Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, Мукачівської державної нотаріальної контори, третя особа: ВАТ «Мукачівський пивоварний завод», в якому просить суд скасувати заборону, а саме арешт нерухомого майна, яка зареєстрована 30.11.2011 за № 11904558 Мукачівською державною нотаріальною конторою та яка зареєстрована 19.12.2011 за № 11979091 Мукачівським MB ДВС ГТУЮ в Закарпатській області у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідно ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 23.11.2011 року про забезпечення позову у цивільній справі № 2-3618/2011 та постанови Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби від 19.12.2011; об`єкт обтяження: квартира, частка квартири, адреса: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого суду позивач посилається, що вона проживає в [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності. Нещодавно їй стало відомо, що в ході виконання судового рішення Мукачівського міськрайонного суду про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Мукачівський пивоварний завод» 53 925 гривень згідно виконавчого листа № 2/707/6443/2011 виданого 20.04.2012 було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] на підставі постанови Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби від 19.12.2011, що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Зазначає, що рішення Мукачівського міськрайонного суду про стягнення з [PERSON] вищевказаної суми було винесено 13.12.2011 року, тоді як 03.10.2011 за № 3382 посвідчено договір про визнання часток у праві спільної власності з одночасним даруванням 2/3 часток кватири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . В подальшому, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03.10.2012 року, яке набуло законної сили, було відмовлено у задоволені позовних вимог товариства з додатковою відповідальністю «Мукачівський пивоварний завод» про визнання недійсним вищевказаного договору про визначення часток у праві спільної сумісної власності з одночасним даруванням 2/3 часток квартири [ADDRESS] на її ім`я. Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано 07.10.2011 за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , реєстраційний номер майна - 19864023. Тобто, на момент прийняття рішення судом боржник [PERSON] вже не являвся співвласником квартири [ADDRESS] . Таким чином, реєстрація обтяження за № 11904558 від 30.11.2011 року була проведена Мукачівською державною нотаріальною конторою та реєстрація обтяження за № 11979091 від 19.12.2011 була проведена Мукачівським MB ДВС ГТУЮ в Закарпатській області помилково без врахування даних, зазначених в ухвалі суду від 23.11.2011 та без перевірки права власності на квартиру [ADDRESS] та без встановлення іншого нерухомого майна, належного боржнику [PERSON] . Враховуючи наведене, просить позов задоволити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задоволити. Представник відповідача Мукачівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, натомість подала заяву про розгляд справи без її участі, задоволення позовних вимог залишила на розсуд суду. Представник відповідача Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи ВАТ «Мукачівський пивоварний завод» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та додані до неї документи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.01.2011 року з відміткою нотаріуса та даних єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] ( а.с. 9, 22). Відповідно до ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 23.11.2011 року задоволено заяву ВАТ "Мукачівського пивоварного заводу" про забезпечення позову, накладено заборону в єдиному державному реєстрі правочинів проводити дії пов`язані з відчуженням нерухомого майна, яке належить [PERSON] на праві приватної власності ( а.с. 20). Відповідно до виконавчого листа № 2/707/6443/2011, виданого на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13.12.2011 року, стягнуто з [PERSON] , мешканця [ADDRESS] на користь ВАТ "Мукачівського пивоварного заводу" м.Мукачево, вул.Підгорянська, 101, матеріальну шкоду в сумі 53 925 грн. 89 коп. та судові витрати в розмірі 659 грн. 25 коп. ( а.с.10). Згідно із постановою про повернення виконавчого документа від 15.05.2014 року, виконавчий лист № 2/0707/6443/2011, виданий 20.04.2012 року, повернутий стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення ( а.с. 11). Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 жовтня 2012 року у задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю "Мукачівський пивоварний завод" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору про визначення часток у праві спільної сумісної власності з одночасним даруванням 2/3 часток квартири [ADDRESS] відмовлено ( а.с. 12-14). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1,2 ст. 23 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» державна реєстрація обмежень речових прав на нерухоме майно проводиться органом державної реєстрації прав на підставі договору застави (іпотеки) нерухомого майна; ухвали суду про забезпечення позову; рішення суду про звернення стягнення на нерухоме майно; рішення суду про визнання власника нерухомого майна банкрутом; постанови органів досудового слідства, державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; накладення заборони на відчуження нерухомого майна посадовою особою виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради в населених пунктах, де немає нотаріусів; інших актів органів державної влади чи місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих відповідно до закону. Державна реєстрація обмежень речових прав проводиться в день отримання відповідних документів місцевим органом державної реєстрації прав. Датою і часом державної реєстрації обмежень вважається дата і час обліку заяви в місцевому органі державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване, виконавча служба може бути залучена до участі у справі в якості третьої особи Натомість позивач звернулася до суду з позовними вимогами до Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області та Мукачівської державної нотаріальної контори. Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи ту обставину, що позивачем в порядку ст. 51 ЦПК України не заявлено клопотання про заміну неналежних відповідачів на належних, а саме боржника та особу, в інтересах якої накладено обтяження, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову як поданого до неналежних відповідачів. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed