Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

В позовній заяві та в судовому засіданні позивач та її представник просять суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], покликаючись на те, що відразу після народження дочки відповідач залишив позивача та їхню спільну дочку та виїхав у невідомому напрямку. З того часу відповідач жодного разу не бачив дитину і не намагався влаштувати зустріч із нею.Їхня дочка проживає із позивачем в с.Добрівляни, Заліщицького району Тернопільської області. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати із позивачем. Весь цей час відповідач життям дочки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже 5 років, вона не знає свого батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також в спілкуванні із позивачем ніколи про батька не питає та ним не цікавилася. Аліменти відповідач не сплачує, так як не зверталася із заявою про стягнення аліментів, так як позивачу невідоме місце проживання відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення повідомлення про виклик в судове засіддання на офійному сайті Заліщицького районного суду Тернопільської області в мережі інтернет. З огляду на неявку відповідача в судові засідання, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст.ст. 280-284 ЦПК України. Представник третьої особи в судовому засіданні висловив думку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.01.2013 року [PERSON] народилася [INFO]. Батьками її являються [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно висновку органу опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації №02-900/02-20 від 06.06.2017 року, під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO]. З часу народження дочки батько з сім'єю не проживає, не бере участі у вихованні та утриманні дочки, яка проживає разом з мамою і знаходиться на її повному утриманні, про що свідчать: довідка видана ДНЗ "Пізнайко" с.Добрівляни та довідка, видана виконкомом Добрівлянської сільської ради. А відтак, орган опіки та піклування Заліщицької РДА вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню доньки [PERSON]. Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу "Пізнайко" с.Добрівляни Заліщицького району Тернопільської області, видана [PERSON] в тім, що її дочка [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад "Пізнайко". Дитина охайна, доглянута, неконфліктна, товаришує з однолітками. Проживає разом з мамою - [PERSON]. Вихованням дитини займається мама, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини і садочку. Батько дитини вихованням не займається. В садочку жодного разу не був. Згідно довідки №364 від 05.06.2018 року виданої виконкомом Добрівлянської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, [PERSON] дійсно жителька с.Добрівляни Заліщицького району Тернопільської області та склад її сім'ї слідуючий: син [PERSON] - 2010 року народження, дочка [PERSON] - 2013 року народження, батько [PERSON] - 1959 року народження, мати [PERSON] - 1961 року народження, сестра [PERSON] - 1984 року народження, племінник [PERSON] - 2015 року народження. Згідно п.16 абзацу 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, зокрема, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми, не створює умов для отримання ними освіти, що знайшло своє повне підтвердження в судовому засіданні, а тому виходячи з цього позов слід задоволити і позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховуючи положення ст.141 ЦПК України, вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. На підставі ст.ст.150, 164, 165, 167, 243, 244, 258 Сімейного кодексу України, ст.ст. 60, 62, 63 ЦК України та

Outcome: approved