Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до\~ [PERSON], товарної біржі\~«Українська»,\~третя особа:\~приватний нотаріус\~Покровського районного\~нотаріального округу\~Дніпропетровської області\~[PERSON],\~яким просив\~визнати договір\~купівлі-продажу\~нерухомого майна\~-\~житлового будинку,\~який розташований\~за адресою:\~вул.\~Горького,62\~с.\~Олександрівка Покровського\~району Дніпропетровської\~області,\~укладений 08.02.2000\~року між\~позивачем та\~[PERSON],\~зареєстрований товарною біржею «Українська» 08.02.2000 року за №73384 дійсним. Позов мотивований тим, що 08 лютого 2000 року позивачем було придбано у [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: вул. Горького, 62 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області. Відповідно до діючого на той час Закону України «Про товарну біржу», угоду укладено на товарній біржі «Українська». Всі умови щодо письмової форми правочину були виконані, Договір купівлі-продажу житлового будинку зареєстрований на Товарній біржі «Українська» 08.02.2000 року за №73384. Відповідно до вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку за позивачем 26.04.2001 року за реєстровим № 316 у реєстровій книзі № 11 в Синельниківському МБТІ зареєстровано право власності. 14 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з метою подальшої повної реалізації своїх прав як законного власника нерухомого майна, а саме - оформлення договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна, однак нотаріусом йому булу розяснено, що, по причині невідповідності угоди купівлі-продажу нерухомого майна встановленій законом формі, а саме відсутності нотаріального посвідчення, немає можливості оформити договір купівлі-продажу будинку, в зв'язку з чим, її дійсність необхідно підтвердити в судовому порядку, та рекомендовано звернутися до суду. Позивач посилається на ст. 328 ЦК України, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також посилається на ч. 2 ст. 220 ЦК України, згідно якої, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" від 10.12.1991 року, угоди, які були вчинені на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню, а документом який підтверджує право власності на нерухомість являється договір зареєстрований на біржі. Закон "Про товарну біржу", на думку позивача, є спеціальним Законом по відношенню до загальних норм Цивільного Кодексу України, а тому повинен діяти, і нотаріальна реєстрація договору не потрібна. Ухвалою суду від 20.09.2018 року відкрите провадження у справі і призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09.11.2018 року зупинене провадження у справі до залучення у справу процесуального правонаступника померлого відповідача [PERSON] Ухвалою суду від 13.12.2018 року поновлене провадження у справі. Розгляд справи, призначений на 03.01.2019 року відкладався у звязку з перебуванням головуючого у справі судді у відпустці. Ухвалою суду від 06.02.2019 року закрите провадження у справі в частині позовних вимог до померлої [PERSON] та призначений судовий розгляд справи по суті. 05.03.2019 року в судове засідання сторони і третя особа не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Представник відповідача, товарної баржі "Українська", до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання, пояснення, відзив та заперечення до суду не надходили. Третя особа надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~відповідач не подав відзив;\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки всі умови у сукупності існують, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, про що постановив відповідну ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у звязку з неявкою всіх учасників справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 08 лютого 2000 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу нерухомості б/н з [PERSON], а саме, жилого будинку № 62 по вулиці Горького у с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області за 6 тис. гривень (копія договору а. с. 4-5). Зазначений договір, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991, зареєстрований на товарній біржі та не підлягав нотаріальному посвідченню. Суд дійшов висновку, що при укладанні договору між сторонами досягнуто згоди по всім істотним умовам, які сторони повністю виконали, а саме, продавець отримав грошові кошти, а покупцю передане нерухоме майно у власність. Біржове оформлення договорів купівлі-продажу нерухомості не суперечило діючому на час укладання спірного договору діючому законодавству, що також підтверджується реєстрацією права власності на житловий будинок за [PERSON] Синельниківським бюро технічної інвентаризації 26.04.2001 року в реєстровій книзі № 316 на ім`я [PERSON] (а.с.5). Згідно рішення виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області від 19.12.2017 року №197 поштова адреса цього обєкту нерухомого майна викладена як: 53630, Дніпропетровська область, Покровський район, с. Олександрівка, вул. Горького, 65 (а. с. 6). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 17.09.2018 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки правовстановлюючим документом на будівлю є договір купівлі-продажу нерухомого майна, який був укладений на товарній біржі без нотаріального посвідчення, тому право власності на вказану нежитлову будівлю не визнається офіційними органами держави (копія постанови а. с. 9). Відповідно до пункту 4 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Отже,\~у зазначених правовідносинах необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР, який діяв та був чинний на момент укладення 08.05.2001 року біржового контракту ( договору купівлі продажу). Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. (стаття 128 ЦК УРСР). Стаття 224 ЦК УРСР передбачає, що за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. На момент укладення біржового контракту (договору купівлі-продажу) 08.02.2000 року чинним був Закон України «Про товарну біржу». Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі (стаття 15 Закону України\~«Про товарну біржу»). Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. При вчиненні договору купівлі-продажу нерухомого майна дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов'язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу будівлі контори. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. Доводів та доказів протилежного суду не надано. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною другою статті 47 ЦК УРСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.\~Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України). Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.\~У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Виходячи з викладеного, згідно ст.47 ЦК УРСР та

Outcome: approved