Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

17 вересня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати громадянку [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном [PERSON] . Свою позицію обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] є сестрою її колишнього чоловіка [PERSON] , з яким заявник на даний час проживає разом. З 2017 року [PERSON] хворіє на психічну хворобу. З 2017 року сусіди неодноразово викликали поліцію щодо поведінки та вчинків [PERSON] , телефонували їй та скаржились на погіршення стану [PERSON] . Досить часто вона сама була свідком того, що [PERSON] , не усвідомлюючи своїх вчинків та наслідків для неї самої, могла сама заподіяти собі шкоду вдома. З 11 жовтня 2017 року [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності строком на 1 рік. З 05 січня 2018 року по 12 січня 2018 року та з 24 травня 2019 року по 27 травня 2019 року [PERSON] проходила лікування у Комунальному закладі "Южноукраїнська міська лікарня". 29 липня 2018 року [PERSON] було встановлено ІІ групу інвалідності. Також [PERSON] лікувалась в обласній психіатричній лікарні № 2 та обласній психіатричній лікарні № 1. Зазначає, що хвороба прогресує, а тому стан здоров`я та поведінка [PERSON] погіршується. Внаслідок хвороби [PERSON] страждає стійким психічним розладом здоров`я, не здатна усвідомлювати значення своїх дій, чим може поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей. Потребує постійного піклування зі сторони іншої особи. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяви з проханням здійснювати розгляд заяви без його участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши заявника, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10 лютого 2000 року /а.с. 6/. 11 жовтня 2017 року рішенням МСЕК [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності строком на 1 рік. Діагноз Хорея Гентингтона /а.с. 7/. З 05 січня 2018 року по 12 січня 2018 року [PERSON] проходила лікування у Комунальному закладі "Южноукраїнська міська лікарня". Діагноз хвороба Гентингтона /а.с. 8/. 29 липня 2018 року Медико-соціальною експертною комісією [PERSON] було встановлено ІІ групу інвалідності. Рекомендовано спостереження у психіатра /а.с. 9/. 24 травня 2019 року по 27 травня 2019 року [PERSON] проходила лікування у Комунальному закладі "Южноукраїнська міська лікарня". Діагноз Хорея Гентингтона. Розлад особистості з прогресуючим зниженням інтелектуально-мнестичних функцій. Психомоторне збудження. У виписці із медичної картки стаціонарного хворого терапевтичного відділення № 2094/1036 зазначено, що [PERSON] була доставлена у лікарню швидкої медичної допомоги у супроводі працівників поліції, у зв`язку з агресивною і неадекватною поведінкою /а.с. 12/. За заявою [PERSON] 10 жовтня 2019 року було здійснено обстеження житлово-побутових умов потенційного опікуна, піклувальника, а саме квартири [ADDRESS] /а.с. 41/. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 18 жовтня 2019 року, при вході до квартири [ADDRESS] (в тамбурі) були помітні сліди підпалу, спалений папір та ручка вхідних дверей до квартири 205 . 19 жовтня 2019 року [PERSON] здійснила підпал сусідських дверей. Електрощитова забита залишками їжі. [PERSON] знаходилась у кімнаті в ліжку. На оточуючих не реагувала, на питання не відповідала. Постійно нерозбірливо бубоніла сама собі /а.с. 42/. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 154 від 22 вересня 2020 року, [PERSON] страждає на стійке психічне захворювання - розлад особистості та поведінки, внаслідок органічного ураження головного мозку (хвороба Гентінгтона) зі зниженням інтелектуально-мнестичних функцій до рівня помірної когнітивної дисфункції та значними поведінковими порушеннями. За своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а.с. 114-119/. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Згідно вимог ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Правилами статті 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. За правилами ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. З висновку судово-психіатричного експерта № 154 від 22 вересня 2020 року вбачається, що [PERSON] мешкає окремо. До себе додому нікого не впускає крім колишньої дружини її брата. Самостійно з дому не виходить. Себе обходить частково: самостійно їжу не готує, гігієнічні процедури не виконує, приймає їжу тільки після нагадування під контролем родички, під наглядом та доглядом якої знаходиться /а.с. 118/. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до висновку, орган опіки і піклування Южноукраїнської міської ради, просить призначити опікуном над [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною та призначення її опікуном над останньою.

Outcome: approved