Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство КБ «Приватбанк», інтереси якого представляє [PERSON], звернулося до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області, [PERSON] про звільнення майна з під арешту, В позовній заяві ПАТ КБ «Приват Банк» просить звільнити з під арешту,накладеного відповідно до постанови [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області: житловий будинок, розташований за адресою м. Люботин, вул. вїзд Шевченка,9. Також позивач просив зобовязати [PERSON] районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області внести до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи про зняття арешту з житлового будинку, розташованого за адресою м. Люботин, вул. вїзд Шевченка,9, належного на праві власності [PERSON] Представник позивача направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності,у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Харківскої області направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] повідомлений про час та місце розгляду справи через засоби масової інформації. В газеті «Слобідський край» опубліковано оголошення про виклик відповідача [PERSON]. в судове засідання. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем по справі докази, вважає позовні вимоги ПАТ КБ « Приватбанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини Між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір № HAU2GA00000012 від 11 вересня 2007 року В рахунок забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] уклали договір іпотеки № HAU2GA00000012. Відповідно до умов договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 83,70 кв.м, в тому числі житловою площею 54,70 кв.м, який розташований за адресою м. Люботин, вїзд Шевченка,9 (а.с.5-16) Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав. Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 06 травня 2009 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAU2GA00000012 звернуто стягнення на предмет іпотеки ( на житловий будинок, розташований за адресою м. Люботин, вїзд Шевченка,9) Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку»іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; Як вбачається з положень ст. 3 Закону України «Про іпотеку» У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Постановою державного виконавця Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області було накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] , в тому числі на житловий будинок, розташований за адресою м. Люботин, Шевченка,9, на підставі постанови № 47104505 відж 02 квітня 2015 року (а.с.19-20). Як вбачається зі ст. 11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків є зокрема договори та інші правочини. Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПриватБанк. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення на заставне майно можу бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до частини першої, другої, п'ятої ст. 52 Закону України " Про виконавче провадження" звернення стягнення а майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусової реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в гривні та іноземній валюті, інші цінності. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача,стягнення звертається також на належне боржнику інше майно,за винятком майна,на яке із законом не може бути накладено стягнення. Згідно до ст. 54 Закону України " Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставне майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Про звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями,державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі,та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставного майна. Отже,заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягення боргу з боржника щляхом звернення стягнення на заставне майно. Згідно з частиною третьою ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувача,який не є заставодержателем, стягнення на заставне майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів ,якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» законні та обґрунтовані , а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вказана сума заборгованості відповідачем по справі до теперішнього часу позивачу не сплачена, заперечень від відповідача щодо задоволення позовних вимог не надійшло. На підставі матеріалів даної цивільної справи та аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне: позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, суд стягує судові витрати з відповідача [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» на суму 1691,2 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved