предмет іпотеки за іпотечним договором №91.840.07.21.1 від 23.10.2007 року, а саме на нежитлові приміщення загальною площею 1854,1 кв.м., які знаходяться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Сталінграду, 147, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Хоум [PERSON]» за кредитним договором №91.840.07.21 від 23.10.2007 року в сумі 2291018 грн. та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Хоум [PERSON]» на повернення судових витрат 1820 грн. (арк.с.19, 21). Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31.05.2012 року змінено стягувача з виконання вказаного рішення на ТОВ «[PERSON] Фінанс» (арк.с.20). 17.02.2014 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Фінанс» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами, відповідно до умов якого кредитор, яким є ТОВ «[PERSON] Фінанс», відступає належне йому право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором, а новий кредитор, тобто ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», відповідно стає кредитором по відношенню до боржника [PERSON] (арк.с.15-18). Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.08.2014 року змінено стягувача з виконання рішення суду від 01.07.2011 року на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (арк.с.20, на звороті). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №59912472 від 26.05.2016 року, на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2011 року та ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.03.2015 року по справі №2-3460/11, 03.02.2016 року зареєстровано за [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» право власності на нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська обл., м.Дніпропетровськ, вул.Героїв Сталінграда, буд.147 (арк.с.79-101). Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно\~ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як визначено у\~ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.5\~ст.261 ЦК України\~за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з кредитного договору, зобов'язання відповідача були визначені відповідним строком, тобто він зобов'язався повернути отриманий кредит та виплатити відсотки за користування коштами до 22.10.2022 року включно. Відповідно до\~ст.264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Оскільки заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2011 року, яким вимоги первісного кредитора були задоволені та визнано за ним право власності на предмет іпотеки за іпотечним договором №91.840.07.21.1 від 23.10.2007 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Хоум [PERSON]» за кредитним договором №91.840.07.21 від 23.10.2007 року в сумі 2291018 грн.,\~фактично було виконане 03.02.2016 року, а залишок заборгованості [PERSON] не погашено, [PERSON] з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" зберігає за собою право на задоволення своїх вимог. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст.610 ЦК України. Враховуючи той факт, що сума простроченого основного боргу [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» складає 3376110,67 грн., а рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2011 року визнано право власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №91.840.07.21 від 23.10.2007 року в сумі 2291018,00 грн., тому станом на теперішній час сума простроченого основного боргу боржника становить 1085092,67 грн. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В забезпечення виконання позичальником зобовязань між кредитором [PERSON] акціонерним товариством «ХОУМ [PERSON]», позичальником [PERSON] та відповідачем [PERSON] з обмеженою відповідальністю Інженерно-технічний центр "ЕНЕРГЕТИКА" 23.10.2007 року укладено договір поруки №91.840.07.21.1 (арк.с.12). Відповідно до вказаного договору поруки позичальник та поручитель відповідають перед банком за порушення обовязків, як солідарні боржники. Як вбачається із матеріалів справи.\~\~[PERSON] з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" звернулося до суду з вимогами про стягнення кредитної заборгованості з боржника - фізичної особи, та поручителя\~юридичної особи, які виникли з окремих договорів кредиту й поруки та можуть бути самостійними й окремими предметами позову. Так, відповідно до\~ст.15 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті\~3,\~15 ЦПК України). Тобто, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Відповідно до розяснень, які містяться в п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі\~статтею 124 Конституції України\~юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2\~статті 15 ЦПК України\~у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за\~Кодексом адміністративного судочинства України\~(стаття 17) або\~ГПК України\~(статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Відповідно до п. 15 вказаної постанови розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Згідно із частиною першою статті\~1, статтями\~2,\~12 ГПК України\~справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у яких сторонами є юридичні особи, розглядаються господарськими судами. Відповідно до\~статті 16 ЦПК України\~не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 01 липня 2015 року за № 6-745цс15, постанові від 26 жовтня 2016 року №1198цс16, постанові від 16 листопада №6-2205цс16, які згідно зі\~ст.360-7 ЦПК України\~є обов'язковими для судів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в частині вимог про стягнення з [PERSON] з обмеженою відповідальністю Інженерно-технічний центр "ЕНЕРГЕТИКА" кредитної заборгованості провадження підлягає закриттю, оскільки дані вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Таким чином, саме з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок стягнення заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № 91.840.07.21 від 23.10.2007 року підлягає стягненню сума 1085092 грн. 67 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 16276 грн. 39 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial