Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Демидівського РВ ДВС про скасування арешту з грошових коштів, який було накладено постановою державного виконавця Демидівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 05.11.2018 року у виконавчому провадженні № 57224372 про арешт грошових коштів, що містяться на рахунку Рівненського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" МФО 333368 та на рахунку в ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 305299, відкриті на ім`я [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 17 вересня 2018 року Демидівським РВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області було відкрито виконавче провадження № 57224372 з примусового виконання постанови № 2643/20200/18 від 27 червня 2018 року Волинської митниці ДФС про накладення на нього штрафу за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України в розмірі 8500 грн. 05 листопада 2018 року в рамках даного провадження був накладений арешт на грошові кошти на ім"я [PERSON]., що містяться на рахунку Рівненського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" МФО 333368 та рахунку, який відкрито в ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 3052999. 27 лютого 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення стягувачу - Волинській митниці ДФС виконавчого документа на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗК "Про виконавче провадження" з зазначенням повторного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання в строк до 27 травня 2019 року. Стягувач повторно не пред`явив до виконання постанову про стягнення з нього штрафу. Повторне пред`явлення до примусового виконання становить три місяці. Таким чином виконавче провадження щодо стягнення з нього будь-яких коштів відсутнє, але арешт на грошові кошти залишився, що створює позивачу перепони у використанні його грошових коштів на банківських рахунках та здійснення права власності. Під час розгляду справи в суді позивач [PERSON] та його представник адвокат Лейковський М.П. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позові. У подальшому представник позивача, адвокат Лейковський М.П. звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі позивача та його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача Демидівського РВ ДВС - Колоєзд І.С. позовні вимоги не визнав. Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. На примусовому виконанні в Демидівському РВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області перебувало виконавче провадження № 2643/20500/18 від 27 червня 2019 року Волинської митниці ДФС про визнання гр. [PERSON] , винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. За вказаним виконавчим документом державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 17 вересня 2018 року № 57224372. В межах виконавчого провадження 18.09.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] , який зареєстровано в Держваному реєстрі обтяжень рухомого майна. 29 жовтня 2018 року та 05 листопада 2018 року у відділ ДВС надійшла інформація Рівненського ОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" та відповідно АТ КБ "Приватбанк" про те, що боржник [PERSON] має відкриті рахунки у відповідних установах банку. Дані рахунки було арештовано. З арештованого рахунку боржника в Ощадбанку було частково списано кошти, які в подальшому надійшли на депозитний відділ та розподілені державним виконацем. У подальшому, 27 лютого 2019 року, у зв`язку з відсутністю на арештованих рахунках коштів боржника, було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з зазначенням повторного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме в строк до 27 травня 2019 року. Повертаючи виконавчий документ стягувачу, у державного виконавця були відсутні законні підстави для прийняття рішення про зняття арешту з майна боржника та про зняття арешту з коштів боржника, оскільки рішення виконано не було. Стягувачем - Волинська митниця ДФС повторно до виконання вищевказаний виконавчий документ пред`явлений не був. Станом на сьогоднішній день, відповідно до автоматизованої системи виконавчих проваджень постанова № 2643/20550/18 від 27 червня 2019 року Волинської митниці ДФС про визнання [PERSON] винним за ч. 3 ст.470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. на виконанні у Демидівському РВ ДВС не перебуває. Арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду. Просить у задоволенні позову відмовити. У подальшому представник відповідача - начальник відділу ДВС Якимець О.О. звернулась до суду з заявою про розгляд справи у відсутності відповідача. Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 вересня 2018 року Демидівським РВ ДВС відкрито виконавче провадження на підставі заяви Волинської митниці України про примусове виконання постанови 2643/20500/18, виданої 27.06.2018 року про стягнення з [PERSON] , на користь держави штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп. Постанова про відкриття виконавчого провадження серії ВП 57224372. /а.с.8/. Відповідно до постанови про арешт майна боржника від 18 вересня 2018 року серії ВП 57224372 з метою забезпечення реального виконання рішення накладено арешт на майно боржника /а.с.10/. Згідно постанови про арешт коштів боржника від 05 листопада 2018 року на грошові кошти, що містяться на рахунках, які відкриті в філії - Рівненське обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України МФО 333368 та в ПАТ КБ Приватбанк МФО 305299 на ім`я [PERSON] накладено арешт /а.с.12, 14/. Відповідно до постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 27 лютого 2019 року, у зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення в боржника [PERSON] , виконавчий документ повернено стягувачу - Волинській митниці ДФС без виконання та роз`яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 27.05.2019 року /а.с.16/. В термін до 27 травня 2019 року і по сьогодні даний виконавчий документ повторно пред`явлений до виконання у відділ ДВС не був. Арешт скасовано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК україни передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном - грошовими коштами на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved