Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Ремонтне житлово-комунальне господарство №1 звернулось до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням змінених позовних вимог просило стягнення з [PERSON] заборгованість за надані комунальні послуги в розмірі 3310,06 грн, яка утворилась станом на 01 травня 2015 року. Обґрунтовуючи заявлені вимоги РЖКП №1 вказує на те, що між сторонами укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за умовами якого відповідач зобов'язана щомісяця не пізніше ніж до 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, сплачувати нараховані платежі. Відповідач не виконує дані зобов'язання, внаслідок чого виникла заявлена до стягнення заборгованість. В наказному провадженні борг не стягнуто через невизнання відповідачем суми заборгованості. В судовому засіданні представник позивача Гордійчук А.О. позов підтримала повністю з підстав вище вказаних, додатково пояснила, що включно по березень 2011 року РЖКП №1 виступало споживачем теплової енергії з котельні відокремленого підрозділу Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" та включало вартість спожитої мешканцями гуртожитку по [ADDRESS] теплової енергії в тариф комунальних платежів, при цьому отримувало теплову енергію від виробника лише по предоплаті. Після березня 2011 року до структури платежів включено лише квартплату, техобслуговування водопостачання та водовідведення, освітлення місць загального користування. Відповідач оплату перелічених послуг здійснює частково, тому РЖКП №1, як надавач послуг, просить стягнути з відповідача визначену заборгованість в розмірі 3310,06 грн. та судові витрати по справі. [PERSON] проти позову заперечила та пояснила, що з 2004 року проживає разом із сім'єю в гуртожитку по [ADDRESS], спочатку сім'я проживала в кімнаті №113, у жовтні 2010 року на підставі рішення суду вони були переселені в квартиру №121. Дана кімната надана сім'ї для переобладнання під житло ще у 2006 році, однак вселились в кімнату вони лише наприкінці 2010 року. У 2007 році через негайну необхідність, викликану хворобою, вона самовільно відключила помешкання від системи централізованого теплопостачання, відповідно послуг з теплопостачання не отримувала і їх не оплачувала. Заборгованість в розмірі близько 3000 грн, виникла саме з послуг теплопостачання. Вважає, що вимоги про стягнення вартості послуг з теплопостачання, які вона не отримувала, є безпідставними, крім того, вважає, що строки позовної давності по стягненню цієї суми спливли, а тому в задоволенні позову просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку: Як встановлено в судовому засіданні та визнається сторонами [PERSON] з 2004 року разом із сім'єю проживає в гуртожитку по [ADDRESS]. Надання послуг з утримання даного будинку та прибудинкової території здійснює згідно розпорядження Ковельської міської ради Ремонтне житлово-комунальне підприємство №1. Відповідач виступає наймачем житла. З 26.10.2004 року відповідач разом із членами сім'ї зареєстрована в кімнаті №113-115, а з 28.10.2011 року в кімнаті №121. 01 липня 2010 року між сторонами укладено договір про надання послуг, який 21 березня 2011 року пролонгований. Згідно розрахункових листів, доданих до позовної заяви та заяв про видачу судових наказів, у відповідача [PERSON] станом на 01.05.2015 року утворилась заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території перед РЖКП №1 в сумі 3310,06 грн. Згідно помісячних розрахунків у березні 2011 року для відповідача відкрито особовий рахунок [NUMBER] по кімнаті №121 та перераховано попередній борг в сумі 3373,14 грн по особовому рахунку [NUMBER] по кімнаті №113. Станом на 01 травня 2015 року обраховано загальну суму заборгованості споживача послуг. Згідно структури послуг, які надає РЖКП №1, до квітня 2011 року до їх складу включено централізоване теплопостачання, послуги щодо утримання систем водопостачання та квартплата, з квітня 2011 року теплопостачання здійснюється ПТМ "Ковельтепло" та відповідно послуги за цією позицією виведено із структури тарифу для РЖКП №1. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Воно має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у визначені у встановленому порядку строки. Вказаний обов'язок передбачений і Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ Украни № 630 від 21.07.05 р., відповідно до яких споживач зобов'язаний проводити оплату наданих послуг щомісяця. Відповідно до п. п. 38, 39 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою РМ Української РСР від 03.06.86 р. № 208, громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяця. В силу ст.13 Закону України від 24 червня 2004 року N 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних (комунальних) послуг належать послуги з утримання будинків та прибудинкової території. Відповідно до ч.3 ст.20 даного Закону України споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.5 Договору, укладеного між сторонами у 2010 році, споживач зобов'язаний своєчасно до 10 числа кожного місяця, слідуючого за звітним, вносити плату за надані послуги. З матеріалів справи вбачається, що нарахування заборгованості проведено станом на 01.05.2015 року за діючими тарифами на суму 3310,06 грн. Відповідач не заперечує розміру тарифу чи структурної складової послуг, які надавало та надає РЖКП №1, не оспорює якість послуг, однак вказує на безпідставність вимог про стягнення послуг за теплопостачання, зазначаючи при цьому, що ще у 2007 році самовільно відокремилась від централізованої системи теплопостачання. Позиція відповідача не ґрунтується на вимогах законодавства, оскільки питання відключення від мереж централізованого опалення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630, які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Відповідно до п. 25 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 р. № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 р. за № 1478/11758 зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 р. № 169, установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Самовільно відокремлення від централізованої системи теплопостачання не звільняє відповідача від обов'язку здійснювати оплату комунальних платежів. Що стосується тверджень відповідача про сплив строків позовної давності за вимогами позивача, то вони також не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судом. Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Перебіг позовної давності за вимогами про стягнення комунальних платежів, які підлягають щомісячній оплаті, починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). В той же час, частиною першою та другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі вчинення особою дії, що свідчить про визнання свого боргу, а також у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності ( таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові № 6-214 цс14 від 21.01.2015 р). З досліджених судом матеріалів вбачається, що із даним позовом РЖКП №1 звернулось 19.03.2015 року, до того - 05.12.2012 р. та 30.10.2014 р. зверталось до суду із заявами про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості по комунальних платежах, чим переривало строк позовної давності. Крім того, як вбачається з квитанцій про оплату та з розрахункових листів, сама відповідач неодноразово вчиняла проплати попереднього боргу, визнаючи таким чином борг та перериваючи строк позовної давності, зокрема у листопаді 2008 року при нарахуванні 240,78 грн сплачує 1500 грн, у лютому 2009 р. при нарахуванні 1083,10 сплачує 1226,38 грн, у березні 2009 р. при нарахуванні 1037,85 грн сплачує 2500 грн, у липні 2009 р. при нарахуванні 224,25 грн сплачує 1000 грн, у жовтні 2009 р. при нарахуванні 230,19 грн сплачує 2000 грн. У березні 2011 року при відкритті нового особового рахунку [PERSON] нараховано до сплати 66,62 грн та здійснено переведення боргу з попередньої кімнати в сумі 3373,14 грн, у квітні 2011 року відповідач сплачує не ці 66,62 грн., а 440,32 грн, чим визнає борг, у червні 2011, вересні 2011, грудні 2011, лютому 2012, травні 2012, липні 2012, жовтні 2012, грудні 2012, лютому 2013, травні 2013, липні 2013, вересні 2013, листопаді 2013 січні 2014, березні 2014, червні 2014, вересні 2014 , березні 2015 р. відповідач також проводить оплату в більшому розмірі ніж нараховано поточних платежів. Таким чином, на час звернення до суду із даним позовом строки позовної давності по заявленій сумі боргу не спливли і борг в розмірі 3310,06 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь РЖКП №1. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, які полягають у сплаченому при зверненні до суду судовому зборі в розмірі 243,60 грн. ( 121,80 грн. при зверненні із позовом та 121,80 із заявою про видачу судового наказу). На підставі ст.11,256,261,264,562 ЦК України, ст..68 Житлового кодексу України, ст.18, 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ,

Outcome: approved