Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

03 грудня 2013 року публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"(далі - ПАТ "Дельта Банк") звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 квітня 2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого останній видано платіжну картку, відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Відповідачка зобов'язалася щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Посилаючись на те, що відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, просить стягнути з неї заборгованість по кредиту станом на 17 жовтня 2013 року, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 993 грн. 81 коп., заборгованості за відсотками в сумі 1254 грн. 67 коп., та заборгованості за комісіями в сумі 2021 грн. 91 коп., а всього 4270 грн. 39 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляду справи без участі представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечуючи факт укладення зазначеного вище кредитного договору з позивачем та використання кредитної картки, позов не визнала. Пояснила, що вона не знімала у липні 2008 року грошові кошти в сумі 1200 грн., і в грудні 2008 року повністю сплатила заборгованість по кредиту в сумі 3000 грн. Про наявність заборгованості у більшому розміру працівники банку їй не повідомляли. Крім того, наполягає на застосуванні судом строку позовної давності для пред'явлення до неї позову, оскільки вказаний строк позивачем пропущено. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. З пункту 1.3 копії договору від 03 квітня 2008 року №004-14097030408 вбачається, що ТОВ "Комерційний банк "Дельта" (після перейменування - ПАТ "Дельта Банк") надало [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та встановлення на день укладення кредитного договору ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Відповідно до п. 1.2 договору, Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок, випустив та надав платіжну картку, здійснював її обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті «Visa класичний», що є додатком до договору (далі за текстом - тарифи), на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками (далі за текстом - Правила). Згідно з п. 3.6 договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового щомісячного платежу, складові частини якого зазначені в Тарифах. Відповідно до Тарифів по обслуговуванню платіжних карток «Visa classic», частка обов'язкового щомісячного платежу дорівнює 7% від суми використаних кредитних коштів станом на день розрахунку. Проценти за користування кредитною лінією складають 29,90 % річних, плата за обслуговування кредитного залишку - 2,99 % від суми використаних кредитних коштів. Пунктом 3.4 договору передбачено, що держатель карки доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку в рахунок погашення сум заборгованості, яка виникає за кредитним договором. Згідно розрахунку та копії рахунку відповідачки, останній платіж на погашення кредиту від неї надійшов 11 грудня 2008 року в сумі 3000 грн. Після сплати вказаного платежу залишились непогашеними тіло кредиту в сумі 9 грн. 63 коп., відсотки за користування кредитом в сумі 336 грн. 39 коп. та комісія в сумі 412 грн. 74 коп. Відповідно до п. 3.4 договору вказані суми відсотків та комісії в січні 2009 року були списані банком, у зв'язку з чим сума тіла кредиту збільшилася до 758 грн. 76 коп. Також в червні 2009 року були списані донараховані відсотки в сумі 75 грн. 30 коп. та комісія в сумі 151 грн. 75 коп. З врахуванням абонентської плати за користування СМС сервера загальна сума заборгованості по тілу кредиту склала 993 грн. 81 коп. В подальшому, на вказану суму тіла кредиту нараховувалися відсотки та комісія, які станом на 17 жовтня 2013 року складають відповідно 1254 грн. 67 коп. та 2021 грн. 91 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, [PERSON] має невиконані кредитні зобов'язання за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 03 квітня 2008 року. Посилання відповідачки на те, що вона не знімала з рахунку кошти в сумі 1200 грн. в липні 2008 року суд вважає безпідставними, оскільки факт зняття нею вказаних коштів підтверджується копією відомостей про зняття коштів за виданою їй платіжною карткою. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідачка суду не надала. З оглянутої в судовому засіданні платіжної картки на ім'я [PERSON] вбачається, що строк її дії встановлено до березня 2010 року. Пунктом 5.2 договору передбачено, що він діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Разом з тим, за умовами договору, погашення кредиту, сплата процентів за користування кредитом та комісії повинна здійснюватися позичальником щомісячними платежами. Виходячи з суми заборгованості по тілу кредиту та встановленого договором розміру обов'язкового щомісячного платежу, [PERSON] повинна була сплатити в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту мінімальний платіж: у лютому 2009 року - 53 грн. 11 коп. (758 грн. 76 коп. х 7%), у березні 2009 року -53 грн. 18 коп. (759 грн. 76 коп. х 7%), у квітні 2009 року - 53 грн. 32 коп. (761 грн. 76 коп. х 7%), у травні 2009 року - 53 грн. 39 коп. (762 грн. 76 коп. х 7%), у червні 2009 року - 53 грн. 46 коп. (763 грн. 76 коп. х 7%), у липні 2009 року - 69 грн. 36 коп. (990 грн. 81 коп. х 7%), у серпні 2009 року - 69 грн. 50 коп. (992 грн. 81 коп. х 7%), з вересня 2009 року по квітень 2010 року - по 69 грн. 57 коп. щомісячно (993 грн. 81 коп. х 7%), у травні 2010 року - залишок заборгованості у розмірі 31 грн. 93 коп. [PERSON] припинила виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та сплати інших платежів за договором з 11 грудня 2008 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та комісії позивач звернувся 03 грудня 2013 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позову (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, то право позивача вважається порушеним з моменту недотримання позичальником строку погашення кожного місячного платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки останній платіж по погашенню кредиту мав бути проведений відповідачкою у травні 2010 року, позивач пропустив строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості по тілу кредиту, тому, що має право на стягнення платежів, строк внесення яких настав після 03 грудня 2010 року. Відповідно, суд вважає безпідставним нарахування процентів та комісії на суму кредиту, щодо якої сплинула позовна давність. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову ПАТ КБ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити за спливом строків позовної давності звернення до суду.

Outcome: dismissed