Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа: [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживача, згідно з яким просила: стягнути з ПАТ «Укрпошта» на свою користь вартість попередньо оплаченої послуги за відправку міжнародного поштового відправлення №СР04251797ОUA в розмірі 1 673, 60 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 15 травня 2017 року громадянка Китаю [PERSON] подала оператору поштового зв`язку у відділенні поштового зв`язку № 205 ПАТ «Укрпошта» посилку для відправки з України до Китаю. Посилка була подана позивачем у відкритому вигляді. Її вміст було оглянуто оператором поштового зв`язку без будь-яких зауважень, після чого посилка була прийнята та оформлена як міжнародне поштове відправлення за №СР04251797ОUA, за яку сплатила на користь відповідача 1 673,60 грн. за послуги з пересилання міжнародного відправлення, що підтверджується фіскальним чеком. Таким чином, вказує, що між нею та відповідачем було укладено договір про надання послуги поштового зв`язку, згідно якого відповідач зобов`язався здійснити пересилання міжнародного поштового відправлення (посилку) позивача до Китаю. Проте, вважає, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, оскільки міжнародне поштове відправлення так і не було надіслано до Китаю саме з вини відповідача у зв`язку з істотним порушенням відповідачем вимог і норм закону та Всесвітньої поштової конвенції, що регулює порядок надання послуг поштового зв`язку. Разом з тим, зазначає, що на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта» наявний перелік предметів, заборонених законодавством України до пересилання у поштових відправленнях до Китаю, в переліку якого міститься листя тютюну та тютюнові вироби. Позивач вказує, що тютюнові вироби не є забороненими чи обмеженими у вільному обігу в Україні, були придбані позивачем у звичайній торговій мережі в м. Києві, тому остання вважала, що не порушує закон при відправленні зазначених товарів до Китаю, куди відсилалось міжнародне поштове відправлення, тютюнові вироби не є забороненими чи обмеженими у вільному обігу. Більш того, позивач не приховувала вміст поштового відправлення та подала посилку оператору поштового зв`язку у відкритому вигляді. Таким чином, вважає, що оператор поштового зв`язку, отримавши від позивача міжнародне поштове відправлення у відкритому вигляді, в якому знаходились тютюнові вироби, заборонені до пересилання у міжнародних поштових відправленнях Митним кодексом України на стадії приймання та обробки поштового міжнародного відправлення зобов`язаний або не приймати таке відправлення або повернути його відправнику чи вжити заходів до вилучення тютюнових виробів в установленому законодавством порядку. Натомість, оператор поштового зв`язку знав про те, що тютюнові вироби, які відправляла [PERSON] заборонено пересилати законодавством України до Китаю, а тому послугу пересилання міжнародного поштового відправлення надано не буде, але всупереч вимог Всесвітньої поштової конвенції та Правил надання послуг поштового зв`язку, прийняв міжнародне поштове відправлення, що містило в собі заборонені предмети, отримав оплату за послугу, після чого пред`явив поштове відправлення митному органу для здійснення митного контролю та митного оформлення, внаслідок чого 12.06.2017 року Київською міською митницею ДФС відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил № 0486/10000/17 за ст. 473 Митного Кодексу України, за яким були вилучені товари, які відправляла позивач у міжнародному поштовому відправленні №СР04251797ОUA, а саме тютюнові вироби «PARLAMENT BLUE» у кількості 500 пачок по 20 стіків у кожній пачці, загальна вартість яких 17 500 грн. При цьому, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.02.2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.. 473 МК України, тютюнові вироби «PARLAMENT BLUE» у кількості 500 пачок (60 блоків), загальна вартість яких 17 500 грн., які пересилала [PERSON] постановлено повернути відправнику. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 30.03.2018 року апеляційну скаргу повернуто апелянту без розгляду. В даному випадку, на думку позивача, прийняття митним органом рішення щодо вилучення предметів, які пересилала позивач, є наслідком невиконання оператором поштового зв`язку своїх обов`язків на стадії приймання та обробки міжнародного поштового відправлення, який зобов`язаний не приймати відправлення, яке містить в собі предмети, заборонені до пересилання законодавством України та повертати їх відправнику, а за наявності підстав, вилучити у передбаченому законодавством України порядку. Таким чином, позивач вважає, невиконання відповідачем своїх зобов`язань призвело до конфіскації належного позивачу товару, було порушено її права як споживача та завдано матеріальної шкоди. Відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2019 року вказана справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю 01.07.2019 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 року була передана для розгляду судді Пономаренко Н.В. Ухвалою суду від 04.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 06.02.2020 року залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування шкоди третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Ухвалою суду від 27.05.2020 року залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування шкоди третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] ( [ADDRESS] ). 31.07.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказав, що категорично не погоджується та заперечує викладені у позовній заяві обставини, зокрема, посилався на те, що позивач повинна була знати, що пересилання тютюнових виробів в такому об`ємі є порушенням законодавства України, а в силу ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, а також, на день складання відзиву жодних рекламацій чи/або заяв про розшук/відшкодування міжнародного поштового відправлення на адресу відповідача не надходила, тому вважає, що АТ «Укрпошта» не завдавало збитків позивачеві та не порушувало його права, у зв`язку з чим просило відмовити в задоволенні позову. 18.11.2019 року представником позивача було подано відповідь на відзив, в якій позивач вважав позицію відповідача такою, що не відповідає дійсності. Вказав, що відповідачем порушено норми Закону України «Про поштовий зв`язок», Правил надання послуг поштового зв`язку, Порядку пересилання поштових відправлень, Керівництва з приймання поштових відправлень та Всесвітньої поштової конвенції, як наслідок, порушено права позивача як споживача послуг поштового зв`язку. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. При цьому просив суд звернути увагу на п.35 Правил надання послуг поштового зв`язку, де вказано, що у міжнародних поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені до ввозу на територію України та вивозу з території України відповідно до законодавства. Представник відповідача в судовому засіданні з приводу задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Третя особа - [PERSON] вказала, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки позивач відправляла дуже багато посилок, у відкритому вигляді, зі вмісту яких вбачалося, що в них містилися коробки з молочними сумішами (дитяче харчування), після чого [PERSON] була надана послуга. Заслухавши учасників справи, та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 15 травня 2017 року позивач направив міжнародну посилку до Китаю за №СР04251797ОUA з відділення поштового зв`язку № 205 Київської міської дирекції ПАТ «Укрпошта» та оформляючи це відправлення, вказала позивач адресу відправника та отримувача, заповнила належні бланки. Посадові особи зазначеного відділення жодних зауважень щодо оформлення та пакування не мали і прийняли посилку до пересилання, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні та підтверджується копією фіскального чеку від 15.05.2017 року, згідно з яким за надані послуги позивачем було сплачено 1 673, 60 грн. (а.с.9). Вподальшому, оператором поштового зв`язку у відповідності до вимог ст. 39 Правил надання послуг поштового зв`язку, міжнародне поштове відправлення було пред`явлено митним органам для здійснення митного контролю та митного оформлення та в результаті, складено відносно позивача протокол про порушення митних правил № 0486/10000/17 від 12 червня 2017 року, з якого вбачається, що 18.05.2017 року в зоні митного контролю відділу митного оформлення міжнародних поштових відправлень (Укрпошта), пункту контролю на станції «Київ-Пасажирський» м/п "Спеціалізований" Київської міської митниці ДФС, на території цеху № 2 ДОПП ПАТ «Укрпошта» за адресою: м. Київ, вул. Г. Кирпи, 2, до митного огляду було подано міжнародне поштове відправлення, яке переміщувалось з України до Китаю, за міжнародною поштовою митною декларацією CN №СР04251797ОUA (а.с. 10-11). При цьому, згідно даних, зазначених в митній декларації CN №СР04251797ОUA та на оболонці посилки: відправником посилки є гр. [PERSON] адреса: [ADDRESS] ; одержувачем посилки є [PERSON]/ [PERSON], повна адреса (зазначена на китайській мові в митній декларації CN 23): guang dong (CXZ), China / місто Гуан Донг, Китай . В митній декларації CN 23 № СР04251797ОUA, яка є підставою для переміщення через митний кордон України, в графах «Детальний опис вкладення/Кількість/Вартість» відправником міжнародного поштового відправлення, громадянкою [PERSON] зазначено «humenty/28/18,5$» без можливості перекладу на українську мову. Відправник міжнародного поштового відправлення громадянка [PERSON] , особисто своїм підписом завірила інформацію, зазначену в митній декларації CN 23 № СР04251797ОUA. Під час здійснення митного огляду данного міжнародного поштового відправлення, було встановлено, що в ньому знаходяться не зазначені у митній декларації CN 23 № СР04251797ОUA тютюнові вироби, торгової марки «PARLAMENT Blue» у кількості 500 пачок (50 блоків). Згідно рішення про кориcтування митної вартості товарів від 11.06.2017 № UA100180/2017/000488/1 вартість одного блоку тютюнових виробів «PARLAMENT Blue», становить - 350 грн. У протоколі зазначено, що громадянка [PERSON] , яка є відправником міжнародного поштового відправлення № СР04251797ОUA з України до Китаю, відповідно до вимог Всесвітньої поштової конвенції (Доха, 2012) щодо обов`язкового декларування товарів, які містяться у відправленнях, не зазначила дані стосовно переміщення у міжнародному поштовому відправленні № СР04251797ОUA тютюнових виробів, що підтверджується протколом про порушення митних правил №0486/10000/17 (а.с.10-11). Так, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.02.2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 473 МК України, провадження в справі про порушення митних правил відносно [PERSON] за статтею 473 МК закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, предмети правопорушення, що вилучені та передані на відповідальне зберігання на склад Київської міської митниці ДФС України згідно опису предметів та протоколу про порушення митних правил №0486/10000/17 від 12.06.2017, а саме: тютюнові вироби торгової марки «PARLAMENT Blue» у кількості 500 пачок по 20 стіків в кожній пачці, вартістю - 17 500 грн., повернуто гр. [PERSON] . Постановою Апеляційного суду м. Києва від 30.03.2018 року апеляційну скаргу повернуто заявнику (а.с.12-20). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами склалися правовідносини у сфері надання послуг поштового зв`язку. Відповідно до статті 5 Закону України "Про захист прав споживачів" держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції, відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку регулюються Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 (далі - Правила). Відповідно до п.п. 35, 36 Привал надання послуг поштового зв`язку затверджених Постановою КМУ від 05.03.2009 року № 270 у міжнародних поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені до ввозу на територію України та вивозу з території України відповідно до законодавства. Міжнародні поштові відправлення підлягають митному контролю та митному оформленню із сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів) в установленому законодавством порядку . У випадках, передбачених законодавством, фізичні та юридичні особи мають право на пересилання через митний кордон України предметів у межах встановлених норм без сплати податків і зборів (обов`язкових платежів). Відповідно до п. 37 Привал надання послуг поштового зв`язку затверджених Постановою КМУ від 05.03.2009 року № 270 у міжнародних поштових відправленнях забороняється пересилати: вогнепальну зброю усіх видів і боєприпаси до неї, холодну зброю та інші предмети, спеціально призначені для нападу та оборони (кастети, стилети, балончики з рідиною паралітичної дії тощо), вибухові, легкозаймисті або інші небезпечні речовини, якщо інше не передбачено законодавством; наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги і прекурсори, включені до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства, та радіоактивні речовини; дозволи на право носіння зброї, трудові книжки, військові квитки, документи, що посвідчують особу (крім паспортів громадянина України для виїзду за кордон); інші предмети, ввезення яких заборонено до країн відповідно до законодавства та актів Всесвітнього поштового союзу; живих тварин тощо; спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктами 69-72 Правил передбачено, що фізичні особи подають для пересилання міжнародні посилки, міжнародні відправлення з оголошеною цінністю, відправлення "EMS", дрібні пакети відкритими. Закон України «Про поштовий зв`язок» визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг, зокрема, ст. 13 цього Закону, визначено, що оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку.Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами. Частиною 1 ст. 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено п. 129 Привал надання послуг поштового зв`язку затверджених Постановою КМУ від 05.03.2009 року № 270, визначено, що оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового зв`язку несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно із законом. При цьому, як вбачається із матеріалів справи, а саме копії квитанції від 15.05.2017, оператор поштового зв`язку [PERSON] здійснювала приймання та обробку міжнародного поштового відправлення, яке відправляла позивач до Китаю, з якою ПАТ «Укрпошта» було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, про що свідчить копія договору від 23.05.2016 (а.с.148). Як встановлено частиною 4 статті 18 Закону України "Про поштовий зв`язок" вартість попередньо оплачених користувачем послуг, що фактично не були йому надані, відшкодовується користувачеві у повному обсязі на підставі квитанції чи іншого документа про оплату цих послуг. Відповідно до частини 6 статті 18 Закону України "Про поштовий зв`язок" оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо поштове відправлення на підставі закону підлягає вилученню, конфіскації або знищенню. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про поштовий зв`язок» органи доходів і зборів мають право вилучати в установленому законодавством України порядку предмети, заборонені законом до пересилання у міжнародних поштових відправленнях або відправлені з порушеннями митного законодавства України. Оператори не відповідають за ненадання чи неналежне надання послуг поштового зв`язку внаслідок прийняття органами доходів і зборів рішень щодо поштових відправлень під час здійснення митного контролю. Однак, як вбачається з матеріалів справи, вилучення товарів у поштовому відправленні №СР04251797ОUA відбулося внаслідок порушення позивачем митних правил передбачених статтею 473 МК України (пересилання у міжнародних відправлення заборонених товарів), що підтверджується судовим рішенням - Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.02.2018 року, яка набрало законної сили. Таким чином, позивач зазнав збитків внаслідок порушення ним митних правил, зокрема положень ст. 473 МК України, вина у вчиненні якого визнана судом. Крім того, звертаючись до суду позивач посилається на невиконання відповідачем п.34 Привал надання послуг поштового зв`язку затверджених Постановою КМУ від 05.03.2009 року № 270 в частині повернення відправнику заборонених для пересилання речей та невжиття заходів для їх вилучення. Однак, зазначений пункт Правил регламентує дії оператора поштового зв`язку у разі прийняття для відправлення внутрішніх поштових відправлень, проте позивач здійснював міжнародне поштове відправлення. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що позивачем не було доведено, що працівник ПАТ "Укрпошта" на стадії приймання та обробки міжнародного поштового відправлення не виконав свої обов`язки, визначені законом, порушив права позивача на належну якість послуги та обслуговування, що завдало позивачу матеріальних збитків, у зв`язку із чим, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed