Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ДП "Макіїввугілля" в інтересах ВП "Шахта ім. С.М. Кірова" про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування заявлених вимог позивачка в своїх позовних вимогах зазначила, що з 05.12.2007 по 08.06.2015 вона працювала на ВП "Шахта ім. С.М. Кірова" державного підприємства «Макіїввугілля» інженером. В грубе порушення вимог закону, за серпень та вересень 2014 року, заробітна плата їй виплачена не була, на даний час у відповідача мається підтверджена довідкою заборгованість перед нею по заробітній платі за серпень 2014р. в сумі 5651.96 грн.,за вересень 2014 р. в сумі 6473.46 грн. яку вона і просить стягнути. В судове засідання позивач та її представник не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач до суду не з'явилась, надала заяву в якій просила провести заочний розгляд справи без участі відповідача. Відповідач в судове засідання представника не направив, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву позивача, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ч.2 ст.64 ЦПК України,суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.ст.1, 3 частини 4 ст.43, частин 1 та 2 ст.46 Конституції України Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. З копії трудової книжки позивачки (а.с.6-7) вбачається, що з 05.12.2007 по 08.06.2015 позивач працювала на ВП "Шахта ім. С.М. Кірова" державного підприємства «Макіїввугілля» інженером. Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011р. на підтвердження суми заборгованості по зарплаті, яка стягується, може бути розрахунковий лист. Тому на підтвердження суми заборгованості по зарплаті, яка стягується, позивачка надала суду розрахунковий листок по зарплаті за серпень та вересень 2014року. У відповідності до п.12 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011р. вказаний розрахунковий листок роботодавця є належним підтвердженням суми заборгованості по зарплаті, яка стягується. Обставина того, що відповідач не провів з позивачкою повний остаточний розрахунок у день звільнення може бути підтверджена випискою по банківському картковому зарплатному рахунку [NUMBER] Промінвестбанку України позивачки, куди відповідач перераховував позивачці заробітну плату у той час. Як стверджує позивачка у своїх позовних вимогах, що відповідач, в грубе порушення закону не виплатив їй заробітну плату за серпень 2014р. в сумі 5651.96 грн., за вересень 2014 р. в сумі 6473.46 грн. Згідно розрахункового листка роботодавця за серпень 2014р. позивачка відпрацювала 23 дні , за які була нарахована оплата праці в сумі 5651.96 грн. Згідно розрахункового листка роботодавця за вересень 2014р. позивачка відпрацювала 22 дні, за які була нарахована оплата праці в сумі 6473.46 грн. Відповідно до ст. 16 ЦК України позивачем правомірно обрано спосіб захисту, передбачений п. 2 цією статтею, визнання правочину недійсним. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи наданий позивачем розрахунок, суд вважає за можливе покласти його в основу рішення, як належний доказ в силу вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України. Відповідач не надав доказів про спростування розміру суми заявлених позовних вимог. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України належить судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 1378 грн. стягнути з Державного підприємства «Макіїввугілля», ЄДРПОУ 32442295, в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved