Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

01.07.2014 року позивач ПАТ "Дельта Банк" звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 03.04.2008 року банк уклав з відповідачем кредитний договір № 003-14076-030408 про надання останньому кредиту у сумі 2 455 грн.33 коп. на придбання певного майна/послуг на умовах, визначених договором. Відповідно до п.2.3. договору за користування Кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік, а також за ведення кредитної справи відповідачка сплачує кредитору плату у розмірі 1% в місяць. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 2 455 грн.33 коп.(дві тисячі чотириста п'ятдесят п'ять гривень 33 копійки) грн, про що свідчить меморіальний ордер № 14192231 від 03.04.2008 року. Зі свого боку, відповідач отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується актом перевірки наявності, стану, умов використання Предмету застави від 03.04.2008 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Станом на 27.02.2014 року відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 1 834, 01 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту 1 833,92 грн.; заборгованості за відсотками 0,09 грн.; заборгованості за комісіями 0,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак направив на адресу суду заяву про підтримання позову та розгляду справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив суду, що дійсно брав кредитні кошти. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03.04.2008 року публічний акціонерний банк "Дельта Банк" (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта") уклав з відповідачем кредитний договір № 003-14076-030408 про надання останньому кредиту у сумі 2 455 грн. 33 коп. на придбання певного майна/послуг на умовах, визначених договором. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом відповідачка сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік, а також за ведення кредитної справи відповідачка сплачує кредитору плату у розмірі 1% в місяць. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 2 455 грн. 33 коп. Зі свого боку, відповідач отримав у своє розпорядження майно. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Станом на 27.02.2014 року відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 1 834, 01 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту 1 833,92 грн.; заборгованості за відсотками 0,09 грн.; заборгованості за комісіями 0,00 грн. Положеннями договору передбачено, що ТОВ «Комерційний банк «Дельта» у випадку порушення позичальником сплати, передбачених договором платежів більш, ніж на один місяць, має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту у повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такий самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит відповідно до умов договору. У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та видав позичальнику обумовлену договором суму, що підтверджується наданими позивачем доказами. Як вбачається із розрахунку суми заборгованості відповідачки, остання не виконувала належним чином умови кредитного договору, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1 833,92 грн. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. З відповідача також слід стягнути судові витрати по справі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved