Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON], відділу Держземагенства в м.Дружківці Донецької області про усунення порушень права власності на землю та зобов"язання виконання певних дій з захисту цивільних прав та інтересів. В позові вказала такі обставини. 30 листопада 2009 року Дружківським міським відділом Держкомзему, в теперішній час Держземагенства їй був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1002 га., розташовану по [ADDRESS]. Власником домоволодіння, розташованого на суміжній земельній ділянці являється відповідач [PERSON] Відповідач вчинила дії, які порушують правила добросусідства та створюють загрозу порушення її права власності на земельну ділянку, оскільки самостійно зайняла частку належної їй земельної ділянки загальною площею 47 кв.м. Земельний спір між нею та відповідачкою розглядався комісією по вирішенню земельних спорів Дружківської міської ради, яка 19 липня 2012 року прийняла рішення, рекомендуючи їй, як власнику земельної ділянки [ADDRESS] в двотижневий термін звернутися до землевпорядної організації, яка має ліцензію на право виконання земельно-кадастрових робіт для відновлення межі земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вона у відповідності з рішенням комісії 25 липня 2012 року уклала договір з приватним підприємцем [PERSON], який діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію, ліцензію Державного комітету України по земельним ресурсам на виконання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та встановлення межових знаків земельної ділянки, належної їй на праві власності. 25 липня 2012 року роботи по встановленню меж належної їй земельної ділянки були [PERSON] виконанні, але встановити межові знаки між належної їй земельною ділянкою та земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння [PERSON] на місцевості не спромоглось, оскільки відповідач заборонила заходити за суміжну земельну ділянку. Одночасно відповідач [PERSON] 13 вересня .2012 року уклала договір з Державним підприємством "Центр земельного кадастру" на виконання робіт по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по [ADDRESS]. За результатами робіт 29 жовтня 2012 року відповідачкою надані для реєстрації Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд по [ADDRESS] та Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на вищезазначену земельну ділянку. Вважає, що такі дії відповідачки порушують її право власності. Просить зобов'язати відповідачку усунути перешкоди щодо відновлення меж між земельними ділянками, розташованими [ADDRESS] та [ADDRESS] для відновлення межі земельної ділянки в натурі ( на місцевості), шляхом допуску землевпорядника на суміжну земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] для встановлення межових знаків між вищевказаними земельними ділянками. Також просить зобов'язати відділ Держземагенства в м.Дружківці Донецької області припинити будь які дії з реєстрації Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд на территоріі [ADDRESS] в місті Дружківці до прийняття рішення комісією по вирішенню земельних спорів Дружківської міської ради. Стягнути на її користь з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позові і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не визнала позовні вимоги в повному обсязі. Вона пояснила, що вважає засідання комісії по вирішенню земельних спорів Дружківського міської ради 19.07.2012 року по заяві [PERSON] проведено в порушення вимог ЗК України, оскільки розгляд спорів по приватизованій землі відноситься виключно до компетенції судів. [PERSON] написала заяву про захват приватизованої земельної ділянки, яка знаходиться у її власності. Вважає, що комісія по вирішенню земельних спорів неправомірна була проводити засідання та приймати якесь рішення, в тому числі рекомендувати [PERSON] встановлювати межові знаки. Раніше в 2011 році [PERSON] власноруч заповнювала бланк Технічної документації по землеустрою і підписала документи попередньому власнику [ADDRESS] в яких погодилась із межею, що існує. Межу, огородження, а потім і калитку в огородженні між будинками встановлювала сама [PERSON] до купівлі нею будинку. В двох державних актах на приватизацію земельної ділянки [PERSON] вказані координати земельної ділянки, судячи з яких межа проходить через будівлю магазину "Аннушка", розташовану [ADDRESS], тобто позивач захопила частину її земельної дільниці по всій межі на 86 см. Ні вона, ні хтось інший не перешкоджали [PERSON] в проведенні робіт. Вважає, що звернення до Центру Державного земельного кадастру і оформлення відповідної Технічної документації у відділі Держземагенства це її право. Вона підписала договір на проведення робіт з Донецьким регіональним філіалом Центру державного земельного кадастру, співробітники якого встановили межу і в їх роботі приймали участь [PERSON], подружжя [PERSON], усі сусіди по земельній ділянці будинку [ADDRESS] по вулиці Московській. По закінченню робіт усі сусіди, крім [PERSON], підписали акт приймання-передачі межових знаків на зберігання від 22 вересня 2012 року без зауважень. Таким чином, [PERSON], незважаючи на її незгоду з рішенням комісії по вирішенню земельних спорів, був допущений на її земельну ділянку та він мав можливість проводити і проводив відповідні заходи по встановленню межі. [PERSON] і раніше, тобто до 22 вересня 2012 року, виконував різні роботи на земельній ділянці, двічі заявляв про суперечливі результати. Також, вважає, що [PERSON] незаконно було дозволено безкоштовно приватизувати землю для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою [ADDRESS] Вона вважає позовні вимоги незаконними і просить у їх задоволенні відмовити повністю. Представники відповідача відділу Держземагенства у м. Дружківці Марчук Т.В. та Братчиков В.П. в судовому засіданні позовні вимоги визнали часткового. Представники відповідача пояснили в судовому засіданні, що спір між сторонами розглядався комісією по вирішенню земельних спорів у відповідності до ст.158 ЗК України. Питання торкалося встановлення межі земельної ділянки, а не права власності. Позивачу [PERSON] було рекомендовано відновити межу і до теперішнього часу цей спір по суті не вирішений, оскільки відповідач [PERSON], яка являється землекористувачем земельної ділянки по [ADDRESS], чинить перепони у встановленні межі. В цій частини вони позов визнають. Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання відділу припинення дій зі складання технічної документації про посвідчення права власності на земельну ділянку по [ADDRESS], в місті Дружківці,то в цій частині просять в позові відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,1002 га., розташованої [ADDRESS] в місті Дружківці Донецької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 30 листопада 2009 року (а.с.10) Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється власником домоволодіння №265 по вулиці Московській в місті Дружківці Донецької області на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу в реєстрі за №5957. Вказаний жилий будинок з надвірними будівлями знаходиться на земельній ділянці, яка належить Дружківський міській раді розміром 0,1000 га (а.с.66). Судом встановлено, що сторони по справі являються суміжними землекористувачами. Комісією по вирішенню земельних спорів Дружківської міської ради від 19 липня 2012 року встановлені невідповідності ширини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] з боку вулиці та з протилежного боку, які випливають з різних документів. Так, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 30.11.2009 року ширина земельної ділянки [NUMBER] з боку вулиці становить 21,3м., з протилежного боку - 22,23 м. Відповідно до технічної документаціі із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ширина земельної ділянки з боку вулиці становить 21,22 м., з протилежного боку - 21,8 м. Відповідно до архівних матеріалів КП "Дружківське МБТІ" ширина земельних ділянок становить: [ADDRESS] з боку вулиці - 21,3 м., з протилежного боку - 22, 23 м.; [ADDRESS] з боку вулиці -20,0м, з протилежного боку -22,1 м. Обстеженням земельних ділянок спеціалістами відділу Держкомзему в м.Дружківка Донецької області, відділу архітектури та містобудування виконкому Дружківської міської ради, КП "Дружківське МБТІ" від 21.06.2012 року встановлено, що фактична ширина земельних ділянок становить: [ADDRESS] з боку вулиці - 20,55 м., з протилежного боку - 21,9 м.; [ADDRESS] з боку вулиці -21,9м, з протилежного боку - у звязку з відсутністю огорожі ширину виявити неможливо. У відповідності з протоколом № 1 комісіі по вирішенню земельних спорів від 19 липня 2012 року рекомендовано власнику земельної ділянки за адресою [ADDRESS] [PERSON] у двотижневий термін звернутися до землевпорядної організаціі, яка має ліцензію на право виконання земельно-кадастрових робіт для відновлення межі земельної ділянки в натурі у відповідності до вимог ст. 107 Земельного кодексу України та ст. 55 Закону України "Про землеустрій". Земельний спір розглянути після винесення меж (а.с.11). Вказане рішення виконавчого органу місцевого самоврядування є підставою для проведення комплексу робіт із встановлення меж земельних ділянок власників із закріпленням їх межовими знаками встановленого зразка, чинне та ніким не скасоване. 25 липня 2012 року [PERSON] уклала договір № 18-В з [PERSON] на виконання робіт з оформлення Технічної документаціі із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості, яка розташована [ADDRESS] (а.с.8-9). Судом встановлено, що відповідно до акту від 12 грудня 2012 року, складеному комісією по вирішенню земельних спорів Дружківської міської ради, в присутності ПП [PERSON] і володільця земельної ділянки [NUMBER] [PERSON] про виїзд для проведення робіт для встановлення меж земельної ділянки, у зв'язку з відсутністю володільця домоволодіння №265 [PERSON], роботи по встановленню межових знаків проведені не були (а.с.67). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] перешкоджає допуску [PERSON] на її земельну ділянку для встановлення меж на місцевості. Відповідно до частини 1статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статею 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, а також припинення дії, яка порушує право. Частиною 3 статті 16 ЦК передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Частинами 2, 3 статті 152 Земельного Кодексу України передбачені способи захисту прав на земельні ділянки, а саме: власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частини 3 статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Статтею 106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними. Відповідно до пункту 4.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 19 травня 2010 року за №376, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 185 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Пунктом 2.1. вказаної Інструкції межі земельних ділянок, що передаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру ( на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, крім випадків збігу вказаних поворотних точок меж з твердими точками на місцевості. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем не визнаються її права, як землекористувача, а саттею 152 ч.3 п.б передбачається, як спосіб захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved