Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

У травні 2021р\~р. [PERSON] звернувся з позовом, у якому просить розірвати договір цивільно-правового характеру від 02.02.2015\~р. та розірвати трудовий договір від 01.07.2014\~р., які укладені між ним та Державним підприємством "Центр капітального будівництва". Позов обґрунтований тим, що [PERSON] квітні 2021\~р. звернувся до Бердичівського міського центру зайнятості для отримання статусу безробітного та поставлення на облік як особи, що шукає роботу, проте йому було відмовлено у задоволенні звернення у зв`язку з встановленням факту його зайнятості на Державному підприємством "Центр капітального будівництва" за договором цивільно-правового характеру та трудовим договором, однак [PERSON] з 2015\~р не має цивільних та трудових відносин з Державним підприємством "Центр капітального будівництва". Державне підприємство "Центр капітального будівництва" своєї позиції щодо позову у порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомило. Судом з`ясовано, що [PERSON] звернувся до Державного підприємства "Центр капітального будівництва" з листом від 25.03.2021\~р., у якому просив надіслати йому документи щодо розірвання або закінчення цивільно-правового договору, наказу про звільнення або інші документи, що підтверджують розірвання його трудових або цивільно-правових відносин з цим підприємством (а.\~с.\~11), проте відповіді на цей лист він не отримав. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що на його дзвінки та письмові звернення щодо врегулювання питання розірвання договорів, які стосуються предмета спору, Державне підприємство "Центр капітального будівництва" не реагує. [PERSON] звернувся до Бердичівського міського центру зайнятості з зверненням від 28.04.2021\~р., на яке отримав відповідь, яка містилась у листі від 30.04.2021\~р ., про те, що на підставі довідника ПОУ він з 02.02.2015\~р. є особою, яка виконує роботи з договором цивільно-правового характеру та з 01.07.2014\~р. за трудовим договором як найманий працівник (без трудової книжки) у Державному підприємстві "Центр капітального будівництва", на даний час договір цивільно-правового характеру та трудові відносини відповідно до довідника ПОУ не розірвані, документи про припинення цих договорів ним на надані, а тому факт його зайнятості не спростовано, що згідно з підпунктом 2 пункту 23 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та веденнях обліку осіб, які шукають роботу", затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018\~р. №\~793, є підставою для відмови у наданні йому статусу безробітного (а.\~с.\~10, 112). Таким чином [PERSON] позбавлений можливості розірвати цивільно-правовий та трудовий договори, укладені з Державним підприємством "Центр капітального будівництва", і як наслідок не може бути зареєстрований як безробітний та постановлений на облік як особа, яка шукає роботу. Зі змісту позовної заяви випливає, що [PERSON] та Державне підприємство "Центр капітального будівництва" досягли згоди про припинення дії трудового договору від 01.07.2014\~р. 01.02.2015\~р., у зв`язку з чим між ними було укладено договір цивільно-правового характеру від 02.02.20215\~р. Відповідно до статті 7 Кодексу законів про працю України особливості регулювання праці, зокрема, працівників, які працюють у фізичних осіб за трудовими договорами, встановлюються законодавством. Згідно з\~пунктом 1\~частини першої\~статті 36\~Кодексу законів\~про працю\~України підставами\~припинення трудового\~договору є: угода сторін. Тобто трудовий договір від 01.07.2014\~р. було припинено 01.02.2105\~р. за угодою [PERSON] та Державного підприємства "Центр капітального будівництва", а відтак його не може бути розірвано, як це просить [PERSON] у позові, оскільки розірвати можна договір, який діє. За таких обставин Суд частково задовольняє позов в частині вимоги про розірвання трудового договору, а саме визнає, що трудовий договір від 01.07.2014\~р., укладений між [PERSON] та Державним підприємством "Центр капітального будівництва", припинив свою дію 01.02.2015\~р. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що його цивільно-правові відносини з Державним підприємством "Центр капітального будівництва" з договором від 02.02.2015\~р. припинились у 2015\~р., що вказує на те, що цей договір припинив свою дію у 2015\~р. або за домовленістю сторін, або ж у зв`язку з його виконанням, а відтак його не може бути розірвано, оскільки розірвати можна договір, який діє. При цьому [PERSON] не зазначає, коли саме у 2015\~ р. припинились його цивільно-правові відносини з Державним підприємством "Центр капітального будівництва", а тому Суд виходить з того, що вони припинились в останній день 2015\~р. 31.12.2015\~р. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною першою статі 604 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зважаючи на наведене, Суд частково задовольняє позов в частині вимоги про розірвання цивільно-правового договору, а саме визнає, що договір цивільно-правового характеру від 02.02.2015\~р., укладений між [PERSON] та Державним підприємством "Центр капітального будівництва", припинив свою дію 31.12.2015\~р. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з Державного підприємства "Центр капітального будівництва" на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 908,00\~грн.

Outcome: partial