Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач - ПАТ «Дельта-Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просить суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 126 306, 83доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 619 531,44грн., та складається з: 67 511,12 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 865 641,08грн. - заборгованість за кредитом, 58 795, 71 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 753 890,36грн. - заборгованість за відсотками, а також просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку судовий збір у розмірі 3 441,00грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 11.04.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем - [PERSON] був укладений кредитний договір №11137229000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 75 000, 00доларів США зі сплатою 12,50% річних на строк з 11.04.2007року по 11.04.2022року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 11.04.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачами - [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки №106353 та №106351, відповідно до яких поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №11137229000 від 11.04.2007року. Крім того, позивач зазначає, що 08.12.2011року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта-Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта-Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта-Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта-Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного, та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Невиконання відповідачами зобов'язань по укладеним договорам зумовило звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із відповідним позовом. 07.08.2014року від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до ПАТ «Дельта-Банк», треті особи - [PERSON], [PERSON], в якій [PERSON] просить суд припинити договір поруки від 11 квітня 2007року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та нею - [PERSON] В обґрунтування вимог зустрічного позову [PERSON] посилається на те, що 11 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11137229000, у зв'язку з чим, 11 квітня 2007року був укладений договір поруки між АКІБ «УкрСиббанк» в особі в.о. начальника відділення №729 та нею - [PERSON] Як зазначає позивачка за зустрічним позовом, згідно п. 2.1. договору поруки кредитор (банк) не вправі без згоди поручителя ([PERSON]) змінювати умови основного договору з боржником ([PERSON]), внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. У подальшому, як вказує [PERSON], ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» уклали договір про відступлення останнього від своїх прав вимоги за кредитним договором, тобто кредитором по зобов'язанням [PERSON] став ПАТ «Дельта Банк». [PERSON] зазначає, що їй стало відомо, що кредитором була змінена схема погашення кредиту, змінений кінцевий термін повернення кредиту, змінений графік погашення кредиту, у зв'язку з чим збільшується обсяг її відповідальності по договору поруки від 11 квітня 2007 року. Крім цього, позивачка вказує, що банк збільшив розмір сплати процентів по кредиту без її повідомлення, а розрахунок заборгованості не надав. З урахуванням того, що на думку позивачки за зустрічним позовом, кредитором були змінені умови кредитного договору без її згоди, внаслідок чого збільшується обсяг її відповідальності, [PERSON] вважає, що є підстави для припинення договору поруки від 11 квітня 2007 року, у зв'язку з чим, звернулася до суду із зустрічною позовною заявою. Крім того, [PERSON] посилається на сплив строку позовної давності для пред'явлення вимог до поручителя, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, є підставою для припинення договору поруки. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2014року було прийнято зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", треті особи - [PERSON], [PERSON] про припинення договору поруки до спільного розгляду з первісним позовом, а також об'єднано зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", треті особи - [PERSON], [PERSON] про припинення договору поруки в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У судовому засіданні 05.11.2014року представник ПАТ «Дельта-Банк» первісний позов, з урахуванням уточнень, підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] просив відмовити у повному обсязі. У судовому засіданні 05.11.2014року відповідач - [PERSON], його представник, який є одночасно представником [PERSON], зустрічний позов підтримали у повному обсязі, просили суд його задовольнити, у задоволенні первісного позову ПАТ "Дельта Банк" просили відмовити у повному обсязі. Відповідачка - [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві та договорах, яка не змінювалась, про що свідчать довідка відділу адресно - довідкової роботи головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з'явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала. При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за зазначеною адресою не проживає», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідачки - [PERSON], за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ПАТ «Дельта-Банк», [PERSON], його представника, який є одночасно представником [PERSON], суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 11.04.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем - [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11137229000, згідно до умов якого, банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 75 000,00 доларів США та спалити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 378750,00грн. за курсом НБУ на день укладання цього договору. Згідно до п.п. 1.2.1., 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту №11137229000 від 11.04.2007року надання кредиту здійснюється у термін з 11.04.2007року. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 11.04.2022року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну, відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2., 9.14. цього договору. Відповідно до п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту №11137229000 від 11.04.2007року за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,50% річних. Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. вищезазначеного договору, позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані баком проценти, комісій та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором. Погашати кредит, сплачувати проценти, комісії та інші платежі на рахунок, вказаний в першому розділі цього договору. П.п. 5.5., 5.7. зазначеного договору передбачає, що у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього Договору. У випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та/або сплати процентів та/або комісій банк має право стягнути з позичальника суму боргу, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, та інше майно. Згідно п. 7.1. договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого плату, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360», але в будь-якому випадку таких розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. З метою забезпечення виконання зобов'язань по договору про надання споживчого кредиту №11137229000 від 11.04.2007року, 11 квітня 2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки №106351 та №106353, згідно з якими, поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №11137229000 від 11.04.2007року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому. Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. договорів поруки №106351 та №106353 від 11 квітня 2007року поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2011року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта-Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта-Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта-Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта-Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного, та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. 19.12.2011року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено акт приймання - передачі, згідно з яким, ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв права вимоги за кредитами, зокрема, щодо договору про надання споживчого кредиту №11137229000 від 11.04.2007року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем - [PERSON], та договорами поруки №106351 та №106353 від 11 квітня 2007року, укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] Враховуючи порушення відповідачем строків повернення кредиту, 18.03.2013року ПАТ «Дельта Банк» звернулось на адресу відповідачів з досудовими вимогами №31.4-08/1923/13, №31.4-08/2158/13, №31.4-08/2159/13 сплатити прострочену (поточну) заборгованість (а.с.31-33), які були надіслані на адресу відповідачів, що підтверджується реєстром поштових відправлень (а.с. 34-37). Відсутність відповіді на надіслані вимоги, а також невиконання відповідачами своїх зобов'язань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із відповідним позовом. Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 ЦК України передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене кореспондується з п. 1.4 договорів поруки, якими передбачено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Таким чином, суд зазначає, що позичальник - [PERSON] та поручителі - [PERSON], [PERSON] є відповідальними перед кредитором - ПАТ «Дельта Банк» як солідарні боржники. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Крім того, відповідно до п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту №11137229000 від 11.04.2007року за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,50% річних. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником позивача за первісним позовом розрахунку заборгованості за договором кредиту станом на 08.09.2014року, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором, яка дорівнює 126 306, 83доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 619 531,44грн., та складається з: 67 511,12 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 865 641,08грн. - заборгованість за кредитом, 58 795, 71 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 753 890,36грн. - заборгованість за відсотками. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем - [PERSON], в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. З урахуванням викладеного, вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 67 511,12 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 865 641,08грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 58 795, 71 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 753 890,36грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що ні договором, ні законом не встановлено солідарного обов'язку відповідачів по відшкодуванню судових витрат, з відповідачів за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 441, 00грн. у рівних частинах. Щодо вимог зустрічного позову [PERSON] про припинення договору поруки, суд зазначає наступне. Як вже зазначалося раніше, 11.04.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем - [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11137229000, згідно до умов якого, банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 75 000,00 доларів США та спалити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. У забезпечення виконання зобов'язань по договору про надання споживчого кредиту №11137229000 від 11.04.2007року, 11 квітня 2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки №106351 та №106353, згідно з якими, поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №11137229000 від 11.04.2007року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому. Посилання позивачки за зустрічним позовом на те, що кредитором була змінена схема погашення кредиту, змінений кінцевий термін повернення кредиту, змінений графік погашення кредиту, у зв'язку з чим збільшується обсяг її відповідальності по договору поруки від 11 квітня 2007 року, а також те, що банк збільшив розмір сплати процентів по кредиту без її повідомлення, а розрахунок заборгованості не надав, не приймаються судом до уваги з огляду на таке. Відповідно до п.2.1. договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Зі змісту ст. 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто, суд зазначає, що у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Однак, відповідно до п.1.3.1. договору про надання споживчого кредиту №11137229000 від 11.04.2007року за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,50% річних. З розрахунку заборгованості, станом на 08.09.2014року, який наявний у матеріалах справи (а.с. 120), вбачається, що розмір процентної ставки, як і було зазначено у п.1.3.1. договору про надання споживчого кредиту №11137229000 від 11.04.2007року, складає 12,50% річних, що свідчить про те, що розмір процентної ставки банком збільшено не було. Крім того, будь-яких доказів того, що кредитором була змінена схема погашення кредиту, змінений кінцевий термін повернення кредиту, змінений графік погашення кредиту, у зв'язку з чим збільшується обсяг її відповідальності по договору поруки від 11 квітня 2007 року, позивачкою за зустрічним позовом суду надано не було. Також, в матеріалах справи відсутні будь-які додаткові угоди, укладені між банком та позичальником, які передбачають зміну терміну погашення кредиту, змінену кінцевого терміну повернення кредиту, зміну графіку погашення кредиту та інше. Таким чином, суд зазначає, що підстави для застосування ч. 1 ст. 559 ЦК України відсутні. Крім того, не приймаються судом до уваги посилання [PERSON] на сплив строку позовної давності для пред'явлення вимог до поручителя, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, є підставою для припинення договору поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 252 та ст. 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до п. 3.1. договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. Отже, договором поруки встановлено її припинення після припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. П. 9.5. договору про надання споживчого кредиту №11137229000 від 11.04.2007року встановлено, що строк дії даного договору встановлюється з дня укладання цього договору і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій та пені у разі її нарахування. П. 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту №11137229000 від 11.04.2007року передбачено, що позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 11.04.2022року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну, відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2., 9.14. цього договору. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що договором поруки передбачено її припинення після припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором, а боржником зобов'язання за основним договором не припинені, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON] про припинення договору поруки. Згідно до ст. 88 ЦПК України підстави для покладення на відповідача за зустрічним позовом витрат по сплаті судового збору відсутні.

Outcome: partial