Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи заявлені вимоги таким. [INFO] в селищі Знам`янка Снігурівського району Миколаївської області помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,41 умовних кадастрових гектарів по КСП "Дружба" та 2/3 земельної частки (паю), яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , як такий, що проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Заявник отримаав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/3 земельної частки (паю). Подружжя Цівка були зареєстровані та проживали у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , з 1976 року. З 1998 року за сімейними обставинами разом з ними проживав заявник, виконував всю необхідну роботу по домогосподарству, спілкувався з ними, вони вели спільне господарство, за спільні кошти купували продукти харчування, [PERSON] готувала їжу для всіх проживаючих, заявник здійснював нагляд та догляд за ними. Заявник є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , однак Снігурівською державною нотаріальною конторою йому відмовлено в оформленні спадкових прав за законом після смерті [PERSON] за пропуску шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини та відсутності підтвердження реєстрації місця проживання разом зі спадкодавцем на день його смерті; роз`яснено щодо вирішення у судовому порядку питання про встановлення фактів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та сумісного проживання не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Посилаючись на викладене, просив заяву задовольнити. У судовому засіданні заявник пояснив, що з [PERSON] товаришував з 1980 року, вони були сусідами через город. Дружина [PERSON] зловживала алкогольними напоями. Їх сім"я з 1990-х років потребувала допомоги, яку він їм надавав, зокрема харчами. У 1998 році [PERSON] захворів, з того часу він ночував у нього вдома. Він також проживав і у своїй сім"ї, яка на той час складалася з дружини та трьох неповнолітніх дітей. Із своєю дружиною він розлучився вже після смерті [PERSON] , тоді найменший син ще не досяг повноліття. З 1998 рокувін працював у Миколаївському рибкомбінаті по 2000 рік, а з 2001 по 2004 рік займався обробітком 7 га. землі, яку йому за усною домовленістю передали [PERSON] та яку він наразі претендує. За те, що він обровляв землю [PERSON] , він привозив їм зерно, надавав грошові кошти. Дружина [PERSON] у 2003 році померла, після неї за заповітом він оформив право на частку паю. Спільних дітей у [PERSON] не було, єдиний хлопчик давно помер у віці 13 років. У [PERSON] є дочка, однак вона з матір"ю не спілкувалася, нічим їй не допомагала. Він з 2004 року не займався питанням оформлення спадщини після смерті [PERSON] оскільки це потребувало значних фінансових затрат, яких у нього не було. Останнім часом він хворіє, а тому бажає оформити земельні ділянки після смерті [PERSON] на свого сина, який їх на даний час обробляє. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, у своїй письмовій заяві (а.с.44) також просив про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення заяви заперечень не мав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] в селищі Знам`янка Снігурівського району Миколаївської області померла [PERSON] , актовий запис про смерть № 20 складено 18 червня 2003 року у Центральній сільській раді Снігурівського району Миколаївської області і на його підставі видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,41 умовних кадастрових гектарів по КСП "Дружба" с. Центральне Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, належної останній на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 011020, виданого 07 травня 1996 року на підставі розпорядження Снігурівської районної державної адміністрації від 05 травня 1996 року № 167-р та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03 липня 1996 року за № 553 (а.с. 10). Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є її чоловік [PERSON] , який був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, на підтвердження чого надано довідку Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 03 вересня 2020 року № 954 (а.с. 11) та [PERSON] - заявник у справі, який отримав свідоцтво на право на спадщину за заповітом, виданого 05 вересня 2020 року державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Коваль Ю.В., на 1/3 частку спадкового майна, що складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Дружба" Снігурівського району, розміром 4,41 умовних кадастрових гектарів (а.с. 13). Вказане підтверджується також і копією спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] № 238/2020 (а.с. 29-39). [INFO] в селищі Знам`янка Снігурівського району Миколаївської області помер [PERSON] , актовий запис про смерть № 48 складено 01 жовтня 2004 року у Центральній сільській раді Снігурівського району Миколаївської області і на його підставі видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,41 умовних кадастрових гектарів по КСП "Дружба" с. Центральне Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, належного спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 011021, виданого 07 травня 1996 року на підставі розпорядження Снігурівської районної державної адміністрації від 05 травня 1996 року № 167-р та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03 липня 1996 року за № 552 (а.с. 9) та 2/3 земельної частки (паю), яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] , але не встиг оформити. Згідно з довідкою завідувача Снігурівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Коваль Ю.В. від 05 грудня 2020 року № 1428/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася (а.с. 27). 07 жовтня 2020 року завідувачем Снігурівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Коваль Ю.В. надано письмове роз"яснення [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на його ім"я за звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини поза шестимісячним строком після смерті спадкодавця і на підтвердження факту прийняття спадщини внаслідок постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за відсутності відмітки про реєстрацію місця проживання; роз`яснено щодо вирішення питання у судовому порядку про встановлення фактів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та сумісного проживання не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 6-7). Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання. Це означає, що особа є вільною у виборі місця проживання і може мати декілька місць проживання, а зареєстрованим може бути лише одне місце проживання. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, на підтвердження фактів постійного проживання із спадкодавцем однією сім"єю заявник послався на акт депута Центральної сільської ради Снігурівського району від 20 серпня 2020 року, підтвердженого свідками [PERSON] та [PERSON] - сусідами та засвідченого головою сільської ради, згідно з яким [PERSON] , 1960 року народження, з 1998 року проживав без реєстрації в [ADDRESS] , разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , вів з ними спільне господарство, здійснював за ними догляд (а.с.14), довідку Центральної сільської ради від 28 вересня 2020 року № 1065, що складена на піставі зазначеного акту депутата (а.с.15), а також показання свідків. Разом з тим, відповідно до довідки Виконавчого комітету Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 03 вересня 2020 року №954, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 1976 року по день своєї смерті, знята з реєстраційного обліку 04 липня 2003 року, разом з нею з 1976 року та на момент її смерті був зареєстрований та проживав чоловік [PERSON] (а.с. 11). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 28 вересня 2020 року № 1066, [PERSON] , який помер [INFO] , з 1976 року і по день своєї смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] , зняти з реєстраційного обліку як померлий [INFO] (а.с. 12). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що був сусідом подружжя [PERSON] , бачив часто у їх дворі [PERSON] . Йому також відомо, що [PERSON] догладав [PERSON] , допомагав по господарству , возив до лікарні, варив їжу, робив заготівлі дрів та вугілля для нього. Також він знає, що у [PERSON] був свій дім та сім"я, а саме дружина і діти. Свідок [PERSON] суду показав, що був сусідом сім`ї [PERSON] . Він часто бачив [PERSON] у [PERSON] . [PERSON] попомагав їм по господарству, доглядав, після смерті займався похованням. Які та той час у нього були стосунки із своєю сім"єю, а саме дружиною та дітьми, він не знає. [PERSON] і [PERSON] були сусідами через город. Свідок [PERSON] суду показала, що заявник ії колишній чоловік. З 1998 року по 2004 рік вони проживали окремо. [PERSON] проживав у [PERSON] , допомагав їм. У цей період чоловік отримував зарплату, яку віддавав на потреби дітей. Також з 2000 року він почав обробляти землю Цівок, взамін здійснював за ними догляд, надавав кошти. [PERSON] отримували пенсію, якою розпоряджалися на власний розсуд. Також вони тримали домашнє господарство: курей, качок, кролів, корову, яку здали за потерби у коштах на лікування [PERSON] чоловіком розлучилися офіційно у 2005 році, до того часу сподівалися зберегти сім"ю. На даний час землю Цівок обробляє їх із заявником спільний син [PERSON] , який проживає разом із нею. Згідно з листом від 21.12.2020 року Шевченківського сільського голови Шевченськівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області О.Пилипенко, який представляє Центральну сільську раду Снігурівського району Миколаївської області на час її реорганізації, [PERSON] з 20.12.1988 року зареєстрований у с.Знам"янка Снігурівського району Миколаївської області (назва вулиці і номер будинку не вказаний), але за місцем реєстрації не проживає більше 10 років. Згідно погосподарського обліку [PERSON] за період з 1998 року по 25 вересня 2004 року проживав у с.Знам"яка Снігурівського району Миколаївської області. Проживав з дружиною - [PERSON] , 1966 р.н. та дітьми: сином [PERSON] , 84р.н., донькою - [PERSON] ,1986 р.н. та сином [PERSON] , 1988 р.н. Згідно погосподарських книг за 1996-2000рр сім"я проживала в с.Знам"янка по вул.Східній (номер будинку не вказаний), а згідно погосподарських книг за 2001-2005 рр сім"я проживала у [ADDRESS] (номер будинку не вказано). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представлені заявником докази не доводять фактів його спільного проживання однією сім`єю із [PERSON] , оскільки не підтверджують ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї, а показання свідків, викладені зі слів у акті депутата й не підтверджені ними у судовому засіданні, а також свідка [PERSON] , не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту. Крім того, показання свідка [PERSON] викликають сумніви у їх достовірності через власну зацікавленість свідка у встановленні заявлених фактів з метою продовження користування їх спільним із заявником сином спірними земельними ділянками та суперечать іншим доказам по справі, у тому числі поясненням самого заявника. Здійснення догляду заявником за подружжям [PERSON] , їх поховання, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, спільного побуту, наявності взаємних прав і обов`язків, не можуть свідчити про те, що між ним та спадкодавцем [PERSON] склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні сім`ї. Таким чином заявником не підтверджено належними та допустимими доказами факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та сумісного проживання не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому суд ухвалює про відмову у задоволенні заяви.

Outcome: dismissed