Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до державного навчального закладу «Ізмаїльський центр професійно-технічної освіти» (далі ДНЗ «ІЦПТО»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ освіти Ізмаїльської міської ради про скасування наказів, зобовязання нарахувати та виплатити додаткову заробітну плату, позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 29.08.2008 року прийнята на роботу на посаду викладача з англійської мови у ДНЗ «ІЦПТО», де і працює до теперішнього часу, відповідач з січня 2016 р. по червень 2016 р. не виплачував позивачу додаткову заробітну плату, а саме: - надбавку згідно постанови Кабінету Міністрів України № 373 від 23.03.2011 року «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-II рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування»; - додаткову доплату за класне керівництво згідно п. 36 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, що була затверджена наказом Міністерства освіти України № 102 від 15.04.1993 року; - додаткову доплату за завідування навчальним кабінетом згідно п. 41 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, що була затверджена наказом Міністерства освіти України № 102 від 15.04.1993 року; Наказом ДНЗ «ІЦПТО» № 45 від 01 квітня 2016 року за січень-лютий 2016 року та наказом ДНЗ «ІЦПТО» № 45/1 від 01 квітня 2016 року - тимчасово з 01.04.2016 року, бухгалтерії навчального закладу наказано здійснювати виплату заробітної плати працівникам без надбавок, у тому числі: за класне керівництво, за керівництво методичними комісіями, за обслуговування обчислюваної техніки, за завідування кабінетами, лабораторіями, майстернями, за престижність праці, за завідування бібліотеками. Вважає накази ДНЗ «ІЦПТО» № 45 та № 45/1 від 01 квітня 2016 року та дії відповідача щодо невиплати позивачу заробітної плати незаконними та необґрунтованими. Також позивач зазначає, що статтями 32, 103 КЗпП України та статтею 29 Закону України «Про оплату праці» визначено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення, власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше, ніж за два місяці до їх запровадження або зміни. Про скасування додаткової заробітної плати позивачу стало відомо лише після отримання заробітної плати у квітні 2016 року, яка виявилася значно менша, ніж в 2015 році, а січні, лютому, березні взагалі не отримували заробітну плату. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2017 р. до участі у справі залучено відділ освіти Ізмаїльської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с. 57). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В судових засіданнях представник відповідача ДНЗ «ІЦПТО» позов не визнала, представником надані письмові заперечення, в яких викладені обставини, на які відповідач посилається як на підстави своїх заперечень. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділу освіти Ізмаїльської міської ради в судовому засіданні підтримав позицію відповідача, просив відмовити у задоволенні позову. Перевіривши всі обставини на які посилаються сторони, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч. 1ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ч. 1ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що згідно даним трудової книжки серії АВ № 479268, позивач [PERSON] 29 серпня 2008 року прийнята на посаду викладача англійської мови, після чого ДНЗ «Ізмаїльський професійний ліцей» перейменовано в ДНЗ «Ізмаїльський центр професійно-технічної освіти» (а.с.8) Наказом ДНЗ «Ізмаїльський центр професійно технічної освіти» №112/1 від 28.08.2015 року [PERSON] призначена завідувачем навчального кабінету № 23 з додатковою оплатою у розмірі 13% посадового окладу, наказом №113 від 28.08.2015 року класним керівником групи №8(24 учня) І курсу з оплатою у розмірі 20% посадового окладу(а.с.14). Наказом ДНЗ «Ізмаїльський центр професійно технічної освіти» №125 від 07.09.2015 року за завідування кабінетами загальноосвітніх дисциплін встановлена доплата у розмірі 13% посадового окладу(а.с.15). 01.04.2016 року Наказами директора ДНЗ «Ізмаїльський центр професійно технічної освіти» №45 та №45/1 наказано, у звязку із обмеженою кількістю коштів, виділених на фінансування ІЦГІТО припиненням фінансування навчального закладу у повному обсязі, з 01.04.2016 року бухгалтерії навчального закладу тимчасово здійснити виплату заробітної плати педпрацівникам без надбавок, у тому числі: за класне керівництво, за керівництво методичними комісіями, за обслуговування обчислювальної техніки, за завідуванням кабінетами, лабораторіями, майстернями, за престижність праці, за завідування бібліотеками. Виплати вищезазначених доплат провести за умови надходження коштів для фінансування у повному обсязі(а.с.11-12). Листом виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №08/01-17-2447 від 04.11.2016 року на звернення ДНЗ «Ізмаїльський центр професійно технічної освіти» щодо вимог працівників закладу виплатити всі доплати та надбавки до заробітної плати з січня 2016 року, які були скасовані у звязку з обмеженням фінансування, повідомлено, що в бюджеті м. Ізмаїла на 2016 рік на утримання ДНЗ «Ізмаїльський центр професійно технічної освіти» виділені кошти у сумі 7 020,68 тис. грн., в тому числі оплату праці з нарахуваннями 4 913 тис. грн., що дозволяє профінансувати лише обовязкові виплати по заробітній платі. Доплата за престижність праці, доплата за завідуванням кабінетом та завідуванням метод комісією, виплати з індексації заробітної плати не є обовязковими та виплачуються лише при наявності бюджетних призначень. Видатки на необовязкові надбавки та доплати працівникам професійно-технічної освіти у звязку з недостатністю коштів у місцевому бюджеті не заплановані(а.с.47). Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Закон України "Про оплату праці" визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати. Статтею 57 Закону України "Про освіту" передбачені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним і іншим категоріям установ освіти, зокрема: виплата надбавок до заробітної плати. Відповідно ч. 1, 2 ст. 8, ст. 13 Закону України "Про оплату праці", держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників. Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону. Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. Статтею 98 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про професійно-технічну освіту", керівник встановлює доплати до посадових окладів і ставок за конкретні результати праці. Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно з положеннями ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці», додаткова заробітна плата входить до структури заробітної плати. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Згідно до ст. 22 Закону України «Про оплату праці» суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Лист виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 04.11.2016 р. (а.с. 47), дані письмових заперечень відповідача на позовну заяву з доданими документами (а.с. 34 53), оскільки в наведених документах відстоюється позиція відповідача про відсутність у нього коштів для виплати належних платежів, не можуть бути підставою для відмови в позові про стягнення невиплаченої заробітної плати. Оскільки для вирішення трудових спорів працівник може звернутися до суду в межах строку передбаченого ст. 233 КЗоТ Украини, позивач судовому засіданні не наполягала на задоволені позовних вимог в частині визнання незаконними та скасування наказів державного навчального закладу «Ізмаїльського центру професійно технічної освіти» №45 від 01 квітня 2016 року та №45/1 від 01.04.2016 року, Що стосується стягнення моральної шкоди в розмірі 5\~000 грн., суд задовольняє частково, та стягує моральну шкоду в розмірі 1\~000 (одна тисяча гривень) грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому в силу наведених вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial