Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

До Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, вказавши, що 08 жовтня 2017р. близько 21 год. 00 хв, по вулиці Центральній в с. Петроострів, Новомиргородського району Кіровоградської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки "Маzda 626", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких помер. Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Кіровоградській області від 29.12.2018р., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017120000000167 від 09.10.2017р. закрито. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Маzda 626", д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (ТДВ «СТ «Домінанта») згідно полісу № АМ/1583633. [PERSON] було понесено витрати на поховання [PERSON] в розмірі 3984,50 грн. та 16 500,00 грн на спорудження надгробного пам`ятника. Таким чином, просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на свою користь страхове відшкодування пов`язане з понесеними витратами на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 20 484,50 грн. та витрати на правничу допомогу. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача до суду направив письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд задовольнити позов та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку через оголошення, яке розміщене на офіційному веб-сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13.07.2020 року. Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ст. 130 ЦПК України відповідач про час та місце розгляду у справі повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України: суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу без участі сторін за наявними письмовими матеріалами справи. Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву із таких міркувань. Судом встановлено, що 08 жовтня 2017р. близько 21 год. 00 хв, по вулиці Центральній в с. Петроострів, Новомиргородського району Кіровоградської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки "Маzda 626", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких помер. Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Кіровоградській області від 29.12.2018р., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017120000000167 від 09.10.2017р. закрито. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Маzda 626", д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (ТДВ «СТ «Домінанта») згідно полісу № АМ/1583633. Відповідно до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. У статті 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. З 04 листопада 2012 року стаття 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» діє в редакції Закону України № 5090-VI від 05 липня 2012 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 27.4. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції закону України від N 5090-VI від 05 липня 2012 року) страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Тлумачення вказаних норм свідчить, що в цивільному законодавстві містяться правила відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника. За загальним правилом, у разі понесення таких витрат на спорудження надгробного пам`ятника, боржником у зобов`язанні щодо їх відшкодування є особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, а кредитором особа, яка здійснила такі витрати. При цьому, у статті 1201 ЦК України не встановлено межі по відшкодуванню витрат на спорудження. У випадку, якщо було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, то у разі понесення таких витрат на спорудження надгробного пам`ятника, боржником у зобов`язанні щодо їх відшкодування є страховик (МТСБУ). При цьому, законодавцем встановлено межу щодо розміру відшкодування, і загальний розмір якого стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. У даній справі особа загинула внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08 жовтня 2017 року. Цивільно-правова відповідальність особи була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому боржником в зобов`язанні про відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника є страховик, і ці відносини регулюються пунктом 27.4. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та до них не застосовуються положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року (справа № 607/3451/16-ц). За положеннями статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого Статтями 9, 22-31, 35, 36 наведеного Закону визначено, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. До страхових виплат належить також відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. При цьому, у статті 1201 ЦК України не встановлено межі по відшкодуванню витрат на спорудження. У випадку, якщо було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, то у разі понесення таких витрат на спорудження надгробного пам`ятника, боржником у зобов`язанні щодо їх відшкодування є страховик (МТСБУ). Відтак, дорожньо-транспортна подія, внаслідок якої загинув [PERSON] , мала місце в межах строку дії договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вищевказана обставина є страховим випадком, витрати з поховання загиблого [PERSON] взяла на себе [PERSON] . Відповідно до наданих суду доказів, витрати позивача [PERSON] у зв`язку із похованням загиблого [PERSON] склали 20484,50 грн. У той же час, відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» розмір мінімальної плати станом на 01 січня 2017 року становив 3200,00 грн. Відтак, граничним розміром (лімітом) страхової виплати становить (3200,00 х 12) 38400,00 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь [PERSON] страхове відшкодування, пов`язане з понесеними витратами на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, в розмірі 20 484,50 грн. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, з метою надання професійної правничої допомоги між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Автопоміч» укладено договір про надання правової допомоги № 0104-ц від 12 березня 2020 року. Згідно з додатком № 1 до договору, плата за надані адвокатом послуги складає 1200,00 грн за 1 годину роботи. Відповідно до детального розрахунку наданих послуг від 16 березня 2020 року, адвокатом виконано консультації замовника 1 год., підготовчі дії (зясування обсавин та фактів по справі, дослідження доказів, визначення правовідносин, визначення правової норми, аналіз судової практики) 1 год., підготовка та подання позовної заяви 2 год., всього 4 год. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4800,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved