Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі якого діє філія - Кіровоградське обласне управління звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 11.01.2007 року між «Державний ощадний банк України", в особі якого діє філія - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 7, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 15400,00 доларів США, на 192 місяці, з терміном останнього погашення кредиту не пізніше 11 січня 2023 року, з відсотковою ставкою 12 % річних, відповідно до п.п. 1.1, 1.2, договору про іпотечний кредит. Позивач також посилається на те, що відповідачі не виконують такі пункти договору: п.1.5, п.4.3.1, п.4.3.2, п.5.1, та п.5.2 відповідно до якого за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та не своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,5% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. В забезпечення виконання зобов'язань було укладено договір поруки № 9 від 11.01.2007 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], відповідно до якого поручитель зобов'язується відповідати за виконання боржником зобов'язання. Також було укладено договір поруки № 8 від 11.01.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України». У зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань за даним договором Кіровоградським обласним управлінням було подано позов від 19.01.2012 року про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та 02.04.2012 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області було винесено заочне рішення, згідно якого позовні вимоги банку було задоволено та стягнуто з відповідачів 270703,85 грн. Позичальник не здійснював сплату кредиту після винесення рішення суду від 02.04.2012 року, а тому заборгованість по відсоткам та пені збільшилась і становить станом на 22.04.2014 року відсотки - 38900,04 грн., пеня - 49108,87 грн. Всього 88008,91 грн. Боржник в добровільному порядку відмовляється сплатити заборгованість по нарахованих відсотках та нарахованій пені. Тому Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", в особі якого діє філія - Кіровоградське обласне управління просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на їхню користь заборгованість по відсотках в розмірі 38900,04 грн., та пені в розмірі 49108,87 грн. що всього становить 88008,91 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 88009 грн. [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", за участю третіх осіб [PERSON] та [PERSON] про визнання таким, що припинив свою дію договір поруки від 11.01.2007 року № 8 укладений між [PERSON] та ВАТ «Державний Ощадний банк України» посилаючись на те, що обсяг зобов'язань за договором від 11.01.2007 року значно збільшився, за рахунок сум штрафних санкцій та не співмірності розміру основних зобов'язань пені, порівняно з сумами та зобов'язаннями, які було узгоджено з нею, а тому у зв'язку з неузгодженістю з нею окремою чи/або додатковою угодою такого обсягу зобов'язань вона не має обов'язку відповідати за взяті чи/або нав'язані позичальнику за договором від 11.01.2007 року №7, зобов'язання, що вказує на припинення договору поруки. Сума, стягнута на користь банку на підставі рішень судів, на які робиться посилання у первісному позові, значно перевищує обсяг тих зобов'язань позичальника, які забезпечені порукою за договором № 8 від 11.01.2007 року, що вказує на припинення договору поруки. Строк виконання основного зобов'язання по договору від 11.01.2007 року настав понад 7 років, суму коштів основного зобов'язання було стягнуто достроково за рішенням суду 05.10.2007 року, а тому строк пів року для пред'явлення вимог до поручителя минув у 2008 році, по зобов'язанням які виникли після січня 2012 року строк пів року минув в липні 2012 року, навіть річний строк, визначений ч. 4 ст. 559 ЦК України минув до моменту звернення до суду з вимогами до неї, як поручителя, у січні 2013 року щонайменше. Тому просить суд визнати таким, що припинив свою дію договір поруки від 11.01.2007 року № 8 укладений між [PERSON] та ВАТ «Державний Ощадний банк України». Представники позивачів по первісному позову в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник [PERSON] додатково пояснила, що суми стягнуті з відповідача [PERSON] виконавчої службою по рішенню Бобринецького районного суду Кіровоградської області суду від 02.04.2012 року зараховуються в рахунок погашення заборгованості за вище вказаним рішенням в порядку, вказаному договором та ст.534 ЦК України в першу чергу на погашення пені, тому твердження представника відповідача, що щомісячна виплата в сумі 700 грн. не врахована в розрахунок заборгованості за даним позовом є безпідставними. Крім того, вказані суми не впливають на розрахунок заборгованості доданий до позову, оскільки в порівнянні з сумою заборгованості є незначними. Всі суми, які сплачені на день звернення з позовом до суду враховані в розрахунку заборгованості. Зустрічний позов не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] по первісному позову та третя особа за зустрічним позовом, проти задоволення первісного позову заперечив, а зустрічний позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях (а.с.62-64), зокрема те, що позивачем пропущений річний строк позовної давності до вимог про стягнення пені, користування кредитними коштами припинено, посилається на відсутність підстав для стягнення відсотків за користування коштами, оскільки рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.04.2012 року стягнуто кошти банку достроково. Також вважає, що в договорах поруки від 11.01.2007 року №8 та №9 не вказано конкретної дати, з якою позивач пов'язує момент припинення дії договору поруки, а тому вважає що договора поруки на день звернення до суду припинили свою дію. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву, в якій первісний позов не визнала, зустрічний позов підтримала в повному обсязі за обставин викладених в зустрічній позовній заяві (а.с.135). Відповідач за первісним позовом та третя особа за зустрічним позовом -[PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.134). Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає, виходячи із наступних підстав. Статтею 627 ЦК України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11.01.2007 року між «Державний ощадний банк України", в особі якого діє філія - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №7, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 15400,00 доларів США, на 192 місяці, з терміном останнього погашення кредиту не пізніше 11 січня 2023 року, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 15400 доларів США, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 12 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору про іпотечний кредит №7 (далі - кредитний договір). Відповідно до п.1.5 Договору позичальник зобов'язується щомісячно до 11 числа місяця, наступного за звітним, здійснити погашення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ауїтентичними платежами в сумі 180,75 дол. США, шляхом внесення готівки до каси Банку починаючи з 11 січня 2007 року на відповідні позичкові рахунки Позичальника, відкриті у Філії-Кіровоградське обласне управління ВАТ «Ощадбанк». Сплату останнього ауїтентичного платежу здійснити до 11 січня 2023 року. При сплаті останнього ауїтентичного платежу Банк та Позичальник здійснюють звірку сум нарахованих та сплачених процентів за користування Кредитом. Згідно п.п. 5.1, 5.2 Кредитного договору за невиконання або не належне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України та відшкодовують завдані збитки понад неустойку (пеню, штраф). За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,5 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення (а.с. 10-15). 11.01.2007 року між ПАТ Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір поруки №8, відповідно до якого поручитель зобов'язується відповідати солідарно за своєчасне та повне виконання боржником Зобов’язання за Договором, під яким розуміється Зобов’язання Боржника перед Кредитором, що випливає з Кредитного договору, а саме: здійснити погашення кредиту у розмірі 15400,00 дол. США, сплатити Кредитору відсотки за користування кредитом в розмірі 12% річних, штраф, пеню та інші платежі у розмір, порядку та на умовах зазначених в Кредитному договорі. Відповідно до п. 4.1 Договору поруки №8 порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання по кредитному договору. При виконанні поручителем зобов'язання по договору про іпотечний кредит № 7 від 11 січня 2007 року не пред'явить вимоги до Поручителя (а.с.20). 11.01.2007 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір поруки № 9 відповідно до якого поручитель зобов'язується відповідати солідарно за своєчасне та повне виконання боржником Зобов’язання за Договором, під яким розуміється Зобов’язання Боржника перед Кредитором, що випливає з Кредитного договору, а саме: здійснити погашення кредиту у розмірі 15400,00 дол. США, сплатити Кредитору відсотки за користування кредитом в розмірі 12% річних, штраф, пеню та інші платежі у розмір, порядку та на умовах зазначених в Кредитному договорі. Відповідно до п. 4.1. Договору поруки № 9 порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання по кредитному договору. При виконанні поручителем зобов'язання по договору про іпотечний кредит № 7 від 11 січня 2007 року не пред'явить вимоги до Поручителя (а.с.21). 02.04.2012 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області було винесено заочне рішення, що набрало законної сили, згідно якого за вказаними вище договорами було стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", в особі якого діє філія - Кіровоградське обласне управління кредитну заборгованість, яка складає 270703,85 грн. (основний борг - 108376,84 грн., прострочений борг - 13969,53 грн., відсотки по угоді - 72673,53 грн., пеня - 75683,84 грн.). Також з даного рішення вбачається, що сума заборгованості стягнута станом на 16.01.2012 року (а.с. 37-38). Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, встановлені заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.04.2012 року по цивільній справі №1101/319/12 обставини при розгляді даної справи не підлягають доказуються. Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у вказаній сумі на придбання житлового будинку (а.с.15). Відповідачі за вказаними договорами належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконували, що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с.6-9), й припустилися заборгованості. Заочне рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.04.2012 року відповідачі в повному обсязі не виконали. Позивач продовжує нараховувати за вказаними договорами з 17.01.2012 року відсотки, відсотки на прострочений борг, пеню на прострочений борг, пеню на прострочені відсотки (а.с.6-9). Незважаючи на те, що суд роз'яснював сторонам їх процесуальні права та обов'язки, обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, подання усіх наявних у них доказів до початку розгляду справи по суті, та незважаючи на те, що відповідачі отримали разом з позовом розрахунок заборгованості, мали можливість ознайомитись з його змістом та сумами погашення заборгованості, відповідачі за первісним позовом обов'язок, передбачений ч.2 ст. 27 ЦПК України не виконали, доказів чи клопотань про витребування доказів щодо погашення відповідачами сум заборгованості, окрім тих що зазначені позивачем в розрахунку заборгованості (а.с.6-9), до початку розгляду справи по суті суду не надали. Власного розрахунку заборгованості з урахуванням здійснених платежів по справі відповідачі також суду не надали. Згідно статті 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Отже, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та порушенням умов кредитного договору станом на 22.04.2014 року позивач за змістом позовної заяви просить стягнути нараховану заборгованість, яка складається із заборгованості по відсоткам - 38900,04 грн., пені - 49108,87 грн. Всього 88008,91 грн. Відповідно до вимог ст.ст.526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст.611 ЦК України). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявив про застосування річного строку позовної давності до вимог про стягнення пені. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Пунктом 1 частиною 2 цієї статті ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Згідно ст. 254 УК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. З матеріалів справи вбачається, що позивач до суду звернувся 26.05.2014 року (а.с.2). Отже, за вимогами про стягнення пені на прострочений борг в сумі 9061,95 грн. та пені на прострочені відсотки в сумі 40046,92 грн. застосовується річний строк позовної давності, який спливає 26.05.2013 року. Нарахована позивачем пеня в період з 17.01.2012 року по 25.05.2013 року заявлена поза межами річного строку позовної давності, а тому стягненню не підлягає. Таким чином, з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню пеня на прострочений борг нарахована за період з 26.05.2013 року по 26.05.2014 року в сумі 4355,80 грн. та пеня на прострочені відсотки нарахована за період з 26.05.2013 року по 26.05.2014 року в сумі 17052,78 грн. Власний розрахунок заборгованості пені за договором, зокрема з урахуванням здійснених відповідачем платежів, представник відповідача [PERSON] не надав. За вказаних обставин при визначенні розміру пені суд керувався розрахунком позивача, поданим разом з позовом. Інший розмір пені представником відповідача [PERSON] в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведений. Заяву про зменшення розміру пені (а.с.61) суд вважає такою, що не підлягає задоволенню внаслідок її безпідставності та необґрунтованості. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Вказані вимоги також поширюються і на визначення сторонами договору розміру пені. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, зокрема копію заочного рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.04.2012 року суд прийшов до висновку, що доводи представника відповідача [PERSON] про не співмірність розміру нарахованої позивачем пені та розміру отриманих кредитних коштів є необґрунтованими та судом до уваги не приймаються. Розмір стягнутої судом пені солідарно з відповідачів суд вважає співмірною з розміром основного зобов'язання за кредитним договором, наявність інших обставин, які мають істотне значення при вирішення цього питання стороною відповідача не доведено, а тому суд не вбачає підстав для застосування в даному випадку ч.3 ст.551 ЦК України. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що користування кредитними коштами припинилося, оскільки відсотки стягуються за користування кредитними коштами, які були стягнуті заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2012 року, суд до уваги не приймає, оскільки хоча заочним рішенням суду і були присуджені кредитні кошти (сума кредиту та інші платежі) солідарно з боржників, однак на даний час вони не виплачені та рішення суду в повному обсязі не виконано. Належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного відповідачами суду не надано. У відповідності до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Також ч.4 ст.559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Доводи зустрічного позову про збільшення обсягу відповідальності за кредитним договором від 11.01.2007 року №7 за рахунок сум штрафних санкцій та неспівмірної розміру основного зобов'язання пені суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки поручитель за договором поруки зобов'язався перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання, а саме: здійснити погашення кредиту у розмірі 15400,00 дол. США, сплатити Кредитору відсотки за користування кредитом в розмірі 12% річних, штраф, пеню та інші платежі у розмір, порядку та на умовах зазначених в Кредитному договорі. Отже, подальше нарахуванням відсотків та пені у визначеному кредитним договором розмірі, після винесення заочного рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2012 року, яке не виконане, не є збільшенням обсягу відповідальності поручителя. Зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України» про визнання таким, що припинив свою дію договір поруки від 11.01.2007 року №8 укладений між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» задоволенню не підлягає, оскільки заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі якого діє філія - Кіровоградське обласне управління задоволено вимоги банку про солідарне стягнення з боржника [PERSON], а також поручителів [PERSON], [PERSON] на користь позивача кредитної заборгованості, яка складає 270703,85 грн., тобто позивач своєчасно звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за вказаними договорами, а тому договора поруки від 11.01.2007 року №8 та №9 є чинними та свою дію не припинили. Оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, викладені в позовній заяві щодо порушення відповідачами зобов'язань за кредитним договором та договорами поруки перед позивачем та порушення ними вказаних вище норм законодавства, тому суд прийшов до висновку про обгрунтованість позову в частині стягнення заборгованості за відсотками - 38900,04 грн., пені на прострочений борг - 4355,80 грн., пені на прострочені відсотки - 17052,78 грн., та необхідність часткового задоволення позову шляхом стягнення з відповідача зазначеної заборгованості в загальній сумі 60308,62 грн. З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги позивача заявлено на загальну суму 88008,91 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на загальну суму 60308,62 грн. тобто позовні вимоги задоволено на 69%. Отже у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачів солідарно підлягає стягненню на користь позивача понесена останнім та документально підтверджені платіжним дорученням від 22.05.2014 року сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 607,26 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial