Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування заявлених позовних вимог вказував, що 10.08.2002 року між ним - позивачем [PERSON] та відповідачем - [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін є син - [PERSON] - [INFO] . 03.02.2009 р. шлюб між [PERSON] та відповідачем - [PERSON] був розірваний. Позивач вказував, що після розлучення вони із відповідачем не дійшли згоди про поділ майна. 09 березня 2011 р. Святошинським районним судом м. Києва було частково поділене майно, та вклади які були на його ім`я, але вклади які були зроблені під час шлюбу на [PERSON] поділені не були. На той час не було відомостей які саме вклади мала колишня дружина. Дана інформація позивачу стала відома тільки в 2017 році. Позивач вказував, що у своєму відзиві а/с 27 останній абзац [PERSON] вказує: «Зважу на те, що всі гроші (в т.ч. і з моїх вкладів), які ми разом із моїми оатьками збирали на покупку більшої (трикімнатної) квартири...». Тобто своїми свідченнями відповідач підтверджує, що дійсно вони з батьком, не з колишнім чоловіком, а саме з батьком збирали гроші. На яку квартиру збирали, і чому колишній чоловік не знав о всіх рахунках, де були депозити розміщені під час сумісного життя, йому не відомо. Позивач вказував, що [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ), проживає: [ADDRESS] , за час подружнього життя ними було відкриті строкові банківські вклади на ім`я позивача, але що було відкрито на ім`я дружини йому було не відомо, та раніше під час розподілу майна в нього не було відомостей де само є вклади на ім`я колишньої дружини [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ), проживає: [ADDRESS] , які були ще розміщені раніие в банках під час сумісного життя:Строковий банківський вклад у ВАТ АБ „Укргазбанк" - Депозитний договір 2008 р. на [PERSON] , на суму 40 000 грн.;Строковий банківський вклад у ВАТ „РОДОВІД БАНК" - договір 2008 р. ,на [PERSON] , на суму 40 000 грн.;Строковий банківський вклад (депозит) у ВАТ КБ „Надра" - договір 2008 р. на , [PERSON] , на суму 40 000 грн.;Строковий депозитний вклад у ВАТ КБ „Інтербанк" - договір 2008 р. на [PERSON] , на суму 10 000 грн.;Строковий банківський вклад (депозит) у Банк „Хрещатик" - догові) 2008 р. на [PERSON] , на суму 10 000 грн.;Строковий банківський вклад (депозит) у ТОВ „Комерційний Банк Дельта" - договір 2008 р. на [PERSON] , на суму 50 000 грн.Строковий банківський вклад (депозит) у Банк „Хрещатик" - договір з 2008 р. на [PERSON] , на суму 10 000 грн.; Обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюється: на загальну суму 190 000 гривень, саме на таку суму у відповідача були гроші на рахунку після розлучення, які набути подружжям за час шлюбу, вони належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, та після розлучення 50 % яких належить мені, а саме 95 000 (дев`яносто п`ять тисяч) гривень. Позивач вказував на даний час є тільки відомості про банки, та рік та вклад. Не маючі договорів, та документів на вклади, які вже після розірвання шлюбу, були зняті з рахунків, та використані особисто відповідачем [PERSON] . Позивач вказував, що в суді у 2011 він з відповідачем мали розмови про поділ майна, проте згоди так і не дійшли, відповідачка, не надала позивачу та суду відомості про існування в неї вкладів , які були зроблені на її ім`я, та розподіляти їх відмовляється. А суд так і не зміг на той час отримати відомості про існування вкладів у відповідача, та поділ яких не був проведений. З посиланням на норми ст.ст.60,61,69,70,71 СК України, ст.ст. 372ЦК України, позивач просить суд позов задовольнити, постановити рішення, яким поділити між позивачем та відповідачем вищевказане спільно нажите майно у рівних частках, а саме грошові кошти банківських вкладів на ім`я відповідача [PERSON] , які були в банках у період з 01.01.2007 року по 03.02.2009 року, та були зняті з рахунків після розірвання шлюбу відповідачем на загальну суму 190 000 гривень, набуте подружжям за час шлюбу, та належить дружині та чоловікові на пр іві спільної сумісної власності, та після розлучення 50 % яких належить [PERSON] , а саме 95 000 (дев`яносто п`ять тисяч) гривень. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, та просив його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, вказував, що позивач [PERSON] переводить напрям розгляду справи лише в грошову форму, враховуючи той факт, що інші пов`язані з цим питання щодо утримання дитини, позивача [PERSON] взагалі не хвилюють протягом багатьох років після розлучення, в тому числі, інтереси та права дитини на нормальне людське життя, розвиток, здоров`я, дозвіл і відпочинок, звертаючи увагу суду на те, що пан [PERSON] постійно видумує різні шахрайські схеми з метою ухиляння від сплати аліментів та додаткових витрат на дитину, систематично приховує свої статки та умисно знущається з бувшої дружини [PERSON] , а також, зважуючи на зміст вимог за позовом, - звертаю увагу суду на те. що [PERSON] свідомо не надав до суду дані про інші свої грошові кошти, які також підлягають розподілу між подружжям і які також є спільною власністю подружжя. Представник відповідача вказував, що позивач під час шлюбу таємно від відповідача , за сімейні кошти відкрив (зареєстрував) ТОВ «Прайм прінт ЛТД» та вніс у статутний фонд сімейні кошти в розмірі 21800 грн., а також ТОВ «Медіа проект ВС» з часткою в статутному капіталі - 27250 грн. Отже, [PERSON] повинен сплатити [PERSON] 50% від цих сум, як сплачених із сімейного бюджету під час шлюбу, тобто - (21800 грн. + 27250 грн. ) : 2 = 24525 гри. Про це ще в первинному розгляді справи про поділ майна - позивачка [PERSON] заявляла до суду зазначену вимогу про повернення їй 50% від цих коштів, як частину коштів із спільних коштів подружжя. Вказує, що відповідач отримував дивіденти (відсотки) від діяльності цих підприємств, протягом кількох років. Таких даних про фактичні суми відповідач отримати не може, з вини самого [PERSON] , як власника і керівника підприємств, і котрий не бажає надавати дійсні дані про його статки на цих підприємствах. Представник відповідача вказував, що із первинної справи про поділ майна, втрачено аркуш - копію квитанції від 17 травня 2008 року на суму 25000 грн. щодо особистого ( [PERSON] ) внесення цих коштів на депозитний рахунок в «Укргазбанк» під час існування шлюбу. А тому, в матеріалах справи залишився цей договір депозитного вкладу «класичний» від 07 квітня 2008 року [PERSON] в «Укргазбанку» з першим (і єдиним) внеском 15000 грн.. Зазначимо, що загальна сума вкладу по цьому депозитному договору складає 40 000 грн. і ця сума була правильно врахована судом першої інстанції в первинному рішенні суду. Представник позивача вказув, що у судовій справі про поділ майна до заяви додається копія «зустрічного позову» [PERSON] із матеріалів справи первинного розподілу майна подружжя, (а. с. 45-47). В цій зустрічній позовній заяві чітко вбачається той факт, що пан [PERSON] знав і був свідомим про всі банківські вклади [PERSON] , про які йдеться в його вторинному позові , тобто в цій справі. На а. с. 47 чітко написано і особисто підписано [PERSON] 11.11.2008 р., про перелік всіх банківських установ по цій справі. Отже, пан [PERSON] ще 11.11.2008 року вже заявляв до суду аналогічні вимоги по тим самим вкладам, тих самих банків, по аналогічній справі між тими самими особами і з тих самих вимог. Представник відповідача вказував, що позивача [PERSON] було багато часу для оскарження рішень судів та вимагати перегляд справ про поділ майна подружжя 8,5 років тому назад. Але [PERSON] чомусь не подавав чергових скарг чи заяв про перегляд справи про поділ майна подружжя більше 8 років. А тому теперішній його позов про поділ майна подружжя, за нормою ч.2 ст. 72 СКУ, не підлягає розгляду та задоволенню в суді, за позовною давністю. Представник відповідача вказував, що [PERSON] вже подавав до суду першої інстанції: «зустрічний позов», до апеляційної інстанції звертався двічі, подавав апеляційну скаргу та пізніше заяву про перегляд справи за ново виявленими обставинами, в 2013 році подав ще один позов , з того ж майна подружжя, (справа № 2/759/2229/13). Тобто, [PERSON] багаторазово використав свої права з метою вирішення питання поділу майна подружжя в судовому порядку. Предстанвик позивача просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Суд заслухавши пояснення представників сторін у справі, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Outcome: dismissed