Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що сторони 5.09.1998 року уклали між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом тривалий час. Відповідач не надає будь-якої допомоги на утримання дитини. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісяця з дня звернення її до суду і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, надавши суду пояснення аналогічні поясненням позивачки. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Як встановлено в судовому засіданні, сторони 5.09.1998 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів з філією Державного Центру розвитку сім'ї (а.с.5). Від спільного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.01.2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.35). Вказані обставини не заперечувались сторонами по справі. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" №80-VIII від 28.12.2014 року - установити у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 грудня - 1330 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень. Як зазначає ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] працює охоронником ТОВ „Київська вневідомча охорона" і має постійний фіксований щомісячний заробіток (а.с.36). З червня 2014 року сторони проживають окремо, при цьому дитина залишилась проживати з матір'ю (а.с.9), а відповідач не надає позивачці допомоги на утримання дитини. Тому вона наполягає і бажає отримувати аліменти на утримання сина в судовому порядку. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою неповнолітню дитину на підставі описаних вище норм права, наявність у нього на даний час постійного щомісячного доходу та стан, його здоров'я, враховуючи вік та незадовільний стан здоров'я сина (а.с.7-8; 30-33), задовольнити позов і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісяця на користь позивачки для утримання дитини з 15.01.2015 року - дня подачі позову до суду до його повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" для дітей такого віку (з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень), який не є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Outcome: approved