Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить: 1.Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON], котра померла [INFO] року, з вересня 1991 року по час відкриття спадщини [INFO] року. 2.Змінити черговість права на спадкування, а саме: визнати за [PERSON] право на спадкування майна, яке залишилось після смерті [PERSON] із спадкоємцями першої черги. Позов обґрунтовує наступним. [INFO] року померла цивільна дружина позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на праві приватної власності майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Спадкування здійснюється за заповітом або за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. За життя померла заповіту не зробила. Спадкоємцями за законом першої черги являються: її син [PERSON] та мати [PERSON]. Позивач з [PERSON] прожив близько 25 років, а саме: з вересня 1991 року по день її смерті [INFO] року, про що можуть підтвердити свідки. Вони мешкали за адресою: [ADDRESS]. Вели спільне господарство. Шлюб не зареєстрували. Спільних дітей не мали. За адресою фактичного їхнього мешкання позивач не був зареєстрований. На початку 2016 році [PERSON] захворіла онкологічним захворюванням, про що свідчить виписка із амбулаторної картки № 47160. Весь час позивач знаходився з нею поряд, спільні кошти витрачали на її лікування, але в жовтні 2016 року вона померла. Позивач весь час опікувався нею, допомагав, підтримував її. Смерть його дружини стала для нього жахливим потрясінням. В нього погіршився стан здоров'я. Позивач людина похилого віку 67 років. Іншого житла він немає. В будинку по [ADDRESS] він прожив разом з дружиною 25 років. На сьогоднішній день придбати інше житло позивач немає можливості. В зв'язку з тим, що між ним та [PERSON] не був зареєстрований шлюб він не являється її законним чоловіком, отже не є спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України. З [PERSON] вони фактично прожили подружнім життям 25 років: з вересня 1991 року по день її смерті [INFO] рік. Весь час він працював мав стабільну заробітну плату, з 2005 року ще й отримував пенсію, вони вели спільний побут, суперечок не мали. Будинок в якому проживали, вони постійно поліпшували: робили ремонти, провели воду, газ та інше. Іншого житла він немає. Син та мати [PERSON] є спадкоємцями першої черги. Позивач [PERSON] суду пояснив наступне. В 1991 році, розлучилися, з вересня 1991 року жили разом у неї. В 1992 році з вул. Леніна його виписала, але залишився штам в паспорті. Тільки в 2016 році він дізнався, що він виписався в 1992 році з вул. Леніна. Він все робив в будинку всю роботу, газ, світло проводив. Він працював на АТП, 12 років на пенсії. В 2015 році [PERSON] стало погано, 24.09.2015 року в день машинобудування, зробили операцію, вісім хімій, день на роботі, довго вдома хворіла. Він був на пенсії працював на парниках всі гроші віддавав [PERSON] на лікування. [INFO] року вона померла, син всі документи заховав на будинок і сказав щоб він звільнив будинок. [PERSON] перекрив опалення, газ, він до Нового року прожив в будинку, потім жити стало неможливо. Живе у знайомих, але все боїться що вигонять. Речей половину [PERSON] привіз, а половину не привіз. Доглядала за нею мати 1-2 місяці, він брав участь в наданні коштів, в 1991 році світло, в 2003 році газ проводив. Такого, що вони тривали час не жили не було, з 1998 року по 2004 рік, він 6 років постійно їздив в відрядження, але постійно приїздив. Відповідач [PERSON] суду пояснила наступне. Все, що говорить позивач не правда, вона рік за нею доглядала, він не доглядав, кожен день пив спиртне. Гроші він не давав, чужі люди допомагали, давали гроші, вона останні 2 місяці майже не ходила, їй допомагали син та невістка, до туалету водила вона та її син. Вони розходилися, він її бив, жив з іншою жінкою на КШЗ. Після інфаркту в 2005 році вона проживала з дочкою вдома, з серпня до зими, бо їй не можна було підніматися на п'ятий поверх. Після того, як її привезли з Запоріжжя в 2015 році, після операції вона весь час жила у дочки. Надала заперечення наступного змісту. [INFO] року померла донька відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. На день смерті дочці відповідача на праві приватної власності належало 37/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою Запорізька область, м. Токмак, [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок вона поділила зі своїм колишнім чоловіком, відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 11.02.1992 року. Відповідач, [PERSON] та відповідача онук, син померлої [PERSON], є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON]. Після смерті спадкодавця онук відповідача [PERSON], звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом та вступив в права спадкоємця. Відповідач звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті доньки на користь відповідача, онука [PERSON] Позивач, [PERSON], ніколи не проживав однією сім'єю з покійною дочкою відповідача, не був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідками про склад сім'ї від 10.10.2011 року, 17.09.2012 року, 28.03.2014 року, 18.20.2015 року, а також відповідно до декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 09.07.2016 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 21.07.2016 року. Вони не вели спільного господарства, не мали спільного сімейного бюджету, не купували спільного нажитого майна, не проводили сімейних свят, не приймали спільних гостей. Також, до позовної зави позивач не надав докази про те, що немає власного житла. Навпаки, з паспорту громадянина України вбачається, що з 2015 року він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживав і мав на праві власності квартиру, яка є об'єктом спільної власності подружжя, а також до теперішнього часу він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.08.1974 року з [PERSON]. Також згідно виписок з історії хвороб від 19.09.2013 року та від 13.10.2013 року домашня адреса та місце проживання вказано [ADDRESS], що ще раз підтверджує факт постійного проживання відповідача за іншою адресою. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Ст. 1259 ЦК України, передбачає, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями цієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала , надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік , тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Позивачем не надано суду доказів стосовно того, що він протягом тривалого часу здійснював опіку над дочкою відповідача матеріально забезпечував, надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, який знаходився в безпорадному стані, а саме копії чеків на придбання продуктів харчування та ліків. Адже саме відповідач, онук відповідача та його дружина доглядали дочку відповідача на протязі трьох місяців до її смерті, щоденно відвідували, допомагали по господарству, допомагали у приготуванні їжі, прибиранні, купували продукти харчування, ліки та все необхідне для побуту, а також підтримували морально. Позивач не мав ніякого відношення до догляду і лікування померлої доньки відповідача. Також відсутні докази з приводу того, що померла тривалий час потребувала догляду та опіки. Дочка відповідача не перебувала у безпорадному стані, так як в період з 15.11.2011 року по 01.08.2016 рік вона працювала на ПАО «Токмацький ковальсько-штампувальний завод» і у зв'язку з її хворобою, необхідністю лікування та призначення операції, колективом підприємства, профспілковим комітетом їй надавалась матеріальна допомога у розмірі 6300 гривень, що підтверджується відповідною довідкою від 03.04.2017 року та копією трудової книжки. Викладене можуть підтвердити свідки: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.08 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з роз'яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу додаються документи та докази того, що між: заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки ( свідоцтво про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового і особистого характеру тощо). Також: це можуть бути свідоцтво про смерть одного з подружжя, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки і з господарських книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і не рухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності), заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа,яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями цієї черги, яка має право на спадкування , за умови , що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві , який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно зі ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт проживання разом зі спадкодавцем на день смерті протягом 5 років, знаходження її у безпорадному стані та потребі в сторонньому догляді, здійснення матеріального забезпечення спадкодавця позивачем та надання спадкодавцю такої допомоги. Окрім того, позивач не може мати статусу цивільного чоловіка доньки відповідача так як з 1974 року до дня її смерті він перебував в іншому зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Що підтверджується штампом в його паспорті, тому вимоги про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю та зміну черговості спадкування є незаконними, безпідставними і надуманими та не підлягають до задоволення. Відповідач [PERSON] суду пояснив наступне. Коли вони почали жити, поїхали на море, було рукоприкладство, вона його виганяла, потім місяць поживе, потім по б'є, два місяці не живе, так було до1997-1998 року. В Запоріжжя він її возив, гроші збирали на операцію. При операції він і його дочка купували препарати, він пиячив, в Запоріжжі її доглядала його двоюрідна сестра. Було сім хімій, гроші були на реабілітацію після хімії. Весь рік приходив ввечері п'яний, мати не працювала останні два місяці [PERSON] ліками не допомагав. Воду, газ, робив він, і його батько, газ відключив «Запоріжгаз», бо не правильно було підключено, воду перекрив, щоб не замерзла. Надав заперечення наступного змісту. [PERSON] ніколи не проживав однією сім'єю з покійною матір'ю відповідача [PERSON]. Вони підтримували дружні відносини та позивач часто приходив до неї в гості. На день смерті [PERSON] позивач разом зі спадкодавцем фактично не проживав та не був зареєстрований відповідачу невідомо, з яких причин позивач вказує свою адресу проживання: [ADDRESS], коли, по - перше, відповідача мати не проживала за вказаною адресою, по-друге, позивач, також за вказаною адресою не проживав жодного дня, що підтверджується довідками про склад сім'ї від 10.10.2011 року, 17.09.2012 року, 28.03.2014 року, 18.10.2015 року, в яких вказано, що [PERSON] зареєстрована та проживає одна за адресою [ADDRESS]. Окрім того, відповідно до декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися при значенням житлової субсидії від 09.07.2016 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 21.07.2016 року за адресою: [ADDRESS] [PERSON] мешкала одна, інших членів сім'ї не мала, це також підтверджується, що позивач навмисно вводить суд в оману, що він мешкав однією сім'єю зі спадкодавцем. Звертає увагу суду на те, що на день смерті матері відповідача належали на праві приватної власності 37/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою Запорізька область, [ADDRESS], яку вона поділила зі своїм колишнім чоловіком, відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 11.02.1992 року. Твердження про те, що позивач не має власного житла, не може бути прийнято судом до уваги, так як жодних доказів цьому не надано. Окрім того, з паспорту позивача вбачається, інше, а саме, що до 2015 року він був зареєстрований за адресою [ADDRESS], тобто проживав та мав на праві власності квартиру, яка є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та до теперішнього часу він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.08.1974 року з [PERSON]. Мати відповідача розуміла, що відповідач, як єдиний її син є першочерговим спадкоємцем майна після її смерті, тому вона не залишила на випадок своєї смерті заповіту. Якби вона бажала, щоб спадкоємцем після її смерті був хтось інший, вона б склала на цей випадок заповіт, але таких дій вона не вчинила. Відповідач також потребує житла, так як має чотирьох дітей, що підтверджується довідкою ОСББ «Ковальський 52» від 31.03.2017 року та посвідченням багатодітної сім'ї № 008144/194. Також, у справі вказаний інший відповідач - [PERSON], але хто це відповідачу не відомо. Бабуся відповідача та мати спадкодавця відмовилася від прийняття спадщини після смерті доньки [PERSON] на користь відповідача. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Жодних підстав для задоволення вимоги, щодо зміни черговості права на спадкування немає, так як ст. 1259 ЦК України встановлені конкретні умови, які позивачем не підтверджені жодними належними чи допустимими доказами, а саме: те, що він протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкоємцю, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво була у безпорадному стані. Позивачем не надано суду, ні підтвердження матеріального забезпечення, а саме копії чеків на придбання продуктів харчування та ліків, ні те, що померла потребувала догляду та опіки, а він надавав цю допомогу, піклувався та здійснював відповідний догляд за нею. Окрім того, відповідачу не зрозуміло, навіщо позивачем долучено до справи пенсійне посвідчення та довідка про отримання пенсії, що підтверджує факт отримання ним грошових коштів, так як куди саме ці кошти витрачав позивач, на кого та на що, відповідачу невідомо і це нічим не підтверджується. Окрім того, мати відповідача не перебувала в безпорадному стані, так як в період з 15.11.2011 року по 01.08.2016 рік, вона працювала на ПАО «Токмацький ковальсько-штампувальний завод» і у зв'язку з її хворобою, необхідністю лікування та призначення операції, колективом підприємства, профспілковим комітетом їй була надана матеріальна допомога у розмірі 6 300,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою від 03.04.2017 року та копією трудової книжки. Також, її доходи підтверджуються деклараціями про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 19.10.2011, 18.10.2012, 24.10.2014 роки. На протязі року, до дня смерті матері відповідача саме дружина відповідача та бабуся кожного дня відвідували її, допомагали по господарству, підтримували морально та матеріально, допомагали в приготуванні їжі, прибиранні, купували продукти харчування, ліки та все необхідне для побуту. Також, саме відповідач оплачував всі комунальні платежі, у зв'язку з чим, в відповідача збереглися всі квитанції на оплату водопостачання, газопостачання, електропостачання. Відповідач возив матір до лікарні, надавав матеріальну допомогу і моральну підтримку при проходженні всіх обстежень та операції, на підтвердження цього, в мене збереглись епікризи КУ «ЗОКОД» ЗОС, обстеження комп'ютерної томографії, результати лабораторних досліджень та інші медичні документи. Крім цього, після смерті матері, саме відповідач здійснив її поховання та поминки, що підтверджується товарними чеками. Все, що викладене в відповідача запереченні можуть підтвердити свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з роз'яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення (Витяг)" до заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтво про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки із по господарських книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і не рухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності), заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями цієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно змісту вказаної норми закону, при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. В п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року (далі-Постанова) роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. З огляду на вищевикладене, вбачається, що підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт житла, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. Окрім вищевикладеного, вважає, що позивачем в позовному провадженні заявлено позовну вимогу про встановлення факту проживання однією сім'єю, яка має вирішуватися в окремому провадженні. Встановлення факту, що має юридичне значення, повинно розглядатись відповідно до Глави 6 Розділу IV ЦПК України в порядку окремого провадження із зазначенням мети встановлення такого факту та за участю відповідних заінтересованих осіб. Згідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю та зміна черговості в спадкуванні не можуть бути задоволені судом, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на проживання разом зі спадкодавцем на день смерті, знаходження її у безпорадному стані, потребі в сторонньому догляді, здійснення матеріального забезпечення спадкодавця позивачем, надання їй допомоги, тож і вимоги про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю та зміну черговості в спадкуванні, задоволенню не підлягають. Свідок [PERSON] суду пояснила наступне. [PERSON] знає з 1991 року, як вони зійшлись з [PERSON]. Будинок був не облаштований, [PERSON] вкладав в це гроші, заробляв, допомагав її сину. Це їй відомо від [PERSON], вона проживає через два будинки. [PERSON] виховував [PERSON], до внуків відносився як до своїх рідних. Коли [PERSON] захворіла, він продав свою машину, гроші дав на лікування. [PERSON] більшість часу знаходилась на лікуванні.Ніколи в них не було ніяких конфліктів. Вони з [PERSON] часто спілкувалися, вона їй все це розповідала. Може між ними були скарки, але їй про це не відомо. Щоб [PERSON] зловживав спиртним їй не відомо, вона його п'яним не бачила, коли [PERSON] захворіла там були мати і син [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснив наступне. З позивачем спільно працював в АТП з 1981 року, він був на похоронах, коли [PERSON] померла, потім його вигнали і він скитається. Вони з [PERSON] жили разом з 1991 року або з 1994 року на [ADDRESS], [PERSON] до останнього піклувався за нею. Свідок [PERSON] суду пояснив наступне. В 1991 році [PERSON] прийшов на їхній край до [PERSON]. З нею вони ремонтували будинок, він працював в автобусному парку, возив в Павлоград людей в шахти. Привозив гроші, вугілля, дрова. [PERSON] в 2015-2016 році захворіла, були потрібні гроші, він працював у сестри, допомагав, вона йому платила по 100 грн. в день, він працював три місяці. [PERSON] один, два дня працювала на роботі, потім два три тижня булла на лікарняному. [PERSON] отримував пенсію, працював, всі гроші в сім'ю, у них були добрі сімейні відносини. Рік у [PERSON] проживала мати, коли вона хворіла, доглядала за нею. Свідок [PERSON] суду пояснив наступне. [PERSON] по роботі, разом працювали в автопарку. 25 років жив [PERSON] жив з [PERSON], а потім його вигнали. Він заселився в пусту хату, він провів газ, світло, обгородив. З Павлограда привози вугілля. У них був син, сина він не бачив, бачив тещу. Він спілкувався з [PERSON], хто за нею доглядав йому не відомо. Він продав свою машину на лікування, у них були хороші відносини, після її смерті його почали виганяти її син та теща. Останній раз він був у них в 2013 році, він знав що вона працювала. Хто здійснював догляд йому не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснив наступне. З [PERSON] з 1972 року знайомий, працював водієм в АТП, знає [PERSON] з хорошої сторони. Зійшовся з [PERSON], були добрі стосунки, до останнього він зустрічав їх в місті, говорили, що потрібна операція, потрібно багато коштів, жили вони дружно, [PERSON] ніколи не говорила, щоб він її бив. Свідок [PERSON] суду пояснила наступне. З [PERSON] були особисто знайомі, дуже часто, майже кожний день на роботі спілкувались, вона дзвонила [PERSON], він працював сутки троє. Із її телефону вона чула розмову, що він вживав спиртне, з друзями-сусідями. На свята вона ходила одна, без [PERSON], напевно він зловживав спиртним. Довго не лікувалась, так як боялася і потрібно було багато грошей. Після огляду виявили рак, була перша операція, підприємство зібрало шість тисяч допомоги. На операції був її син з онукою, коли вона виходила на роботу, вони її старалися не навантажувати. [PERSON] продовжував випивати, доглядала за нею мама та син, до останнього [PERSON] ходила на роботу. За три роки спільної роботи вона його бачиа один раз, коли провідувала вдома. Свідок [PERSON] суду пояснив наступне. У них з [PERSON] були часті сварки, скандали, [PERSON] його виганяла, він жив у сусідів в літнії кухні. Догляд за [PERSON] здійснювали її мати і син, Хата була побудована ще з першим чоловіком [PERSON]. Слаба вона була лише останні два місяця перед смертю. Вони жили разом 20 років, але вона його виганяла через пияцтво, він жив у сусіда [PERSON]. Сварки вона чула та бачила. Свідок [PERSON] суду пояснила наступне. Вона є двоюрідною сестрою [PERSON], у них не було сім'ї, [PERSON] скаржилась, що він її бив, погрожував сину. Часто вона плакала. Коли їй зробили операцію, вона доглядала за нею, він телефонував, вимагав, щоб мати принесла йому їсти. Після операції за нею доглядала [PERSON], яка сама після інфаркту. В 1982 році [PERSON] працювала в АТП, [PERSON] її ображав, за неї вступився її знайомий [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила наступне. Вона є дружиною відповідача [PERSON], з усіма знайома. З свекрухою познайомилася 20 років тому, через два роки вона вийшла заміж за її сина, вони з нею разом працювали бухгалтерами. Їй відомо, що в них був побудований невеликий будинок, все було, він прийшов на все готове. Вона тверезим його ніколи не бачила їх разом вона ніколи не бачила, у них був різний бюджет. Він злив, дратував собаку, вона укусила [PERSON] [PERSON]. Вони ніколи разом не бували на святах. [PERSON] захворіла, нікому не говорила, що в неї рак. Її матері довго не говорили. Ніхто з його свідків про хворобу не чув. Операція була важка, втратила багато крові, їй не можна було хвилюватися, готовити їжу, підходити до плити. Він ні в чому їй не допомагав, лише хвилювався, що нікому буде йому готувати їжу. Щоб він здійснював догляд, їй не відомо, він навпаки влаштовував скандали. Лікування він не оплачував, вона збирала гроші у інших людей. У неї з [PERSON] конфліктів не було. Свідок [PERSON] суду пояснила наступне. [PERSON] довго працював в АТП, знає [PERSON], її сина [PERSON], добрі стосунки, відпочивали на морі. Їй особисто відомо, бо по [ADDRESS] будинок та город сина, [PERSON] і [PERSON] проживали разом більше 25 років. Останній час [PERSON] захворіла, вона її не бачила, [PERSON] казав, що їй зробили операцію, він за нею доглядав, їздив на велосипеді. У них були сімейні стосунки, жили 25-26 років, коли син [PERSON] ще був маленький. [PERSON] на [PERSON] ніколи не сварилася, в будинок до них ніколи не заходила. Свідок [PERSON] суду пояснив наступне. Розлучилися в 1991 році з [PERSON], з усіма знайомий, [PERSON] його син, конфліктів немає, з усіма нормальні стосунки. Цей будинок [ADDRESS] належав бабусі. Потім будинок поділили. Пів будинку йому, іншу він зруйнував та побудував новий будинок в 1989-1991 роках. 1/3 будинку його, 1/3 [PERSON], і 1/3 [PERSON] його матері. Коли він розійшовся, розділили мирно їхню частину будинку. Там були меблі, опалення, коли з'явився [PERSON], у них були скандали, розходилися, [PERSON] казала, що будинок буде сину [PERSON]. Коли [PERSON] захворіла, за нею доглядала її мати [PERSON] Коли [PERSON] привезли після операції з м. Запоріжжя, [PERSON] був п'яний, ходив випивав у свого друга [PERSON]. Коли вони сварилися, [PERSON] по тижню йшов до [PERSON]. [PERSON] казав, що [PERSON] постійно жив в нього в літній кухні. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.08 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з роз'яснень Верховного Суду України , викладених у листі від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу додаються документи та докази того, що між: заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки ( свідоцтво про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового і особистого характеру тощо). Також: це можуть бути свідоцтво про смерть одного з подружжя, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки і з господарських книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і не рухомого (чеки ,квитанції, свідоцтва про право власності), заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одног, довідки житлових організацій , сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Відповідно до матеріалів, які надійшли з Токмацької державної нотаріальної контори від спадкова справа після померлої [PERSON] заведена, спадщину прийняв відповідач [PERSON], а відповідач [PERSON] відмовилася від спадщини, що підтверджується копією спадкової справи від 27.04.2017 року №506/01-16. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1264 ЦК України позивач відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом, як особа, яка проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. Дослідженими судом доказами встановлено, що позивач протягом тривалого часу, з 1991 року проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] до її смерті [INFO] р. Періоди тимчасової відсудності позивача [PERSON] через відрядження та з інших причин за місцем спільного проживання не спростовують факту його спільного проживачння з [PERSON] в зазначений час. Так само не спростовують факт спільного проживання довідки комітету мікрорайону про склад сім'ї та декларації про доходи з Токмацького УПСЗН, в яких вказано, що [PERSON] проживала одна. Ці документи відображають відомості про осіб, які спільно проживають і спільне місце проживання яких зареєстровані у встановленому порядку. Позивач [PERSON] був зареєстрований за іншою адресою, крім того, відомості про членів сім'ї в документи комітету мікрорайону та УПСЗН вносились зі слів [PERSON] для отримання житлових субсідій, що пояснює незазначення [PERSON] як члена сім'ї. Крім того, інша довідка того ж мікрорайону від 08.10.2016 р. підтверджує, що [PERSON] дійсно проживав та вів спільне господарство в цивільном шлюбі 25 років з [PERSON] Однак відсутні підстави для прийняття судового рішення про встановлення факту проживання позивача однією сім'єю з [PERSON], оскільки цей юридичний факт є лише підставою для вирішення спору про зміну черговості права на спадкування. Судом встановлено відсутність передбаченої ст. 1259 ЦК України підстави для зміни черговості права на спадкування. Зазначена норма встановлює можливість зміни черговості спадкування за умови, що фізична особа протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був в безпорадному стані. Спадкодавець [PERSON] не перебувала тривалий час в безпорадному стані, оскільки померла [INFO] р., а до 01.08.2016 рік, вона працювала на ПАО «Токмацький ковальсько-штампувальний завод», що підтверджується відповідними документами з місця роботи. Тобто спадкодавець знаходилась в безпорадному стані лише протягом двох місяців до смерті, що не можна вважати тривалим часом. Крім того, дослідженими судом доказами встановлено, та не оспорюється позивачем, що обидва відповідача, які є спадкоємцями першої черги також протягом всього часу тяжкої хвороби спадкодавця опікувались, матеріально забезпечували, надавали іншу допомогу спадкодавцеві. За таких обставин відсутні підстави для зміни черговості спадкування та надання позивачу права на спадкування разом з відповідачами, які є спадкоємцями першої черги. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed