Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказуючи, що 30.10.2015 р. о 15 годині 15 хвилин на перехресті вул. М. Рибалко та вул. Ощепкова м. Харкова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля " Skoda Oktavia", д/н [NUMBER] , що належить АК "Харківобленерго", під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля "ВАЗ 21013", д/н [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] . Факт вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді підтверджується постановою від 28.02.2017 слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження за № 12016220000000820 від 30.07.2016 р. у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального порушення. У мотивувальній частині даної постанови зазначено, що стосовно відповідача за фактом дорожньо-транспортної пригоди повідомлено про підозру у скоєнні кримінального порушення за ст. 286 ч. 2 КК України та обвинувальний акт направлено до Фрунзенського районного суду м. Харкова. 02.11.2017 р. АК "Харківобленерго" у вказаній справі в порядку ст. 61 КПК України було подано цивільний позов про стягнення з відповідача 151899,77 грн. матеріальних збитків за пошкодження автомобіля "Skoda Oktavia», д/н [NUMBER] , але ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.11.2017 р. АК "Харківобленерго" було відмовлено у прийнятті цивільного позову та роз`яснено право на пред`явлення такого позову в порядку цивільного судочинства. Розмір завданої матеріальної шкоди (вартість відновлювального ремонту) належного позивачу автомобіля "Skoda Octavia Elegance", д/н [NUMBER] , складає 151 899,77 грн. Для визначення розміру завданої матеріальної шкоди позивач був вимушений звернутися до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для виготовлення Висновку експертного дослідження. Вартість послуг зі складання Висновку експертного дослідження, сплачених АК "Харківобленерго", склала 1015,20 грн. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України дана сума також підлягає відшкодуванню з боку Відповідача на користь АК "Харківобленерго". Крім того, за подання даного позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2278 грн. 50 коп. 15.02.2018 р. відповідачу було направлено вимогу про сплату коштів у розмірі 151 899 грн. 77 коп. протягом 10 днів з моменту отримання вимоги, але на момент подання даного позову від відповідача будь-яких відповідей щодо розгляду вищевказаної вимоги або сплат за нею позивачу не надходило. Просить суд з підстав, передбачених ст.ст.22, 1166, 1187 ЦК України, стягнути з відповідача завдану матеріальну школу у розмірі 151 899 грн. 77 коп. та судові витрати у загальному розмірі 3 293 грн. 70 коп. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08.05.2018 р. відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 01.06.2018 р. від представника позивача, а 13.07.2018 р. від представника відповідача надійшли клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України, яка знаходиться в провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.07.2018 р. вказані клопотання представників сторін були задоволені судом, провадження у цивільній справі зупинено. 18.07.2018 р. до суду надійшло клопотання представника відповідача -Дзись О.М. про долучення до участі у розгляді справи співвідповідачаТовариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» . Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.07.2019 р. за клопотанням представника позивача провадження у справі поновлено у зв`язку з набранням законної сили вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.11.2018 р., ухваленого за результатами розгляду кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України. 09.08.2019 р. до суду надійшло клопотання представника відповідача -Дзись О.М. про відкладення судового розгляду у зв`язку із зайнятістю в іншій справі (а.с.86). Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.08.2019 р., за результатами розгляду клопотанням представника відповідача про залучення співвідповідача, до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» . 10.10.2019 р. до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення судового розгляду у зв`язку з хворобою (а.с.99), проте докази поважності причини неявки суду не надані. У наступне судове засідання представник відповідача -Дзись О.М. не з`явився, особисто подавши до суду цього ж дня (07.11.2019 р.) заяву про відкладення судового розгляду у зв`язку із зайнятістю в іншій справі (а.с.102). 11.12.2019 р. та 12.12.2019 р. відповідач подала до суду заяви про відкладення судового розгляду, призначеного на 13.12.2019 р., у зв`язку з лікуванням (а.с.110,112)., проте відповідних документів суду не надав. В судове засідання 26.02.2020 р. відповідач або її представник не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без його участі не надав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. На думку суду, процесуальна поведінка відповідача може свідчити про зловживання своїми процесуальними правами та спрямована на затягування судового розгляду. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані докази у їх сукупності та оцінивши їх, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з довідки СУ ГУНП в Харківській області від 01.03.2017 р., 30.10.2015 р. о 15 годині 15 хвилин на перехресті вул. М. Рибалко та вул. Ощепкова м. Харкова сталось зіткнення автомобіля «Skoda Oktavia», держномер [NUMBER] , з автомобілем «ВАЗ 21013», держномер [NUMBER] . Автомобіль «Skoda Oktavia в результаті ДТП отримав наступні пошкодження: деформація передньої частини та передньої панелі кузова; деформація переднього правого та лівого крила, пошкоджено передні блок-фари. (а.с.17). Згідно матеріалів справи, власником автомобіля «Skoda Oktavia», держномер [NUMBER] , є позивач АК «Харківобленерго» (а.с.16), та в момент ДТП ним керував водій [PERSON] Власником автомобіля «ВАЗ 21013», держномер [NUMBER] , є [PERSON] , та в момент ДТП ним керувала відповідач [PERSON] . Крім того, в даній дорожньо-транспортній пригоді постраждала пішохід [PERSON] . Постановою слідчого від 28.02.2017 р. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1201622000000020 від 30.07.2016 р. за ч.2 ст.286 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. (а.с.26). Вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.11.2018 р. [PERSON] визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. Звільнено [PERSON] від відбування призначеного за даним вироком покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 38 255,60 грн., на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. Вказаним вироком встановлено, що 30.10.2015 р. приблизно о 15 год.15 хв., [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21013», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , рухалася по вул. Маршала Рибалко в м. Харкові, яка є другорядною дорогою, зі сторони вул. Харківських Дивізій в напрямку бульвару Богдана Хмельницького, зі швидкістю 20 км/год. Під час руху по вказаній вулиці, [PERSON] зупинилася перед перехрестям з вул. А. Ощепкова, яка є головною дорогою, після чого відновила рух, та перетинаючи вказане нерегульоване перехрестя, грубо порушила вимоги п.п. 10.1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України та п. 33 п/п 2.1 Додатка 1 до даних Правил, не надала дорогу автомобілю «Skoda Octavia», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався через вказане перехрестя по вул. А. Ощепкова зі сторони вул. Танкопія в напрямку проспекту Московського, та допустила з ним зіткнення. Після зіткнення автомобіль «ВАЗ 21013» в некерованому стані виїхав на лівий тротуар, по ходу його руху, де стався наїзд передньою частиною на дорожній знак, яким було травмовано пішохода [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної події пішоходу [PERSON] спричинені тяжке тілесне ушкодження, а саме травма правої гомілки у вигляді відкритого косого перелому великогомілкової кістки у верхній та середній третині гомілки, подвійний перелом у верхній та середній третині зі зміщенням уламків, та середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме травма лівої гомілки у вигляді подвійного закритого перелому великогомілкової кісти у верхній та середній третині зі зміщенням кісткових уламків та повними вивихом стопи назовні з відривом медіального мищелка; травма лівої стопи у вигляді осколкового перелому 1 плюснової кістки зі зміщенням та відритих переломів основ 2-4 плюснових кісток(а.с.69-79). Згідно ч.6 ст.82 ЦК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку експертного дослідження № 9 , складеного 22.09.2017 року на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Oktavia», держномер [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП 30.10.2015 р., складає 151899 грн. 77 коп. (а.с.9-11) Також матеріали справи свідчать про те, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21013», держномер [NUMBER] , яким на момент ДТП керувала [PERSON] , була застрахована ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ5598986 від 22.09.2015 р. (а.с.57-59). Відповідно до вимог ст 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частин першої та другої ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до статті 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України, договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Враховуючи наведене, суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що вона не є належним відповідачем по даній справі, оскільки її цивільно-правова відповідальність застрахована, оскільки право вибору способу захисту свого права належить позивачеві і обраний ним спосіб захисту - шляхом пред`явлення вимог до особи, винної у завданні матеріальної шкоди, - не протирічить закону. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому дійшов висновку про їх задоволення. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Так, за складання вказаного експертного дослідження позивач сплатив 1015,20 грн., що підтверджується копією квитанцією № 24853 від 06.09.2017 року, та при поданні позову сплатив судовий збір у розмірі 2278,50 грн. Вказані судові витрати пов`язані з розглядом справи та, враховуючи, що позовні вимоги задоволені, суд покладає їх на відповідача.

Outcome: approved