Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту належності документу. Заявник [PERSON]заяву обґрунтовує тим, що звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, він отримав відмову, у зв'язку із тим, що до страхового стажу не зараховано періоди, занесені у трудову книжку на прізвище «[PERSON]». В трудовій книжці дійсно помилково зазначили його прізвище як «[PERSON]» замість "[PERSON]" (російською мовою). Зазначав, що факт належності йому трудової книжки підтверджується довідками з підприємств де він працював. Заявник [PERSON] в судове засідання з'явився, обставини викладені в заяві підтримав та просив суд задовольнити заяву в повному обсязі. Представник Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 встановлено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як вбачається з матеріалів цивільної справи на першій сторінці трудової книжки [PERSON], [INFO], у графі «прізвище» російською мовою зазначено прізвище «[PERSON]» із виправленням на "[PERSON]". У вкладиші до трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], у графі «прізвище» російською мовою зазначено прізвище «[PERSON]». З довідок № 38/2 від 28.05.2013 року, № 37/2 від 28.05.2013 року, виданих унітарним підприємством південної геофізичної експедиції Головного управління геології при уряді Республіки Таджикистан, довідки № 04/01-684 від 16.04.2013 року, виданої Закритим акціонерним товариством "Архангельскгеолразведка", довідок № 3/106 від 25.12.2014 року, № 2/142 від 29.04.2013 року, виданих комунальним державним закладом "Державний архів міста [PERSON] культури, архівів і документації Атирауської області", довідок № 02-17/81 від 24.11.2014 року, № 02-17/82 від 14.11.2014 року, виданих Дніпропетровською геофізичною експедицією "Дніпрогеофізика" Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" Державної служби геології та надр України, довідок № 108-16-450/01 від 11.12.2014 року, № 108-3202/01 від 12.03.2015 року, виданих архівним відділом Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації вбачається, що [PERSON] працював на зазначених підприємствах, що підтверджується також відповідними записами у трудовій книжці. З огляду на викладене, суд вважає, що факт належності [PERSON], [INFO], трудової книжки, яка заповнювалась 05 жовтня 1978 року та диплому серії [NUMBER], виданого 01 березня 1979 року у м. Душанбе знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved