Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], про про відшкодування майнової шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 10 листопада 2017 року позивач рухалася на автомобілі «Опель Астра» д.н.з. [NUMBER] по вул. Віфлемській, 12в м. Києві. Під час руху по зазначеній ділянці на автомобіль впала суха гілка, яка відламалася від дерева, що знаходилось поблизу проїзної частини та спричинивши транспортному засобу механічні пошкодження. На місце події були викликані співробітники поліції, які зафіксували факт пошкодження. Вартість матеріальних збитків, завданих [PERSON] пошкодженням її транспортного засобу, складає 104 714, 12 грн. Позивач зазначила, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" є балансоутримувачем будинку №12 на вулиці Віфлеємська в м. Києві та прибудинкової території, а відтак вона зобов'язана утримувати у належному стані зелені насадження, які там знаходяться. Ухвалою від 04 травня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. За резутьтатами запиту через офіційну сторінку ПАТ «УКРПОШТА» в мережі інтернет: http://otsledit.com.ua було відстежено рекомендовану кореспонденцію яка направлялася позивачу [PERSON], де міститься інформація що об'єктом поштового зв'язку 11.05.2018 невдала спроба вручення (не вручення під час доставки) на його адресу поштового відправлення за номером 0210510580103. За резутьтатами запиту через офіційну сторінку ПАТ «УКРПОШТА» в мережі інтернет: http://otsledit.com.ua було відстежено рекомендовану кореспонденцію яка направлялася третій особі [PERSON], де міститься інформація що об'єктом поштового зв'язку 10.05.2018 невдала спроба вручення (не вручення під час доставки) на його адресу поштового відправлення за номером 0210510579920. 24 травня 2018 року від уповноваженого представника відповідача Дацюк І.І. надійшов відзив на позовну заяву про відшкодування майнової шкоди, мотивуючи свій відзив тим, що відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 440, 450 ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особою. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Застосовуючи дану статтю необхідно встановити усі чотири елементи складу цивільного правопорушення: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноваженим на такі дії; б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та або позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо) У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдача шкоди; г) вина завдача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. За відсутністю хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Склад правопорушення - це сукупність об'єктивних та суб'єктивних ознак, які характеризують діяння, як характеризують діяння які правопорушення та які є необхідними і достатніми для притягнення до юридичної відповідальності. До об'єктивної сторони правопорушення належить обов'язково схема місця вчинення діяння. Позивач в озовній заяві вказує про те, що під час руху на абтомобілі, на авто впала суха гілка і пошкодила автомобіль, але схему місця пригоди не надав. Встановити місце пригоди з матеріалів справи, наданих позивачем неможливо. Крім того, позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на відповідь за № 103/45-477 від 23.01.2018 року, вказуючи на те, що прибудинкова територія по вулиці Віфлеємській, 12 з елементами зовнішнього благоустрою знаходиться на балансі відповідача, не надаючи ні схему прибудинкової території, ні схему місця пригоди. Відповідач звертає увагу на те, що у відповіді вказано лише те, що будинок перебуває на балансі підприємства. Тому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі без виклику сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що власник автомобіля «OPEL Astra», д.н.з. [NUMBER] є третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а. с. 11). 10 листопада 2017 року позивач рухалася на автомобілі «Опель Астра» д.н.з. [NUMBER] по вул. Віфлемській, 12в м. Києві. Під час руху по зазначеній ділянці на автомобіль впала суха гілка, яка відламалася від дерева, що знаходилось поблизу проїзної частини та спричинивши транспортному засобу механічні пошкодження. (а.с.39-43) На момент події заява з приводу пошкодження автомобіля марки «Опель Астра» д.н.з [NUMBER] зареєстровано до ЄО №91759 від 10 листопада 2017 року до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві. (а.с.12) Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов'язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2018 року у справі №753/7281/15-ц (№61-1832св17). За приписами п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до об'єктів благоустрою населених пунктів належать: прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій. Елементами (частинами) об'єктів благоустрою є: зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", п. 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105). Положеннями ст. 25, ч. 1 ст. 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. П. 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень, визначено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є, зокрема, на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів. Балансоутримувачем будинку №12 на вулиці Віфлеємській в м. Києві та прибудинкової території є відповідач у справі - КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва",(а.с.36) а відтак на це комунальне підприємство покладено обов'язок щодо утримання та благоустрою прибудинкової території згаданого багатоквартирного житлового будинку, зокрема догляд за зеленими насадженнями. У своїй відповіді від 05 січня 2018 року за вих. №103/49-14, наданій на запит адвоката Олексієнку М.М., комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва зазначило, що територія біля будинку №12 на вулиці Віфлеємській в м. Києві, з елементами зовнішнього благоустрою (зеленими насадженнями) не знаходиться на балансі на не обслуговується КП УЗН Дніпровського району міста Києва (а. с. 37). Перелік дій щодо догляду за зеленими насадженнями, передбачений розділом 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105. Так, догляд за деревами і чагарниками здійснюється протягом року і включає: поливання, внесення добрив, вкриття, обприскування крон дерев, догляд за ґрунтом, боротьбу з бур'янами, обробку дупел і механічних пошкоджень, формування крон дерев і чагарників. Під час догляду за деревами застосовують три види обрізання: формувальне, санітарне, омолоджувальне (п. 9.1.11 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105). Відповідно до п. 9.1.11.2. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105, санітарне обрізання крони виконують, щоб позбутися старих, хворих, сухих і пошкоджених гілок, а також гілок, спрямованих всередину крони або зближених одна з одною. Обрізанню підлягають також пагони, що відходять від центрального стовбура вгору під гострим кутом, щоб уникнути їхнього обламування. Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду. Отже, згідно з нормами Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105 на КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" покладено обов'язок не тільки по зрізанню сухостійних та аварійних дерев, а також і догляд, що включає різні види обрізання дерев і формування крони, щоб уникнути їхнього обламування. Суд вважає, що причиною падіння гілки дерева на автомобіль «Опель Астра» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], є неналежне виконання КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" обов'язків щодо догляду за зеленими насадженнями на прибудинковій території за адресою: м. Київ, вул. Віфлеємська, 12. Крім цього, суд звертає увагу на те, що у відповіді Українського гідрометеорологічного центру від 15 листопада 2017 року за вих. №01-20/980, наданій на запит позивача [PERSON], зазначено що метеорологічні спостереження за станом погодних умов проводяться лише на стаціонарних пунктах- метеорологічних станціях. За оперативними даними найближчого пункту спостереження метеорологічної станції Київ (пр.-т Науки, 37) погодні умови з 14 год. 00хв. до 20 год. 00 хв. 10 листопада 2017 року були такими: 14 год. 00 хв.- хмарність 8 балів, температура повітря 7,3о тепла, мряка, метеорологічна дальність видимості 10 км, атмосферний тиск 748 мм рт ст, відносна вологість повітря 88%, вітер південо-західний, 3м/с; 17 год. 00 хв.- хмарність 8 балів, температура повітря 7,2о тепла, мряка, метеорологічна дальність видимості 4 км, атмосферний тиск 748 мм рт ст, відносна вологість повітря 89%, вітер південо-західний, 3м/с; 20 год. 00 хв.- хмарність 8 балів, температура повітря 6,7о тепла, мряка, метеорологічна дальність видимості 1 км, атмосферний тиск 748 мм рт ст, відносна вологість повітря 95%, вітер південо-західний, 2м/с; Кількість опадів становить 0,3 мм. На метеорологічних станціях спостереження за станом погоди проводяться через три години, за станом доріг спостереження не ведуться. (а. с. 38). Нормою п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" громадянам надано право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою. Ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілій для відновлення її автомобіля, пошкодженого внаслідок падіння гілки дерева. Вартість матеріальних збитків, завданих позивачеві пошкодженням її транспортного засобу, складає 104 714,12 грн, що підтверджується звітом про оцінку вартості матеріального збитку від 28 листопада 2017 року №62/11/17, складеним оцінювачем [PERSON] (а. с. 15-33) За послуги проведення оцінки та складання звіту позивачем було сплачено 2 000 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №02/11 (а.с. 34) Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», третя особа яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1067,15 грн.

Outcome: approved