Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

30.03.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 20.06.2018, 13.08.2018, 30.05.2019 - з уточненими позовними заявами, в останній редакції з наступними вимогами: визнати недійсним договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , який був посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області В. І. Гаврильєвим 21.10.2006 (зареєстрований в реєстрі за № 2947), укладений між [PERSON] та [PERSON] ; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0, 2500 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області В. І. Гаврильєвим 21.10.2006 (зареєстрований в реєстрі за № 2944), укладений між [PERSON] та [PERSON] . На обґрунтування\~позовних вимог\~позивач вказала,\~що з 19.07.2003 по 05.05.2006 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] , мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Під час зареєстрованого шлюбу вони разом, за їхньою взаємною згодою, за рахунок спільного сімейного бюджету придбали житловий будинок з надвірними будівлям [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Придбання вказаного нерухомого майна підтверджується договором купівлі-продажу від 17.02.2005, який був посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В. В., зареєстрований в реєстрі № 360. \~ \~ \~ \~В день придбання вказаного будинку вони разом із [PERSON] , перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, за рахунок коштів спільного сімейного бюджету придбали земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер: [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. \~ \~ \~ \~Право власності на будинок та земельну ділянку було оформлено та зареєстровано на ім`я її чоловіка [PERSON] . \~ \~ \~ \~Коли вони розлучалися, вони досягли згоди про те, що після досягнення їхньою дочкою повноліття, її батько, відповідач за цим позовом, подарує їй їхнє спільне майно, а саме будинок і земельну ділянку. \~ \~ \~ \~Натомість в\~лютому 2017\~року від\~матері [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~вона дізналась\~про те,\~що її\~колишній чоловік\~ [PERSON] \~порушив їхню\~домовленість,\~порушив її\~права на\~частку в\~спільному майні\~подружжя,\~без її\~відома та\~згоди подарував\~будинок і земельну ділянку своїй матері, договори дарування були посвідчені приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Гаврильєвим В. І. \~ \~ \~ \~На підтвердження того, що саме вона є власницею і будинку і земельної ділянки, [PERSON] надала їй для огляду нотаріально посвідчені договори дарування, з яких їй вдалося зробити копії. \~ \~ \~ \~Це стало\~для неї\~несподіванкою,\~і саме\~з лютого\~2017\~року вона\~дізналась про\~те, що її права на частку у спільному майні подружжя грубо порушені відповідачем [PERSON] , і це стало приводом для ї звернення суду. \~ \~ \~ \~Враховуючи положення статей 60, 63, 68 Сімейного Кодексу України та викладені фактичні обставини, вважала за необхідне просити суд визнати недійсними договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями та договір дарування земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , оскільки вказані договори суперечать положенням законодавства України, порушують її майнові права та законні інтереси. Відповідач по\~справі [PERSON] \~достовірно знала,\~що і\~будинок і\~земельна ділянка\~придбані нею\~з [PERSON] ,\~її сином,\~під час\~їхнього зареєстрованого\~шлюбу,\~за їхні\~спільні кошти\~сімейного бюджету;\~що у\~них з\~ [PERSON] \~була згода про передачу права власності на вказане майно їхній дочці [PERSON] ; що вона не давала згоду [PERSON] на відчуження зазначене спільного майна подружжя. Таким чином відповідачі укладаючи оспорювані нею договори діяли недобросовісно, що призвело до порушення її законних прав та інтересів, як співвласника будинку та земельної ділянки (том 1 а. с. 4-9, 157-159, 171-172, том 2 а. с. 47). Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 28.04.2017 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судовий розгляд на 05.06.2017. 05.06.2017 судовий розгляд відкладено до 13.06.2017 у зв`язку з оголошенням 05.06.2017 вихідним днем. 13.06.2017 судовий розгляд відкладено до 26.07.2017 через неявку учасників процесу. 26.07.2017 позивач [PERSON] подала заяву про неможливість прибуття до суду через сімейні обставини та просила відкласти розгляд справи. 26.07.2017 за відсутністю учасників справи задоволено клопотання позивача та судовий розгляд відкладено до 06.10.2017. 05.09.2017 від представника ПАТ АБ "Укргазбанк" надійшла заява про залучення банку до участі у справі в якості 3-ї особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. На обґрунтування заяви зазначено, що нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] номер [NUMBER] [ADDRESS] є предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним 30.07.2007 між [PERSON] та ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК". Оскільки предметом розгляду цивільної справи № 621/1025/15-ц за позовом ПАТ АБ "Укргазбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки є житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташований по [ADDRESS] , які також є предметом розгляду цивільної справи за позовом № 621/676/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] (третя особа: Приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврільєв В. І.) про визнання недійснім договору дарування житлового будинку, земельної ділянки та визнання права власності на частину майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності - вважав, що зазначені обставини дають достатні підстави суду для обов`язкового залучення до участі в судовому процесі з розгляду справи № 621/676/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" в якості третьої особи (том 1 а. с. 47-48). 06.10.2017 в судовому засіданні задоволено клопотання представника ПАТ АБ "Укргазбанк" Невечерова Д. В. про залучення банку до участі у справі в якості 3-ї особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, після чого судовий розгляд відкладено до 29.11.2017. 29.11.2017 у підготовчій частині судового засідання вирішено клопотання представника позивача про витребування доказів, після чого судовий розгляд відкладено до 30.01.2018. Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-ІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (чинній з 15.12.2017 року) передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 04.01.2018 надійшли письмові докази, витребувані від приватного нотаріуса Трубнікової\~В.\~В. 16.01.2018 надійшли письмові докази, витребувані від Харківського обласного державного нотаріального архіву. 30.01.2018 вирішено питання про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження та про проведення підготовчого засідання. У зв`язку з неявкою представника позивача, який у телефонограмі повідомив поважну причину неявки, підготовче засідання відкладено до 13.03.2018. 12.03.2018 представник позивача подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням за межами країни. 13.03.2018 від представника 3-ї особи Невечерова Д. В. надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 13.03.2018, а також письмові пояснення по суті справи, у яких викладено заперечення проти позову (том 1 а. с. 121-124, 134-135). 13.03.2018, з урахування думки представника відповідача [PERSON] Д. О., який прибув на підготовче засідання, задоволено клопотання представника позивача та представника 3-ї особи про відкладення підготовчого засідання, яке перенесено на 10.05.2018. 10.05.2018 від представника позивача адвоката Брасласької О. А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання справи для ознайомлення. 10.05.2018, з урахування думок учасників процесу, які прибули на підготовче засідання, задоволено клопотання представника позивача адвоката Браславської О. А., підготовче засідання відкладено до 21.06.2018. 21.06.2018 від представника 3-ї особи Невечерова Д. В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника банку. 20.06.2018 позивач [PERSON] подала уточнену позовну заяву (том 1 а. с. 157-159). 21.06.2018 відкладено підготовче засідання до 14.08.2018 у зв`язку з необхідністю надання часу для отримання учасниками справи копії уточненої позовної заяви. 13.08.2018 [PERSON] подала заяву про збільшення розміру позовних вимог (том 1 а. с. 171-172). 14.08.2018 у підготовчому засіданні вирішено питання про прийняття до розгляду уточненої позовної заяви та заяви про збільшення розміру позовних вимог. Після чого підготовче засідання відкладено до 21.09.2018. 31.08.2018 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якому підтвердила придбання житлового будинку та земельної ділянки її сином [PERSON] разом з дружиною [PERSON] під час шлюбу. Заперечень проти позову не висловила (том 1 а. с. 192-193). 21.09.2018 від представника 3-ї особи Невечерова Д. В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.11.2018. 08.10.2018 завідувач Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Хлистун\~О. В. надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника нотаріальної контори. 06.11.2018, 12.12.2018 в зв`язку з перебуванням судді в додатковій оплачуваній відпустці судовий розгляд відкладався. 17.01.2019 за клопотанням представника позивача відкладено судовий розгляд. 06.03.2019 за клопотанням представника позивача в судовому засіданні оголошено перерву. 22.04.2019 за клопотанням представника третьої особи в судовому засіданні оголошено перерву. 30.05.2019 позивач [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог та за клопотанням представника позивача в судовому засіданні оголошено перерву. 09.07.2019 під час судового засідання представник позивача [PERSON] О. А. підтримала заява про зменшення позовних вимог, наполягала на задоволенні позовної заяви в остаточній редакції з підстав, викладених у заявах по суті справи. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просили ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини [PERSON] , [INFO] , проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи - ПАТ АБ "Укргазбанк" Донець Д. О. просив відмовити у позові, з підстав зазначених у поясненні. Відповідач [PERSON] та третя особа приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєв В. І. були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв не подавали, що дало підстави для судового розгляду справи за їх відсутності. Вислухавши пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. \~ \~ \~ \~Під час судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2003 до 05.05.2006, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01.02.2006, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.03.2017, копії яких залучені до матеріалів справи (том 1 а. с. 13, 19-20 том 2 а. с. 33). Згідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (том 1 а. с. 14). З нотаріальної справи за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В. В., від 17.02.2005 за р. № 360, вбачається, що [PERSON] , від імені [PERSON] , передав [PERSON] у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій він розташований, [PERSON] прийняв вказані об`єкти та сплатив за житловий будинок з надвірними будівлями 5 000 грн 00 коп., за земельну ділянку 1 000 грн 00 коп. Також в нотаріальній справі є заява [PERSON] , в якій вона надала згоду своєму чоловікові [PERSON] на купівлю житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки (том 1 а. с. 68-83). 21.10.2006 [PERSON] подарував своїй матері [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій він розташований, що підтверджується договором дарування житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В. І. (зареєстрований в реєстрі за № 2947), договором дарування земельної ділянки, площею 0, 2500 га, кадастровий номер [NUMBER] , посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В. І. (зареєстрований в реєстрі за № 2944) та документами, на підставі яких вони посвідчувались. Під час укладання цих договорів [PERSON] у заяві на адресу приватного нотаріуса Гаврильєва В. І. повідомив, що житловий будинок та земельна ділянка придбані ним за власні кошти не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі (том 1 а. с. 15-18, 86-102). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] ; 30.07.2007 між ПАТ АБ "Укргазбанк" та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, згідно до якого предмет іпотеки житловий будинок [ADDRESS] , ухвалою Зміївського районного суду Харківської області №\~621/1025/15-ц від 13.06.2017 накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] (том 1 а. с. 136-141). \~ \~ \~ \~З листа Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 8977/В-2 від 19.06.2018 вбачається, що відповідно до інформації Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, станом на 19.06.2018, виконавчих документів про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до відділу не надходило (том 1 а. с. 173). \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Частиною 2 ст. 54 СК України передбачено, що усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім`ї. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Відповідно до \~ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Положеннями статті 369 ЦК України врегульовано, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. \~ \~ \~ \~Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. \~ \~ \~ \~Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою та п`ятою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Позивачем [PERSON] надано належні, допустимі та достовірні докази, якими підстверджується, що нерухоме майно, яке є предметом спірних договорів дарування, було придбано за спільні кошти нею та [PERSON] під час зареєстрованого шлюбу, а тому це майно є їхньою спільною сумісною власністю. Під час укладання спірних договорів дарування [PERSON] повідомив нотаріусу завідомо неправдиві відомості про придбання ним майна за власні кошти поза зареєстрованим шлюбом. Внаслідок цього, договори дарування, всупереч вимогам ч. 2 ст. 369 ЦК України були укладені [PERSON] за відсутності згоди співвласника [PERSON] , не маючи для цього відповідних повноважень, що є підставою для визнання спірних договорів недійсними за позовом іншого співвласника, тобто [PERSON] . За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в рівних частках по 540 грн 00\~коп. з кожного (том 1 а. с. 1-3).

Outcome: approved