Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Виклад позиції позивача. 09 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія "Європошта" та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту № 518. Відповідно до Кредитного договору (п.п.2.1.-2.3.) [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,99% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за Кредитним договором складає 361,35% від розміру кредиту. Нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році) від залишку заборгованості по кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту продовжувався та встановлений 14 лютого 2019 року (згідно Додаткового договору № 1 від 31.01.2019 року цо Кредшноге- договору). Підписавши Кредитний договір, Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, виконати свої зобов`язання у повному обсязі в порядку та в строки, передбачені Кредитним договором (п.1.1.). Позичальник підтвердив свою згоду з умовами Кредитного договору, підписавши графік платежів з погашення кредиту та сплати процентів. Також Позичальник своїм підписом підтвердив те, що він ознайомлений з інформацією про сукупну вартість кредиту для споживача. Ці документи додаються до позовної заяви. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором - 5000,00 грн., на картковий рахунок Відповідача (згідно наданої заяви на перерахування коштів у безготівковій формі від 09.01.2019 року), що підтверджується платіжним дорученням № 2346 від 09.01.2019 року. Відповідно до п. 6.4. Кредитного договору при порушенні позичальником строку повернення кредиту, вказаного в п. 3.2 Кредитного договору Позичальник повинен сплатити Кредитору пеню в розмірі 0,1% від розміру кредиту за кожний день прострочення/повернення кредиту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, а саме, не повернув кредит в строк 14.02.2019 року, порушивши умови Кредитного договору та статті 525, 526, 530, 1054 ЦК України. 04.11.2019 року Відповідачу направлено Вимогу про погашення заборгованості по Кредитному договору, що підтверджується поштовими корінцями, однак, Відповідач ухиляється від сплати прострочених платежу та процентів. В порушення умов кредитного договору, ст.ст. 509, 525, 526, 629,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав в результаті чого заборгованість станом на 06.03.2020 року становить 21056,38 гривень, що включає в себе: - 4 874,00 гривень прострочена заборгованість по кредиту; - 15 041.86 гривень прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом; - 1 140,5 2 гривень пеня. За таких підстав Банк звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 01.04.2020 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача 06.04.2020 року директором ТОВ " Фінансова компанія "Європошта", до суду була надіслана уточнююча письмова заява про зменшення розміру позовних вимог (а.с.35). 07.05.2020 року від позивача ТОВ " Фінансова компанія "Європошта" надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення (а.с.37). Відповідач [PERSON] заяв і клопотань, повязаних із розглядом справи, до суду не подавав. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали суду від 01.04.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ « Фінансова компанія`Євопошта», до [PERSON] про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі, розгляд цивільноїсправи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 08.05.2020 року без повідомлення (виклику) учасників справи. Судом здійснювався запит до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідача, а тому ухвалу суду від 01.04.2020 року було направлено на адресу відповідача разом з копією позовної заяви, додатками до неї та повісткою про виклик до суду було направлено на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві. Згідно здійсненого запиту до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Вінницькій області відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS] , що відповідно збігається з адресою зазначеною позивачем у позові, однак поштовий конверт повернувся до суду з відміткою «За закінченням встановленого строку зберігання», а тому справа розглядом відкладалася. З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, 08.05.2020 року на веб - порталі "Судова влада" судом розміщено оголошення про відкладення справи розглядом на 09 червня 2020 року на 08:00 год. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено факт укладення 09.01.2019 року угоди між Товариством з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія "Європошта" та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту № 518, згідно якої останній отримав кредит в сумф 5000 гривень на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,99% (а.с.5-7). [PERSON] отримав кредит підписавши кредитний договір, а також уклав додатковий договір № 1 від 31.01.2019 року погодившись із внесеними змінами до п. 3.2. Договороу фінансового кредиту № 518 від 09.01.2019 року щодо сплати відсотків за користування кредитом відповідно до графіку, який був затверджений сторонами . При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до взятих на себе зобовязань позичальник [PERSON] зобов`язувася сплачувати щомісячну суму мінімально необхідного платежу, проте своїх зобовязань не виконує. В результаті невиконання зобовязань відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 06.03.2020 року становить 21056,38 гривень. Заборгованість за кредитним договором нараховано відповідно до діючого законодавства та умов договору (а.с.5-6,7). Відповідачу [PERSON] було направлено Вимогу про погашення заборгованості по Кредитному договору, що підтверджується копією зворотного поштового повідомлення. 06.04.2020 року Позивач звернувся до суду з заявою про уточнення ( зменшення) позовних ввимог, мотивуючи свою позицію тим, що боржник [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за Договором фінансового кредиту № 518 від 09.01.2019 року сплатив 500 гривень (а.с.35) А тому відповідно до здійсненого перерахунку боргу позивач просить стягнути з відповідача меншу суму заборгованості, а саме: прострочену заборгованість по кредиту в сумі 4 874,00 гривень, прострочену заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 14 541,86 гривень, пеню в сумі 1 140,52 гривень, що становить - 20 556 (двадцять тисяч п`ятсотп`ятдесят шість) грн. 38 коп. Перешкод для предявлення позову про стягнення заборгованості судом не встановлено. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Згідно ст.526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Судом встановлено, що Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.4. кредитного договору при порушенні позичальником строку повернення кредиту, вказаного в п. 3.2 кредитного договору позичальник повинен сплатити кредитору пеню в розмірі 0,1% від розміру кредиту за кожен день прострочення/повернення кредиту. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ " Фінансова компанія "Європошта" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. (а.с.1).

Outcome: approved