Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 21 січня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВАН КЛІК») та відповідачем було укладено поліс № АІ/8860936 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "ВАЗ 111740" державний номерний знак [NUMBER] . 13 квітня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "ВАЗ 111740" державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача, автомобіля марки «ЗАЗ-Lanos» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Daewoo-Lanos» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] 28 листопада 2017 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУ України. Згідно звіту № 2500 про визначення вартості матеріального збитку від 18 квітня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «ЗАЗ-Lanos» державний номерний знак [NUMBER] становить у розмірі 111 893,65 грн. 26 липня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуцький нафтоналив», в якому працює [PERSON] звернулося до «Страхова компанія «Саламандра-Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно страхового акту № 0011845.04.16/8 від 12 липня 2018 року заявлена подія є страховим випадком за полісом № АІ/8860936 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 січня 2016 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 50 000,00 грн. Згідно платіжного доручення № 1537 від 30 листопада 2018 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Прилуцький нафтоналив» страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 25 квітня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Daewoo-Lanos» державний номерний знак [NUMBER] становить у розмірі 16 098,90 грн. 05 липня 2018 року [PERSON] звернулася до «Страхова компанія «Саламандра-Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно страхового акту № 0011845.04.16/7 від 23 липня 2018 року заявлена подія є страховим випадком за полісом № АІ/8860936 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 січня 2016 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 14 397,42 грн. Згідно платіжного доручення № 720 від 25 вересня 2018 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» перераховано [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 14 397,42 грн. Отже Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» виплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 64 397,42 грн. (14 397,42 грн. + 50 000,00 грн.). Відповідач використовував застрахований транспортний засіб як таксі та приховав сферу використання транспортного засобу, внаслідок чого позивачем під час укладання полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було занижено значення коригуючого коефіцієнту. 01 січня 2020 року між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВАН КЛІК» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 01.01.2020-ВК, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги за укладеними договором страхування, зокрема, за страховим випадком № 0011845.04.16/7 на суму 7 198,71 грн. та страховим випадком № 0011845.04.16/7 на суму 25 000,00 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача суму 50% від сум виплачених страхових відшкодувань у розмірі 32 198,71 грн. (14 397,42 грн. Х 50%) +(50 000,00 грн. Х 50%) та витрати зі сплати судового збору. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 21 січня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВАН КЛІК») та відповідачем було укладено поліс № АІ/8860936 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "ВАЗ 111740" державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 18, 86-87). 13 квітня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "ВАЗ 111740" державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача, автомобіля марки «ЗАЗ-Lanos» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Daewoo-Lanos» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] 28 листопада 2017 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУ України (а.с. 13-14, 14 зв.-17). Згідно звіту № 2500 про визначення вартості матеріального збитку від 18 квітня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «ЗАЗ-Lanos» державний номерний знак [NUMBER] становить у розмірі 111 893,65 грн. (а.с. 53-80). 26 липня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуцький нафтоналив», в якому працює [PERSON] звернулося до «Страхова компанія «Саламандра-Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 46, 48, 49). Згідно страхового акту № 0011845.04.16/8 від 12 липня 2018 року заявлена подія є страховим випадком за полісом № АІ/8860936 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 січня 2016 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 50). Згідно платіжного доручення № 1537 від 30 листопада 2018 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Прилуцький нафтоналив» страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 52). 03 грудня 2018 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про справі № 0011845.04.16/8 про виплату страхового відшкодування (а.с. 81). Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 25 квітня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Daewoo-Lanos» державний номерний знак [NUMBER] становить у розмірі 16 098,90 грн. (а.с. 27-38). 05 липня 2018 року [PERSON] звернулася до «Страхова компанія «Саламандра-Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 19). Згідно страхового акту № 0011845.04.16/7 від 23 липня 2018 року заявлена подія є страховим випадком за полісом № АІ/8860936 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 січня 2016 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 14 397,42 грн. (а.с. 24). Згідно платіжного доручення № 720 від 25 вересня 2018 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» перераховано [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 14 397,42 грн. (а.с. 26). 27 вересня 2018 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про справі № 0011845.04.16/7 про виплату страхового відшкодування (а.с. 39). Позивач просить стягнути з відповідача суму 50% від сум виплачених страхових відшкодувань у розмірі 32 198,71 грн. (14 397,42 грн. Х 50%) +(50 000,00 грн. Х 50%). Між сторонами виникли договірні правовідносини, а тому предметом доказування є порушення відповідачем умов договору та вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Представник позивача на підтвердження позовних вимог посилався на використання відповідачем застрахованого транспортного засобу як таксі та приховання відповідачем сфери використання транспортного засобу, внаслідок чого позивачем під час укладання полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було занижено значення коригуючого коефіцієнту. На підтвердження позовних вимог позивач надав суду письмові пояснення [PERSON] від 09 червня 2016 року, відповідно до яких відповідач використовував транспортний засіб марки "ВАЗ 111740" державний номерний знак [NUMBER] , як таксі (а.с. 84). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 " Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди" під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична чи особа громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, оперативного чи керування на інших підставах (договір оренди, довіреності і т.п.). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки з зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Судом встановлено, що вина відповідача підтверджується вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року. 25 вересня 2018 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» перераховано [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 14 397,42 грн. 30 листопада 2018 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Прилуцький нафтоналив» страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. Зі змісту полісу № АІ/8860936 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 січня 2016 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» та відповідачем вбачається, що застрахований автомобіль марки "ВАЗ 111740" д/н [NUMBER] не використовується як таксі/маршрутне таксі, внаслідок чого було застосовано значення коригуючого коефіцієнту 0,80. Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09 липня 2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» затверджено коригуючі коефіцієнти та їх розміри під час укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого при використанні легкового автомобіля або автобусу з кількістю місць для сидіння до 20, який використовується фізичною особою для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі застосовується коригуючий коефіцієнт у розмірі - 1,1-1,4. Згідно письмових пояснень [PERSON] від 09 червня 2016 року, яка була пасажиром автомобіля "ВАЗ 111740 " державний номерний знак [NUMBER] , вбачається, що відповідач використовував зазначений автомобіль, як таксі. Згідно ч. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. 01 січня 2020 року між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВАН КЛІК» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 01.01.2020-ВК, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги за укладеними договором страхування, зокрема, за страховим випадком № 0011845.04.16/7 на суму 7 198,71 грн. та страховим випадком № 0011845.04.16/7 на суму 25 000,00 грн. (а.с. 8-9, 10, 11, 12). 18 лютого 2020 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення прав вимоги (а.с. 40, 41, 82, 83). Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст. 1082 Цивільного кодексу України Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 37686922, юридична адреса: 36000, вул. Соборності, 19, м. Полтава, у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 32 198 (тридцять дві тисячі сто дев`яносто вісім) грн. 71 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved