Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

У вересні 2020 року АТ "Кредобанк" звернулось до суду із зазначеним позовом, у якому просили стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № 8557/2017 від 22.05.2017 року в розмірі 233 724 грн. 16 коп., судовий збір в розмірі 3 505 грн. 86 коп., витрати на професійну правову допомогу в розмірі 23 372 грн. 41 коп. В обґрунтування позову зазначає, що всупереч умов укладеного між публічним АТ "Кредобанк" та [PERSON] кредитного договору від 22.05.2017 року, останній своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 03.08.2020 року у [PERSON] перед банком виникла заборгованість за кредитом в сумі 233 724 грн. 16 коп., яку останній не погашає у добровільному порядку, що змусило банк звернутись до суду із вказаним позовом. 09.10.2020 року представник відповідача подав відзив на позов, у якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22.05.2017 року між банком та [PERSON] було укладено договір застави автомобіля "KIA Sportage", д.н.з. [NUMBER] . Виконавчим написом приватного нотаріуса від 03.09.2019 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль "KIA Sportage", д.н.з. [NUMBER] , однак рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 25.05.2020 року № 285/4752/19 зазначений виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. Зазначеним рішенням суду встановлено, що [PERSON] грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором вносились вчасно та в належних сумах, що підтверджується графіком погашення заборгованості та відповідними квитанціями. Таким чином, після ухвалення зазначеного судового рішення, відпала правова підстава, згідно якої банк стягнув з [PERSON] : початковий внесок (аванс) в розмірі 113 456 грн. 43 коп. (згідно п. 2.2.1 Договору купівлі-продажу автомобіля); страхові платежі згідно договору КАСКО в сумі 42 528 грн. 43 коп.; оплата монтажу і підключення сигналізації в сумі 1 713 грн. 84 коп.; щомісячні платежі за період з 01.06.2017 року до 01.09.2019 року в розмірі 309 800 грн., всього на загальну суму 467 498 грн. 70 коп. У зв`язку з цим, [PERSON] звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовом до банку про стягнення безпідставно набутих коштів. Тому [PERSON] вважає, що звернення банку із зазначеним позовом є спробою незаконно вплинути на розгляд цивільної справи, яка перебуває у провадженні Франківського районного суду м. Львова (а.с. 53). 27.10.2020 року позивач подав відповідь на відзив, у якій просить позов задовольнити. Зазначає, що предметом даного спору є заборгованість за кредитним договором, яка складається з тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами, пені. Позовні вимоги, які розглядаються у Франківському районному суді м. Львова не є предметом розгляду зазначеної цивільної справи. Крім того, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 25.05.2020 року № 285/4752/19, яким визнано виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не набрало законної сили та переглядається у суді апеляційної інстанції. Відповідач у відзиві на позов не спростовує наявність заборгованості за кредитним договором, не надає жодного доказу на спростування доводів позивача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2017 року між ПАТ "Кредобанк", правонаступником якого є АТ "Кредобанк", та [PERSON] укладено кредитний договір № 8557/2017, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 638 352 грн. зі сплатою 14,99% річних та кінцевим поверненням кредитних коштів 21.05.2024 року (а.с. 18). 22.05.2017 року з метою забезпечення грошових зобов`язань за кредитним договором між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено договір застави, відповідно до умов якого [PERSON] передав банку в заставу транспортний засіб "KIA Sportage", д.н.з. [NUMBER] (а.с. 23). Відповідач належним чином грошових зобов`язань за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим, станом на 03.08.2020 року у [PERSON] перед банком виникла заборгованість за кредитом в сумі 228 571 грн. 56 коп., з яких: 203 862 грн. 51 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 24 319 грн. 85 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 389 грн. 20 коп. - пеня за неналежне виконання грошових зобов`язань (а.с. 6, 10-17, 20-22). 03.09.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу видано виконавчий напис № 2536 про звернення стягнення на рухоме майно відповідача - автомобіль "KIA Sportage", д.н.з. [NUMBER] , за рахунок коштів, отриманих від реалізації цього майна запропоновано задовольнити вимоги АТ "Кредобанк" за період з 29.12.2018 року до 28.08.2019 року в сумі 531 993 грн. 69 коп. Постановою приватного виконавця від 24.09.2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 2536 03.09.2019 року (а.с. 28). Згідно протоколу проведення електронних торгів № 450313 від 04.12.2019 року переможцем торгів з реалізації автомобіля "KIA Sportage", д.н.з. [NUMBER] , став учасник 60, який придбав вказаний лот за ціною 434 434 грн., визначено суму коштів, які необхідно перерахувати на рахунок продавця - 412 712 грн. (а.с. 33). Постановою приватного виконавця від 28.12.2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса закінчено (а.с. 30). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 25.05.2020 року, яке набрало законної сили 12.05.2021 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу № 2536 від 03.09.2019 року про звернення стягнення на рухоме майно - автомобіль "KIA Sportage", д.н.з. [NUMBER] (а.с. 56, 124). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст.ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, суд враховує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 28.08.2019 р. № 759/4036/18, від 22.05.2019 р. № 640/18356/17, від 05.12.2018 р. № 761/31346/13?ц, від 31.10.2018 р. № 2?1513/10, згідно яких стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання, адже саме кредитор має право обрати, яким чином здійснювати стягнення заборгованості. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а останній, в свою чергу, не повернув своєчасно кредитні кошти, і станом на день звернення банку до суду з позовом існує заборгованість за кредитним договором. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит. Доводи відповідача про те, що ним своєчасно та в належному розмірі здійснювались щомісячні платежі на виконання умов кредитного договору (а.с. 93-112), не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 03.08.2020 року; інформацією про рух коштів по рахунку (а.с. 6-7, 10-17). Одночасно безпідставними суд вважає включення позивачем до суми заборгованості за кредитним договором № 8557/2017 від 22.05.2017 року 5152,60 грн. понесених судових витрат, тому у стягненні вказаної суми з відповідача на користь позивача слід відмовити. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд стягує з відповідача на користь позивача 3505,86 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 1051 грн. за подання заяви про забезпечення позову. У задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 23 372 грн. 41 коп. необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, або розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме не надано: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року № 826/1216/16, постановах Верховного Суду від 03.02.2021 року № 760/34441/19 та від 07.04.2021 року № 545/3748/17. Оскільки матеріали справи не містять доказів: договору на правову допомогу, акта приймання-передачі наданих послуг адвоката, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то правові підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відсутні. Ухвалою суду від 09.09.2020 року накладено арешт на належний [PERSON] будинок [ADDRESS] , до набрання законної сили рішення у зазначеній справі. Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: partial