Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до [PERSON], [PERSON], ТОВ "ОНІКС" і просить : 1. Змінити преамбулу, розділ 11 Договору оренди № 3005/01 від 30 травня 2012 року групи нежитлових приміщень № 122 та № 128 (в літері «А») за адресою: [ADDRESS] наступним чином, а саме: у преамбулі - зазначити Стороною у Договорі (Орендодавець-3) [PERSON], у розділі 11 - додати її банківські реквізити для отримання частини орендної плати. Реквізити для переказу коштів Орендодавцю - 3: ПриватБанк. номер рахунку: [NUMBER], МФО 305299, СДРПОУ 14360570, номер картки [NUMBER]. 2. Змінити порядок виплати орендної плати у Додатковій угоді № 01 від 30 травня 2012 року: Орендодавцю-1 - 18,25%, Орендодавцю-3 - 18,25% , Орендодавцю-2 - 63,5% розміру орендної плати. 3. Змінити розмір виплати орендної плати у Додатковій угоді № 01 від 30 травня 2012 року з 18000 гривень на місяць на 144 600 гривень на місяць, зменшеної на розмір податків та зборів. 4. Зобов'язати Відповідача 3 - ТОВ «ОНІКС» щомісяця частину орендної плати у розмірі 18,25% перераховувати на банківські реквізити [PERSON]. 5. Зобов'язати [PERSON] повернути мені, [PERSON]. оригінал, виданої йому згоди. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що будучи в шлюбі з [PERSON] позивач надала згоду на передання в оренду повністю та/або частково нежилих приміщень №128 підвалу та №122 цокольного поверху, розташованих в [ADDRESS]. Під час надання згоди позивач погодилась на те, щоб умови визначались її чоловіком самостійно.ю оскільки на той час це відповідало інтересам сім'ї. Вказана згода була скасована у липні 2014 року, оскільки шлюб між сторонами було розірвано та з лютого 2013 року вони не подружжя. 30 травня 2012 року між [PERSON], [PERSON] та ТОВ "ОНІКС" був укладений договір оренди, а 03 липня 2012 року передані в суборенду АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ", де розмір орендної плати склав 144 600грн. на місяць. Позивач вказує на те, що у зазначені договори необхідно внести відповідні зміни, оскільки вона як співвласник не отримує коштів у вигляді орендної плати, ні у вигляді дивідендів, при цьому орендна плата у 18 000грн. не відповідає дійсним обставинам, оскільки фактично засновники товариства передали в оренду цьому ж товариству майно, а третій особі передали майно за 144 600грн. При цьому коштами від суборенди користуються лише [PERSON] і [PERSON] В добровільному порядку сторони договору відмовляються внести відповідні зміни до них, чим порушують право позивача на отримання належної частки грошових коштів від переданого в оренду майна. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, вказуючи на те, що позивачем не надано доказів про припинення права спільної сумісної власності подружжя на приміщення, про визначення та виділ частки в натурі або поділ майна, не надані ані договір про поділ майна, ані відповідне судове рішення, яке набрало законної сили. Позивачем не надано доказів про реєстрацію права власності на частину приміщень за позивачем. Враховуючи наведене, до виконання зазначених умов позивач не може виступати стороною в договорі оренди №3005/01, в тому числі не може бути внесена до договору оренди як орендодавець. При цьому відповідач звертає увагу суду на тому, що позивачем не доведені усі визначені ч2 ст.652 ЦКУкраїни умови, які передбачають зміну договору, та не враховано, що товариство отримуючи прибуток від АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" сплачує податок. Відповідач ТОВ "ОНІКС" подав свої письмові заперечення аналогічні запереченням відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] і третя особа [PERSON] направили до суду заяви згідно яких просили проводити судовий розгляд у їх відсутність, та у разі відповідності вимог чинному законодавству, не заперечували проти їх задоволення. Третя особа АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" направив до суду свої письмові заперечення, згідно яких заперечували проти задоволення вимог позивача [PERSON], посилачись на те, що позивач не є стороною договірних відносин, вимоги щодо передачі письмової згоди не передбачені чинним законодавством, вимоги щодо перерахування коштів не можуть розглядатись за правилами цивільного судочинства. Суд вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши надані сторонами письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Встановлено, що 27 липня 1995 року [PERSON] (надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач 1) зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 27.07.1997 року зроблено запис № 1325 на підставі Свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого повторно Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї 17 жовтня 2002 року. 21 травня 2008 року за Рішенням Печерського районного суду м. Києва ми (Позивач та Відповідач 1) та [PERSON] стали власниками нежитлових приміщень № 128,122 в літері "А" по [ADDRESS]. Загальна площа приміщень - 488,0 м кв. 17 жовтня 2011 року [PERSON] за згодою [PERSON] продав частину нежитлових приміщень № 128,122 в [ADDRESS] Незважаючи на той факт, що вищевказані нежитлові приміщення були зареєстровані лише на ім'я Відповідача 1 - [PERSON] та Відповідача 2 (як одного з подружжя), це майно вважається спільним майном подружжя. Таким чином, [PERSON]та [PERSON] спільно належало 30/100 частин вказаних приміщень на праві спільної сумісної власності. Під час перебування у шлюбі, а саме: 16 грудня 2010 року [PERSON], надала свою згоду [PERSON], на ПЕРЕДАННЯ В ОРЕНДУ повністю та/або частково нежилих приміщень №128 підвалу та №122 цокольного поверху, розташованих за адресою: [ADDRESS] (в літері «А»), в тому числі на укладення відповідних договорів оренди, попередніх договорів до основних договорів, договорів про зміну, доповнення та розірвання вказаних договорів. Позивач погодилася не те, щоб їх умови визначалися її чоловіком, [PERSON], самостійно (умови, строки, ціна), оскільки на той час це відповідало інтересам сім»ї. Вказану згоду позивач скасувала своєю заявою, посвідченою приватним нотаріусом [PERSON], у липні 2014р. Але оригінал згоди знаходиться у відповідача [PERSON] 26 червня 2012 року Відповідач [PERSON] подав до Оболонського районного суду м. Києва позовну заяву про розірвання шлюбу . 25 січня 2013 року Оболонським районним судом міста Києва було винесено рішення по справі № 2/2605/4037/12 про розірвання шлюбу . 04 лютого 2013 р Рішення набрало законної сили. 30 травня 2012 року був укладений між [PERSON] (Орендодавець-1), [PERSON] (Орендодавець - 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНІКС» (Орендар) в особі Першого заступника директора [PERSON] Договір оренди № 3005/01 групи нежитлових приміщень № 122 та № 128 за адресою: [ADDRESS]. Розмір орендної плати загалом становить - 18 000 гривень на місяць, з яких [PERSON] отримує 36,5%, а [PERSON] - 63,5%. Вказаним Договором оренди [PERSON] та [PERSON] передали ТОВ «ОНІКС» у платне тимчасове користування спільне сумісне майно. Строк оренди: з 01.10.2012р по 10.07.2015 р включно. Засновниками ТОВ «ОНІКС» є 4 особи, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Директором Товариства є [PERSON] 03 липня 2012 року вказані нежитлові приміщення були передані ТОВ «ОНІКС» у суборенду АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» згідно Договору суборенди № 8Е-1323. Строк суборенди: від дати підписання Сторонами Акта приймання-передачі по 30.06.2015 року включно, (п.3.1.). Розмір орендної плати загалом становить - 144 600 гривень на місяць. Про укладення Договорів оренди та суборенди позивач дізналася у березні 2013 року, коли звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року було задоволено вимоги [PERSON], поділено спільне майно подружжя шляхом визнання права власності, в тому числі на 15/100 частин від нежилих приміщень групи приміщень №№122,128 (в літ."А"), загальною площею 488,00кв.м., що розташовані за адресою : [ADDRESS]. Вказане рішення набрало законної сили 18 листопада 2014 року. З лютого 2013 року [PERSON] та [PERSON] вже не є подружжям, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, але всі доходи від передання в оренду спільних приміщень отримує особисто Відповідач 1. У лютому 2014 року позивач звернулася до всіх сторін вказаного двору із пропозицією мирно врегулювати спір шляхом-розірвання Договору оренди (за згодою всіх сторін) та укласти Договір за її участю як Орендодавця 3. Вказана пропозиція залишилась без вирішення. Згідно п. 10.4. Договору оренди, усі зміни, виправлення та доповнення цього договору дійсні лише при взаємному погодженні сторін та оформлюються письмовими додатковими угодами та/або додатків до цього Договору у вигляді окремих документів, підписаних уповноваженими особами сторін і скріплених печатками сторін, крім випадків, прямо передбачених цим договором. Таким чином , після розірвання шлюбу між Позивачем та Відповідачем 1, істотно змінилися обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, а тому договір оренди № 3005/01 від 30 травня 2012 року групи нежитлових приміщень № 122 та № 128 (в літері «А») за адресою: [ADDRESS] повинен бути змінений або розірваний за згодою сторін. Зміна обставин є істотною , бо вони змінилися настільки , що , якби позивач могла це передбачити, то не дала би своєї згоди на укладення договору або уклали б його на інших умовах. Оскільки сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами , які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони. З огляду на зазначені обставини слід визнати обгрунтованими вимоги позивача щодо зміни договору оренди №3005/01 від 30 травня 2012 року в частині включення її як орендодавця -3 до цього договору з правом одержання частини орендної плати визначеної цим договором, оскільки позивач, будучи співласником вказаного приміщення та не будучи в шлюбі з [PERSON] позбавляється можливості одержати дохід від передачі в оренду цього майна. Слід визнати безпідставними вимоги позивача щодо внесення змін до вказаного договору в частині орендної оплати, оскільки умови договору в цій частині визначаються за спільною згодою всіх сторін. Обгрунтованими є вимоги позивача щодо повернення оригіналу виданої згоди, оскільки зазначений документ, незважаючи на його скасування, знаходиться у відповідача [PERSON] Здійснення оплати орендарем орендодавцю визначено договоро та додаткового зобов'язання не потребує. На підставі викладеного та керкючись ст.ст. 15,16,368-369,638,652-654, 759-763 ЦК України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

Outcome: partial