Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «НОВОСЕЛЬСЬКОГО 69-71» просить стягнути з відповідача суму 3 % річних у розмірі 66,09 гривень та втрати за індексом інфляції 1719,57 гривень за прострочення виконання грошових зобовязань у вигляді сплати боргу за спожиті житлово-комунальні послуги, а також судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новосельського 69-71» створене власниками квартир багатоквартирного будинку № 69/71 по вулиці Новосельського у місті Одесі відповідно до Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідачка [PERSON] є власником квартири № 84 та паркувального місця № 10 в будинку по вул. Новосельського 69/71 та, відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, є співвласником приміщень загального користування вказаного будинку й за ст. 360 ЦК України (як співвласник в багатоквартирному будинку) зобов'язана відповідно до розміру своєї частки у праві спільної часткової власності брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідач не сплачувала витрати позивача на утримання будинку. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Новосельського 69-71 до [PERSON] про стягнення заборгованості від 12 грудня 2014 року стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Новосельського 69-71 заборгованість в розмірі 6538,28 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень, а всього стягнуто 6781,88 (шість тисяч сімсот вісімдесят одна гривень 88 копійок) гривень. Проте, з огляду на несвоєчасність оплати відповідачем вказаної суми боргу позивач змушений звернутись до суду із вказаними позовними вимогами. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Щодо фактичних обставин по справі. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новосельського 69-71» створене власниками квартир багатоквартирного будинку № 69/71 по вулиці Новосельського у місті Одесі відповідно до Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку». Отже, позивач у цій справі є належним балансоутримувачем вказаного будинку та прибудинкової території, а тому він має права, передбачені частиною першою статті 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідачка [PERSON] є власником квартири № 84 у будинку по вул.Новосельського 69/71, що у місті Одесі та паркувального місця № 10 в цьому самому будинку. Вказане підтверджується договором купівлі-продажу вказаної квартири від 19 листопада 2005 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алія» та [PERSON], й свідоцтвом про право власності паркувального місця № 10, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 05 жовтня 2007 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2014 року, що набрало законної сили, у справі за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку НОВОСЕЛЬСЬКОГО 69-71 до [PERSON] про зобовязання вчинити дії та визнання договору укладеним на майбутнє, зокрема, зобов'язано [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку укласти з Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку Новосельського 69/71 договір відносини власників приміщень і управителя, в редакції проекту договору від 01.05.2014 року з додатком № 1 та № 2, затвердженого загальними зборами Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку Новосельського 69/71, за виключенням п.7.6 цього договору в частині умови його дії з моменту приймання будинку на баланс управителя. Іншим рішенням Приморського районного суду м. Одеси, що також набрало законної сили та не оскаржувалось сторонами, у справі за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Новосельського 69-71 до [PERSON] про стягнення заборгованості від 12 грудня 2014 року, зокрема, стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Новосельського 69-71 заборгованість за комунальні послуги в розмірі 6\~538,28 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень, разом стягнуто 6781,88 (шість тисяч сімсот вісімдесят одна гривень 88 копійок) гривень. Щодо характеру правовідносин між учасниками справи. Спірні взаємовідносини між сторонами врегульовані статутом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «НОВОСЕЛЬСЬКОГО 69-71» (надалі ОСББ), положеннями Закону України Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку, Цивільного кодексу України. Судом встановлено та не спростоване належним чином сторонами, що на підставі акту прийому-передачі житлового комплексу від 31 жовтня 2011 року назване ОСББ прийняло на баланс й утримання житловий комплекс за адресою по вул. Новосельського, 69/71 у м. Одесі. Згідно з п. 2.1. статуту ОСББ створене, зокрема, для належного утримання будинку та забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати усіх платежів. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та отримує житлово-комунальні послуги, надання яких забезпечує ОСББ з часу передачі будинку на баланс. ОСББ з 31 жовтня 2011 року виконує обовязки по утриманню будинку та прибудинкової території, сприяє утриманню мешканцями будинку послуг. Як встановлено іншим судом, наведені рішення з приводу спірних правовідносин між сторонами мають преюдиційне значення для вирішення цієї справи, не оскаржувались й набрали законної сили та, як наслідок, відповідачем не оспорювалось право позивача вимагати отримання від відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Рішення суду від 12 грудня 2014 року про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги відповідачем виконані у добровільному порядку, шляхом перерахування суму боргу на рахунок позивача. Таким чином, суд має констатувати, що відповідачка мала зобовязання перед позивачем, підставою виникнення якого є несплата боргу за надані позивачем житлово-комунальні послуги, тому моментом виникнення боргових зобовязань за такі послуги є не вказане рішення суду, а їх надання та настання певного моменту щомісячного обрахунку суми боргу. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань на суму боргу. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно з частиною другою статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб'єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов'язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. З огляду на те, що в процесі прийняття спеціального закону Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зміни до ЦК України Верховною Радою України не розглядалися та не приймалися, стосовно спірних правовідносин норми спеціального закону не можуть конкурувати з нормами основного акту цивільного законодавства. Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а . замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Судом враховано, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобовязаннями, у яких, серед інших прав і обовязків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.\~1 ст.\~509 ЦК), вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин як грошових зобовязань, на них поширюється дія ч.\~2\~ст.\~625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Крім того, вирішуючи вказаний спір, судом враховано відсутність доказів виконання сторонами по справі рішення суду від 29 травня 2014 року, у справі за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Новосельського 69-71 до [PERSON] про зобовязання вчинити дії та визнання договору укладеним на майбутнє, яким зобов'язано [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку укласти з Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку Новосельського 69/71 договір відносини власників приміщень і управителя, в редакції проекту договору від 01.05.2014 року з додатком № 1 та № 2, затвердженого Загальними зборами Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Новосельського 69/71», за виключенням п.7.6 цього договору в частині умови його дії з моменту приймання будинку на баланс управителя. Відповідно до ч.\~3 ст.\~20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обовязок, а не право сторін, а тому відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, суд дійшов висновку про існування між Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «НОВОСЕЛЬСЬКОГО 69-71» та [PERSON] певних правовідносин, з огляду на що наявне прострочення виконання грошового зобовязання зі сплати житлово-комунальних послуг, у звязку з чим на боржника покладено відповідальність, передбачену ч.\~2 ст.\~625 ЦК України. Таких по суті висновків дійшла колегія суддів судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України, ухвалюючи постанову від 30 жовтня 2013 року у справі у справі №\~6-59цс13 за позовом комунального підприємства "Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Щодо обрахунку суми 3% річних та інфляційних нарахувань на суму боргу. Як вбачається з наданого суду розрахунку, позивачем взято за основу розрахунку період з 14 листопада 2014 року (дати подання позовної зави у справі, предметом вирішення якої був розмір заборгованості відповідача перед позивачем) по 16 березня 2015 року (момент добровільного виконання рішення суду про стягнення заборгованості). Судом враховано, що термін, з якого мав би бути розпочатий такий обрахунок, не мав би ототожнюватися з датою відкриття провадження у тій справі, проте мав би обраховуватися з моменту виникнення зобовязання та певного часу для щомісячного обрахунку заборгованості відповідача за спожиті відповідачем й надані позивачем житлово-комунальні послуги. Втім, суд обмежений заявленими оголошеними позовними вимогами у цьому позові, тому приймає зазначений у розрахунку заборгованості період як належний та обґрунтований. З огляду на що заборгованість 3% річних становить: ((6538,28*3/365)*48)+ +((6538,28*3/365)*75) = 66,09 гривень. Інфляційні втрати позивача, повязані з порушенням строків виконання грошового зобовязання, обчислюються шляхом нарахування на суму боргу відповідача перед позивачем відповідного індексу зростання споживчих цін, враховуючи період, зазначений у позовних вимогах позивача, який становлять: 6538,28*1,2625198- 6538,28= 1716,43 гривень. Таким чином, враховуючи неналежне та несвоєчасне виконання відповідачем умов договору, суд вважає позов Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «НОВОСЕЛЬСЬКОГО 69-71» частково обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України підлягає також задоволенню і вимога позивача про стягнення на його користь судового збору у сумі 243,60 гривень.

Outcome: partial