Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пелла Дизайн" про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільнені працівника. Позивач вказав, що працювала на посаді інженера-конструктора І категорії в ТОВ Пелла Дизайн" з 01 вересня 2009 року. Наказом № 68К від 01 вересня 2015 року була звільнена за угодою сторін. Перед позивачем у відповідача є заборгованість по заробітній платі, яка складає 2541,02 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 16.08.2013 року працював на посаді інженера-конструктора ІІ категорії в ТОВ Пелла Дизайн". На підставі наказу № 55К від 14 серпня 2015 року був звільнений за власним бажанням. За період роботи у підприємства перед [PERSON] виникла заборгованість по заробітної платі у розмірі 2541,02 грн., що підтверджується довідкою ТОВ "Пелла Дизайн", до теперішнього часу заборгованість по заробітній платі не виплачена. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оплат праці" працівник має право на оплату своєї праці на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 97 КЗпП України та ст.ст. 15, 24 Закону України "Про оплат праці" своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їхньої черговості. Отже, враховуючи викладене на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 2541,02 грн. Згідно ст. 116 ч. 1 КЗпП України, при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст. 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно роз'яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні та встановленні факту невиплати у зазначені строки працівникові належних йому від підприємства сум, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановляння рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Враховуючи, що при звільненні позивача підприємством порушені строки розрахунку по заробітній платі та на день звернення до суду з даним позовом розрахунок по заробітний платі не проведений, суд вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, відповідно до постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" з врахуванням заборгованості по заробітної платі у розмірі 2541,02 грн., за період з 01.09.2015 року по 21.12.2015 року, тобто (6006,32 грн. + 5650,16 грн.) : (20 робочих днів + 23 робочих дні) = 271,95 гривень - середньоденна заробітна плата * 78 днів затримки розрахунку, що становить 21212,10 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 21212,10 грн. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити за безпідставністю. Одночасно, відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial