Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Осівцівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області, в якому просить визнати за нею право на завершення приватизації та право на одержання на її ім`я свідоцтва про право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і яка була надана при житті її нині покійному чоловікові [PERSON] відповідно до рішення Осівцівської сільської ради від 31 серпня 2016 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог зазначає, що вона та двоє її синів є спадкоємцями за законом майна, яке належало її чоловікові. Сини від прийняття спадщини відмовилися. Чоловік за життя встиг замовити і виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, господарських будівель і споруд, але не встиг оформити на цю земельну ділянку права власності. Оскільки приватизація земельної ділянки не завершена видачею правовстановлюючого документа, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку. Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду від 11 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року до участі у справі залучено як співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року про закінчення підготовчого провадження прийнято до розгляду уточненні позовні вимоги, згідно з якими позивачка просить визнати за нею право на завершення приватизації та оформлення її майнових прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і одержання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] що була надана за життя її нині покійному чоловіку [PERSON] відповідно до рішення Осівцівської сільської ради від 31 серпня 2016 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, який помер [INFO] . 10 травня 2019 року позивачка [PERSON] подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що вона уточнені позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник відповідача - Осівцівської сільської ради Михалик А.В. в судове засідання не з`явилися, подали 18 квітня 2019 року заяви, із змісту яких вбачається, що вони позовні вимоги визнають і просять справу розглядати у їх відсутності. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ковальчук О.В. у судове засідання не з`явилася, надіслала 02 травня 2019 року поштою до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника цього управління. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , чоловік позивачки [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 7 травня 2018 року серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до спадкової справи № 266/2018, індекс справи 02-14, спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , є його дружина, позивачка [PERSON] , яка 29 жовтня 2018 року № 717 подала до Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області заяву про прийняття спадщини (а.с. 77). Встановлено також, що спадкодавцем [PERSON] за життя було розпочато процедуру приватизації земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] , відповідно до чинного законодавства, однак він не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку. Згідно з рішенням Осівцівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області [PERSON] був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 16). На замовлення [PERSON] було виготовлено проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець розпочав процедуру приватизації спірної земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, однак її не завершив. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщин, згідно зі ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України). Таким чином, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на землю на ім`я спадкоємця. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Осівцівської сільської ради щодо відведення земельної ділянки, фактично земельна ділянка була сформована, визначено її площу, геометричні розміри, координати поворотних точок, виготовлено кадастровий план, а тому, з врахуванням вищенаведеного, і беручи до уваги, що відповідачі не заперечили проти задоволенні позову, суд дійшов висновку, що до позивачки як спадкоємця в порядку спадкування переходять усі набуті майнові права, в тому числі право на завершення розпочатої при житті її чоловіком процедури приватизації земельної ділянки, яка завершується виконанням вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України. Таким чином, судом встановлено підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved