Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд визнати за [PERSON] право власності на кв. № [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що помер батько позивачки - [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: кв. № [ADDRESS]. Оскільки спадкодавець не отримав свідоцтва про право власності на вказану квартиру та не зареєстрував право власності на неї позивач не може набути право власності на спадкове майно. Наведені вище підстави стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відстуності, заявлені вимоги підтримує просить суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, протии заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду не з'явився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивачка [PERSON] народилася [INFO] року в м. Одесі, її батьком був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Батько позивачки, [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №1030, виконаний Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 25.01.2015 року). [PERSON], заповіту не складав. Після смерті батька позивачки, залишилась квартира [ADDRESS], яка набута [PERSON] за договором №3334/299-405(р) про пайову участь у фінансуванні будівництва від 27.09.2006 року та Акту приймання передачі від 18.01.2014року. Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру [ADDRESS], ні за ким не зареєстровано. Після смерті батька позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька - [PERSON] 14.02.2017 року Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, [PERSON], надала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 6/02/-31, в якій зазначено, що нотаріальна дія щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути вчиненна, з наступних підстав: Спадкодавець не отримав свідоцтво про право власності на вказану вище квартиру та не зареєстрував своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на своє ім'я. Рішенням Одеської міської ради №2002-XXIV від 18.11.2003 року та №3232- IV від 11.10.2004 року надано дозвіл про надання ВАТ «Одеський ремонтно- монтажний комбінат» у строкове, платне володіння, користування, для другої черги етапу будівництва, земельні ділянки площами 13442 кв.м. та 7725 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] для подальшого будівництва комплексу житлових будинків з окремо розміщеним супермаркетом, з урахуванням строків поетапного будівництва. Основним інвестором будівництва багатоквартирного житлового будинку є Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД», ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» 12 серпня 2003 року уклала з ВАТ «Одеський ремонтно- монтажний комбінат» договір №1508/329-25 про дольову участь у будівництві. Оскільки власних коштів для виконання підрядних робіт у ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» не вистачало, ними було прийнято рішення про залучення грошових коштів інвесторів для завершення будівництва. Так, 27 вересня 2006 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» був укладений договір №3334/299-405(р) про пайову участь у фінансуванні будівництва. Відповідно до п. 1.1 та 3.1 Договору №3334/299-405(р), батько позивачки, як Пайовик, зобов'язувався в якості вкладу по даному договору внести грошові кошти в сумі еквівалентній 59 903 (п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот три) долара США, в гривнях по офіційному курсу НБУ. Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрованою Інспекцією ДАБК в Одеській області № ОД143133540990, комплекс житлових будинків по вул. Пішонівська 20-28, був закінчений будівництвом, визнаний готовим до експлуатації. Довідкою № 357181/1 від 06 лютого 2014 року, виданою юридичним департаментом Одеської міської ради, у адресному реєстрі міста Одеса зареєстровано адресу даної квартири: [ADDRESS]. В свою чергу, батько позивачки, як Пайовик, повністю виконав свої зобов'язання та сплатив ТОВ Фірмі «Консоль ЛТД» грошові кошти в сумі 301740 (триста одна тисяча сімсот сорок) гривень, 00 коп, що в еквіваленті становлять 59 897 долара СІНА по офіційному курсу НБУ на час виплат, в якості пайового внеску за Договором №3334/299-405(р) від 27 вересня 2006 року та додаткової угоди від 18.01.2014р., про пайову участь у будівництві, що підтверджується копіями квитанцій, що додаються до позову. Відповідно до п.3.9 умов договору №3334/299-405(р), доля Пайщика вважається прийнятою Пайщиком після підписання ним Акту про виконання договору Фірмою «Консоль ЛТД». Так, 18 січня 2014 року, у відповідності до договору № 3334/299-405(р) про пайову участь у фінансуванні будівництва, між ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» та [PERSON], якї виконали свої договірні обов'язки в повному обсязі, був складений Акт прийому-передачі, яким ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» надала квартиру [ADDRESS], [PERSON] Таким чином, батько позивачки, згідно умов Договору, набув право власності на зазначену квартиру, отримав право користування, володіння, однак зареєструвати своє право власності у Державному реєстрі не встиг, спадкоємиця по сьогоднішній день користується даною квартирою. Відповідно до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На день відкриття спадщини спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його донька, тобто позивачка [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до абзаців другого, третього п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Окрім цього, згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до абзаців першого, шістнадцятого п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з ч. 7 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторонни правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Виходячи з викладених обставин, право позивачки на спадкування квартири [ADDRESS], набутою за життя її батьком, може бути захищеним тільки в судовому порядку шляхом визнання за позивачкою права власності на цю квартиру в порядку спадкування за законом. До того ж, позивачка фактично прийняла спадщину згідно діючого законодавства, і у встановлений законом термін звернулась до нотаріальної контори за оформленням свідоцтва про право на спадщину, але отримала відмову в отриманні свідоцтва. Позивачка є єдиною спадкоємицею, та є особою яка користується даною квартирою. На підставі викладеного й

Outcome: approved