Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ»(далі по тексту ПІІ «ВІП-РЕНТ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між підприємством з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» та [PERSON] був укладений договір прокату транспортних засобів №459896581 терміном дії до 25.12.2012 року,після чого відповідач продовжував користуватися автомобілями по 25.01.2013 року. За період користування автомобілями відповідач повинен був сплатити 95072,00 грн., але фактично сплатив 31050,00 грн.04.02.2013 року між сторонами була укладена угода про реструктуризацію заборгованості, відповідно до умов якої відповідач зобов'язувався сплатити позивачу залишок боргу в сумі 64022,00 грн. до 12.02.2013 року, однак свого зобов'язання відповідач не виконав і заборгованість не повернув. В зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь основний борг в сумі 64022,00 грн. та 3% річних 705,12 грн., а всього 64727,12 грн. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти позовних вимог заперечував та просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 02.09.2012 року між ПІІ "ВІП-РЕНТ" та [PERSON] був укладений договір прокату транспортних засобів №459896581 строком дії до 25.12.12 року (а.с.5-6). Як вбачається з договору прокату, позивач передав [PERSON] автомобіль "Ауді А6", реєстраційній номер [NUMBER], що підтверджується актом технічного стану автомобіля від 02.09.2012 року (а.с.45). В зв'язку з тим, що відповідач 06.11.12 року пошкодив наданий на підставі договору прокату автомобіль (довідка ДАІ від 06.11.12 року та пояснювальна відповідача від 07.11.12 року (а.с. 50-51), [PERSON] замість пошкодженого автомобіля “Ауді А6” д.н.з. [NUMBER], був виданий автомобіль "Тойота Кемрі", д.н.з. [NUMBER], що підтверджується актом технічного стану автомобіля від 07.11.12 року (а.с.46). Відповідно до договору прокату, автомобіль був наданий відповідачу строком на 113 днів з тарифом 88,42 доларів США за день. Загальна сума за 113 днів прокату транспортного засобу становить 83275,30 грн. (а.с.5). Відповідачем було сплачено за прокат автомобіля 31050,00 грн., що підтверджується копією чеків від 07.11.12 року та 10.12.12 року (а.с.11). 25.12.2012 року [PERSON] повернув автомобіль "Тойота Кемрі" д.н.з. [NUMBER] та в цей же день уклав з позивачем договір прокату автомобіля №459896581/А202084 строком дії з 25.12.12 року по 25.01.13 року (а.с.7-8). Відповідно до договору прокату від 25.12.2012 року, відповідачу був переданий автомобіль «Ауді А6», реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується актом технічного стану орендованого автомобіля (а.с.47). 04.01.2013 року відповідач повернув вказаний автомобіль та взяв інший транспортний засіб «Форд Куга», реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується актом технічного стану автомобіля (а.с.48). 15.01.2013 року [PERSON] повернув автомобіль та взяв «ТойотаКемрі», реєстраційний номер [NUMBER] та повернув його 25.01.2013 року, що підтверджується актом технічного стану (а.с.49). Як вбачається з договору прокату від 25.12.2012 року, автомобіль надавався на строк 31 день за тарифом 39,675 доларів США за день. Загальна сума за 31 день становила 11796,95 грн. (а.с.7-8). Таким чином, заборгованість за договорами прокату склала 64022,00 грн. Для врегулювання боргових зобов'язань, які виникли між сторонами по договору прокату автомобіля, 04.02.2013 року було укладено договір реструктуризації заборгованості, відповідно до якого боржник зобов'язується погасити заборгованість в сумі 64022,01 грн. та в строк до 12.02.2013 року (п.3 договору, а.с.9). В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначав, що підписував даний договір реструктуризації під тиском співробітників позивач, однак жодних доказів, що підтверджують факт чинення тиску на нього, останнім надано не було. При цьому, слід зазначити, що відповідач після підписання даного договору не звертався до правоохоронних органів про примус при підписанні договору реструктуризації. Відповідно до запропонованого [PERSON] договору реструктуризації, останній погоджувався із сумою заборгованості вказаною позивачем (п. 2 угоди, а.с.12). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 787 ЦК України, за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов'язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Договір прокату є договором приєднання. Наймодавець може встановлювати типові умови договору прокату. Статтею 789 ЦК України, передбачено, що плата за прокат речі встановлюється за тарифами наймодавця. Згідно із ч. 1. ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. На підставі доказів, наданих позивачем, суд дійшов до висновку, що позивач належним чином виконав зобов'язання за Договором, а відповідач порушив договірні зобов'язання щодо своєчасності та повноти здійснення орендних платежів, а також враховуючи те, що відповідач доказів здійснення оплати за договором прокату суду не надав, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 64022,00 грн. та 3% річних у розмірі 705,12 грн. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 647,27 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved