Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади міста Лозова Харківської області в особі Лозівської міської ради Харківської області, в особі Домаського старостинського округу Лозівської міської ради Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання недійсними державних актів про право власності на землю, скасування державної реєстрації та визнання права на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона мешкає в [ADDRESS] з дитинства. Право власності на цей будинок та присадибну земельну ділянку вона набула на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом від 29.03.1989 року після смерті своїй матері [PERSON] . За життя її мати була прийнята в члени колгоспу ім. Кірова Домашанської сільської ради Лозівського району Харківської області в березні 1947 року і їй було наділено присадибну ділянку розміром 0,29 га. Цей факт підтверджується архівною довідкою, виданою архівним відділом Лозівської районної державної адміністрації Харківської області 16.09.2016 р. № 01-342. В 1996 році на підставі рішення виконкому Домаської сільської ради народних депутатів від 29.05.1996 року № 26-1 позивачці було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,26 га в межах згідно з планом, зазначеним у Державному акті на право приватної власності на землю серії ХР 20-00-018859 від 11.06.1996 року: «Землю передано 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,01 га для ведення особистого підсобного господарства». Рішенням виконавчого комітету Домаської сільської ради міста Лозова Харківської області від 14 листопада 2000 року № 86, позивачці повернуто у постійне користування земельну ділянку загальною площею 0,02 га - для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] . Таким чином, згідно вищезазначених документів, її земельна ділянка повинна бути площею 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, 0,03 га - для ведення особистого господарства. Позивачка подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,01 га для будівництва гаража з льохом, але на даний час зміни в правовстановлюючі документи на земельну ділянку не внесені. Відповідно до технічної документації по інвентаризації земельних ділянок по [ADDRESS] , виготовленої Державним комітетом України по земельних ресурсах (Госпрозрахункове виробниче бюро при Лозівському міському відділі земельних ресурсів) площа складає 0,2745 га, а згідно державного акту на право приватної власності на землю та рішення виконавчого комітету Домаської сільської ради міста Лозова Харківської області площа земельної ділянки складає - 0,28 га. Під час виготовлення державних актів на право приватної власності на землю домоволодінь, які розташовані за адресою [ADDRESS] , [INFO] , [ADDRESS] було зменшено розмір площі земельної ділянки позивачки з призначенням для ведення особистого підсобного господарства. Зазначена земельна ділянка [ADDRESS] , межує із земельними ділянками домоволодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] . 0,155 га земельної ділянки розподілено між суміжними домоволодіннями. У особи право власності на земельну ділянку пов`язується з відповідним юридичним фактом, а саме встановленням меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право, а саме державного акта. Державний акт на право приватної власності на землю позивачка отримала 11 червня 1996 року після погодження меж суміжниками. Акт на право приватної власності на землю від 02 грудня 1996 року отримано сусідами, які мешкали за адресою: [ADDRESS] без погодження позивачкою меж. Крім того, державний акт на право приватної власності на землю від 02 грудня 1996 року, яка розташована за адресою: [ADDRESS] видано громадянину України без затвердження державною печаткою Домаської сільської Ради народних депутатів. Тому позивачка вважає, що даний державний акт - є недійсним. Позивачка неодноразово зверталась до Домаської сільської ради міста Лозова Харківської області, Лозівського міського відділу земельних ресурсів Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області. Департаменту агропромислового розвитку Харківської обласної державної адміністрації, щодо повернення її частки землі та отримання копії акту погодження меж на землю сусідів, які мешкали за адресою: [ADDRESS] , але безрезультатно у зв`язку з чим порушене її право. Посилаючись на п.1.6, п. 1.7. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №28 від 15.04.1993, Положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів, затверджену наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №85 від 26.08.1997, положення Конституції України, Земельного кодексу України(далі-ЗК України) та Цивільного кодексу України(далі-ЦК України), просила: визнати недійсним державний акт на право власності на землю від 02 грудня 1996 року, виданий [PERSON] , на підставі рішення виконкому Домаської сільської ради народних депутатів від 14 серпня 1996 року № 37-19, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 148; визнати недійсним державний акт на право власності на землю від 25 листопада 1996 року, виданий [PERSON] , на підставі рішення виконкому Домаської сільської ради народних депутатів від 31 січня 1996 року №5-2, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 140; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS] , площею 0,144 га: дата державної реєстрації земельної ділянки: 02 грудня 1996 р., орган, що здійснював державну реєстрацію земельної ділянки: Домаська сільська рада народних депутатів; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS] , площею 0,27 га: дата державної реєстрації земельної ділянки: 25 листопада 1996 р., орган, що здійснював державну реєстрацію земельної ділянки: Домаська сільська рада народних депутатів; визнати за нею земельну ділянку 0,155 га, яка розподілена була між суміжними домоволодіннями. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Крім того, позивачка надала письмові пояснення(т.1 а.с. 136,154), за змістом яких акт погодження меж № 23 [PERSON] вона підписала вимушено. Голова сільради [PERSON] при приватизації садиб замість її прізвища у акт погодження меж № 27 [PERSON] поставив прізвище їхньої сусідки [PERSON] та видав державний акт [PERSON] без гербової печатки. Вказаний акт позивачка особисто читала у сільраді та землевпорядник [PERSON] вирвала зшивач з актом з її рук. В подальшому на її неодноразові звернення з проханням надати їй ксерокопію необхідного акту, їй було відмовлено з посиланням на те, що його спалили за браком місця зберігання. ЇЇ звернення до Домаської сільради та Лозівського відділу поліції щодо надання копії акту встановлення та погодження меж земельних ділянок, належних їй та [PERSON] згідно актів на право приватної власності, також залишилися безрезультатними, з повідомленням, що даний акт не зберігся, хоча термін зберігання вищевказаних документів закінчується 06.03.2020 року, та наразі термін зберігання земельних документів 50 років. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності. Надав відзив на позовну заяву, за змістом якого вважав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що позовна заява подана з порушенням ст. 175 ЦПК України, зокрема, позовна заява не містить позовних вимог до відповідача- ГУ Держгеокадастру у Харківській області, позивачка не обґрунтувала, чим порушив її права саме цей відповідач. ГУ Держгеокадастру у Харківській області згідно приписів ст. 122 ЗК України не є розпорядником спірної земельної ділянки. Тобто з наданих позивачем документів не вбачається порушення його права до вимог, викладених у позові. Ним не надано доказів, що саме відповідачами відмовлено в завершенні процедури приватизації. Вважав, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вимоги позивача ним не доведені та не обґрунтовані. Крім того, за інформацією, наданою Міськрайонним управлінням у Лозівському районі та м. Лозовій ГУ Держгеокадастру у Харківської області від 14.11.20 № 1077/424-19, який надано на запит ГУ Держгеокадастру у Харківській області зазначено, що державний акт на право приватної власності на землю (серія ХР-20-00-018859) виданий на ім`я [PERSON] зареєстровано 11.06.1996 року у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №85. Земельна ділянка передана у власність на підставі рішення виконкому Домаської сільської ради від 29.05.1996 №26-1. Відомості про дану земельну ділянку до Державного земельного кадастру не внесено, в управлінні відсутня інформація щодо перебування даної земельної ділянки у власності чи користуванні 3-х осіб, щодо надання дозволу будь-яким громадянам на розроблення документації із землеустрою цієї земельної ділянки. [PERSON] набула право власності на земельну ділянку (державний акт серія ХР -20-00-050330) на підставі рішення виконкому Домаської сільської ради від 31.01.1996 №5-2. Відомості про дану земельну ділянку до Державного земельного кадастру не внесено. [PERSON] набула право власності на земельну ділянку (державний акт серія ХР -20-00-050369) на підставі рішення виконкому Домаської сільської ради від 14.08.1996 №37-19. Згідно з договором купівлі-продажу даної земельної ділянки від 02.07.2008 право власності перейшло до [PERSON] , державний акт серія ЯЛ№188691 зареєстровано 07.09.2010. Відомості про земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру, кадастровий номер 6323981101:01:002:0020. Категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення -для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа - 0,1440 га, приватна власність. Документація із землеустрою в управлінні відсутня. Відповідно до ст. 67 ЗК України (1990 р.), громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах -0,25 га, селищах міського типу - 0,15 га, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 га, у містах-0,1 га. Рішенням виконкому Домаської сільської Ради народних депутатів № 26-1 від 29.05.1996 позивачці була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,01 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території [ADDRESS] . На даний час дане рішення не скасоване і позивачка користується земельною ділянкою розміром 0,26 га, що розташована території [ADDRESS] . За змістом позовної заяви у [PERSON] право власності не оформлено згідно вимог чинного законодавства. Відсутність державної реєстрації за [PERSON] права власності земельною ділянкою унеможливлює захист прав позивача у визначений ним спосіб, інтерес позивача не пов`язаний з його суб`єктивними правами, тому він не підлягає правовому захисту і не може вважатись законним інтересом, оскільки, заявлений позов не направлено на відновлення порушеного права. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. До повноважень ГУ Держгеокадастру у Харківській області не входить внесення відомостей щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, [PERSON] не обґрунтовано причини пропуску трирічного строку звернення до суду, з огляду на презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. За матеріалами справи, первісною вимогою, від якої решта є похідними є визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю від 02.12.1996 та від 25.11.1996. Позивач звернувся до суду з цим позовом у серпні 2019 року. Тоді як до матеріалів позовної заяви позивачем як докази надано листування з різними організаціями щодо порушення її майнових прав з 2000 року. Таким чином, вважав, що доказів неможливості пред`явлення [PERSON] позову в передбачений законом строк позовної давності, а також доказів поважності причини пропуску строку позовної давності позивачем не надано. Також зазначив, що серед відповідачів визначених у позовній заяві [PERSON] зазначила ГУ Держгеокадастру у Харківській області, однак не вказала та не обґрунтувала яку норму та якого Закону було порушено цим відповідачем з урахуванням повноважень, щодо порушень з боку Головного управління її прав. Враховуючи викладене, посилаючись на положення діючого законодавства, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.(т.1 а.с.102-109). Представник відповідача Лозівської міської ради Харківської області надала відзив на позовну заяву, за змістом якого вважала вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню(т.1 а.с. 79-86). В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що позивачем порушено строки позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. Згідно змісту позовної заяви та доданих до неї документів -позивачу стало відомо про існування державних актів на право приватної власності на землю, виданих на ім`я [PERSON] та [PERSON] ще у 90-х роках. Копії державних актів позивачка отримала листом виконавчого комітету Домаської сільської ради від 25.02.2000, який долучено до матеріалів позовної заяви. Численні звернення до різних інстанцій з приводу спірних земельних ділянок свідчать про те, що [PERSON] було відомо про ніби-то порушене, на її думку, право. А тому звернутись за захистом своїх прав та інтересів у позивачки була можливість. Також, отримавши рішення № 26-1 від 29.05.1996 року, винесене виконавчим комітетом Домаської сільської ради народних депутатів про передачу земельної ділянки у приватну власність [PERSON] , остання не оскаржила його, що дає підстави вважати, що вона погодилась з розміром визначеної рішенням площі. Крім того, за результатом розгляду звернення [PERSON] на особистому прийомі міського голови, виконавчим комітетом міської ради 20.08.2016 року було надано заявнику обґрунтовану відповідь та роз`яснено про необхідність вирішення виниклого земельного спору лише в судовому порядку, у зв`язку з перебуванням спірних земельних ділянок у приватній власності. Аналогічні відповіді позивачка отримувала і від інших державних органів. Протягом майже 20-ти років позивач лише звертається з різного роду заявами до органів місцевого самоврядування та органів державної влади, але правом вирішення спору в єдиному вірному способі - в судовому порядку не скористалась, в результаті чого строки позовної давності сплинули. Крім того, зазначила, що 11.11.1994 року погоджувальною комісією по розгляду спору з приводу суміжного користування землею між земельними ділянками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , створеною на підставі рішення Домаської сільської ради народних депутатів від 10.1994 року № 39 було розглянуто заяву [PERSON] та за результатом вивчення земельно-облікової документації встановлено наступне. У 1946 році [PERSON] на підставі рішення загальних зборів колгоспу ім. Кірова від 27.04.1946 року була надана земельна ділянка площею 0,29 га. У 1950 році земельна ділянка площею 0,29 га була переведена на ім`я [PERSON] на підставі протоколу загальних зборів від 16.04.1950 року. У 1953 році [PERSON] відмовилась від частини земельної ділянки у розмірі 0,07 га, залишивши собі у користування 0,22 га, про що свідчить протокол загальних зборів № 309 від 17.04.1953 року. 12.06.1955 року [PERSON] було додатково виділена земельна ділянка розміром 0,03 га. В результаті в користування [PERSON] була передана земельна ділянка загальним розміром 0,25 га. У 1973 році в земельно-шнуровій книзі колгоспу ім. Кірова зроблено безпідставне виправлення площі землекористувача [PERSON] з 0,25 га на 0,19 га. З 1984 по 1985 рік земельна ділянка площею 0,19 га рахувалась за [PERSON] . У 1987 році ревізійною комісією колгоспу було виявлено надлишок в розмірі 0,06 га, який вилучено в фонд колгоспу. З 1991 року та на момент складення протоколу від 11.11.1994 року за [PERSON] рахувалась земельна ділянка розміром 0,25 га. Внаслідок обміру земельної ділянки комісією було встановлено площу 0,26 га. Виходячи з вищевстановленого, комісія встановила недоцільним переміщення межі між земельними ділянками [PERSON] і [PERSON] . Згодом, 29.05.1996 року на підставі заяви [PERSON] від 24.05.1996 року, виконавчим комітетом Домаської сільської ради народних депутатів м. Лозова Харківської області було прийнято рішення про безоплатну передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки 0,26 га, з яких 0,25 га - для обслуговування індивідуального житлового будинку та 0,01 га для ведення особистого селянського господарства. Цим рішенням [PERSON] було виділено саме той розмір земельної ділянки, який було зазначено нею у заяві від 24.05.1996 року. Також, виділена площа земельної ділянки відповідала і висновкам погоджувальної комісії, про рішення якої було зазначено вище. 11.06.1996 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на землю площею 0,26 га. 14.11.2000 року виконавчим комітетом Домаської сільської ради народних депутатів м. Лозова Харківської області було прийнято рішення № 86 про надання [PERSON] у постійне користування земельної ділянки площею 0,02 га - для ведення особистого підсобного господарства. Таким чином, у приватну власність позивача було передано земельну ділянку орієнтовної площею 0,26 га та 0,02 га - у постійне користування, про що свідчать державний акт та відповідні рішення сільської ради. Вважала, що позивачем не надано до суду належних доказів, які свідчать про наявність у неї права на додаткову площу земельної ділянки. Площа у розмірі 0,155 га, на яку посилається у заяві позивач, взагалі не зрозуміло яким чином прорахована. Також зазначила, що позивачем долучено довідку про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, яка належить їй на праві власності, але зазначений кадастровий номер не існує в Публічній кадастровій карті. Тобто, наразі земельна ділянка, передана у власність [PERSON] , є несформованою та не зареєстрованою у визначеному законодавством порядку, оскільки відповідно до положень діючого законодавства земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Копії технічної документації, яка була долучена до матеріалів, містить декілька графічних матеріалів які датовані різними датами. Так, титул датований 2000 роком, два горизонтальних плани датовані 19.10.1996 р. та 19.07.2010 р. У зв`язку з цим, виникає великий сумнів щодо визначеної площі та відповідності наданих документів вимогам чинного законодавства. Крім того, зазначила, що однією з підстав для скасування державних актів, як зазначає позивач, є не погодження нею меж під час розроблення технічної документації. Доводи позивачки про те, що [PERSON] та [PERSON] , займаючись оформленням своїх земельних ділянок, не погодили з нею їх межі не відповідають дійсності. Так, безпосередньо самим позивачем надано акт погодження меж земельної ділянки, виготовлений на ім`я [PERSON] , в якому наявний підпис [PERSON] Акт погодження меж земельної ділянки [PERSON] до матеріалів позовної заяви не надано, але наявне рішення сільської ради від 14.08.1996 року № 37-19 про передачу земельної ділянки у приватну власність [PERSON] та державний акт на право приватної власності на землю, виданий [PERSON] . Згідно матеріалів позовної заяви про наявність цих рішень та державних актів [PERSON] було відомо ще у 90 роках, але чомусь в судовому порядку спір щодо визначених меж земельних ділянок, переданих у власність, позивачем не вирішувався. Листом від 09.03.1999 року Домаська сільська рада повідомляла [PERSON] наступне: «В зв`язку з тим, що Ваша присадибна ділянка приватизована і ви маєте Державного акта, та прилеглі до Вашої садиби землі жителів [PERSON] , [PERSON] також приватизовані, а значить є підписи Ваші на актах погодження меж - сільська рада не може втручатися у Ваші стосунки з сусідами. Переміщення меж в даному разі є недоцільним». Рішення сільської ради про передачу у приватну власність земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] наразі є чинними та законними, та у зв`язку зі спливом терміну позовної давності не підлягають оскарженню. Враховуючи викладене, посилаючись на положення діючого законодавства, просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Лозівської міської ради Харківської області надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю та у зв`язку із пропуском строків позовної давності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що з 10.08.2011 року на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки він є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Вказаний правочин та державну реєстрацію права власності на нерухоме майно здійснено у відповідності до вимог діючого законодавства. Вислухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно копії архівної довідки архівного відділу Лозівської районної державної адміністрації Харківської області від 16.09.2016 вих.№ 01-342- в документах сільськогосподарського колгоспу ім. «Кірова» Домашанської сільської ради та депутатів трудящих с. Домаха Лозівського району Харківської області, в протоколах загальних зборів колгоспників та засідань правління колгоспу значиться протокол від 26.03.1947 року № 4, де на порядку денному слухали: голову колгоспу про те, щоб прийняти перелік осіб, а також затвердити в члени колгоспу та наділити присадибною ділянкою. Вирішили: рекомендовано зборам уповноважених осіб прийняти в члени колгоспу, в списку значиться під № 19 [PERSON] , наділено присадибна ділянка 0,29 га в с. Домаха(т.1 а.с. 28). [PERSON] »(рос.) померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 30.09.1982, актовий запис № 378(т.1 а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 29.03.1989, виданого державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Руденко Т.В., спадкоємицею після смерті " [PERSON] "(рос.) є [PERSON] (т.1 а.с. 8). Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці, земля якого не обміряна, розташований житловий будинок жилою площею 23,7 кв.м. При будинку маються надвірні побудови. З копії довідки Домаського старостинського округу Лозівської міської ради Харківської області від 25.05.2019 вих.№ 134 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 54). З копії довідки сільради та виконкому від 10.02.1995 вбачається, що [PERSON] згідно земельно-шнурової книги користується присадибною земельною ділянкою площею 0,26 га і за межами населеного пункту -0,06 га. Всього площа землі в користуванні 0,31 га(т.1 а.с. 9). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Домаської сільської ради народних депутатів м. Лозова Харківської області № 26-1 від 29.05.1996 безоплатно передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,26 га для обслуговування індивідуального житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS] . 0,25 га- для обслуговування житлового будинку; 0,01 га-для ведення особистого підсобного господарства(т.1 а.с. 10). Згідно копій Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-20-00-018859 та книги записів про земельні ділянки [PERSON] на підставі рішення виконкому Домаської сільської Ради народних депутатів від 29.05.1996 р. № 26-1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,26 га в межах згідно з планом(т.1 а.с.119-121). Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . Землю передано: 0,25 га- для обслуговування житлового будинку; 0,01 га-для ведення особистого підсобного господарства. Згідно копії рішення виконавчого комітету Домаської сільської ради народних депутатів м. Лозова Харківської області № 37-19 від 14.08.1996 передано безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,15 га(закреслено) 0,144 га для будівництва індивідуального житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS] (т.1 а.с. 11). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 20-00-050369 вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , видано [PERSON] на підставі рішення виконкому Домаської сільської Ради народних депутатів від 14.08.1996 р. № 37-19 (т.1 а.с. 19, 112). [PERSON] є власником вказаної земельної ділянки площею 0,144 га; цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку. З копій державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 188691 та витягу з книги записів про земельні ділянки вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , видано [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.07.2008 року зареєстр. за № 3724 прив.нотар. Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. ВКМ № 579762(т.1 а.с.113-118, т.2 а.с. 34). [PERSON] є власником вказаної земельної ділянки площею 0,1440 га; цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. З копій договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 10.08.2011, витягу з Державного реєстру правочинів та витягу про державну реєстрацію прав вбачається, що [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок та земельну ділянку на якій розташований житловий будинок, розташовані за адресою: [ADDRESS] (т.2 а.с. 31-33). Вказаний житловий будинок належить продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого Степанчук Н.О., приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області 18.09.2010 за реєстровим № 3269, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.10.2010, номер запису 734, в книзі 39, реєстраційний номер 15367383. Відчужувана земельна ділянка належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого Степанчук Н.О., приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області 18.09.2010 за реєстровим № 3269, додатком до якого є державний акт на право власності на земельну ділянку з відміткою про відчуження земельної ділянки вчиненою у порядку, встановленому чинним законодавством, нотаріусом та органом, що здійснює державну реєстрацію земельної ділянки, серії ЯЛ № 188691, виданого відділом держкомзему у м. Лозова Харківської області 06.09.2010, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 011067700023, зареєстрованого в поземельній книзі 14.07.2011, за реєстровим № 63239811010020020:3:001. Кадастровий номер земельної ділянки 6323981101:01:002:0020. Земельну ділянку надано для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1440 га. Згідно копії рішення виконавчого комітету Домаської сільської ради народних депутатів м. Лозова Харківської області № 5-2 від 31.01.1996 передано безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,27 га для будівництва індивідуального житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS] (т.1 а.с. 12). Згідно копій Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-20-00-050330 та витягу з книги записів про земельні ділянки - [PERSON] на підставі рішення виконкому Домаської сільської Ради народних депутатів від 31.01.1996 р. № 5-2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,27 га в межах згідно з планом(т.1 а.с.17, 122-124). Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку. Ухвалою суду від 12.10.2020 за клопотанням позивачки та її представника було змінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , на її правонаступників(спадкоємців) - [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с. 239). З копії договору дарування від 27.07.1996, посвідченого державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Шевченко Л.М., вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,01 га, що знаходиться в [ADDRESS] в віданні виконкому Домаської сільської ради народних депутатів та наданої для ведення підсобного господарства(т.1 а.с. 13). Відповідно до копії відповіді Домаської сільської Ради народних депутатів Лозівського району Харківської області від 09.03.99 вих. № 17, на запит [PERSON] про незгоду з визнанням невизначеності межі її присадибної ділянки повідомлено, що в зв`язку з тим, що присадибна ділянка приватизована і [PERSON] має державний акт, та прилеглі до її садиби землі жителів [PERSON] , [PERSON] також приватизовані, а значить є її підписи на актах погодження меж. Отже сільська рада не може втручатися у її стосунки з сусідами. Переміщення меж в даному разі є питанням недоцільним(т.1 а.с. 14). З копії відповіді виконавчого комітету Домаської сільської ради від 25.02.2000 № 143 на запит [PERSON] вбачається, що останній було направлено пакет документів: копії-державного акту на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] ; акт встановлення та погодження меж земельної ділянки [PERSON] ; державного акту на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] . В зв`язку з відсутністю архіву та закінченням терміну зберігання, акт встановлення та погодження меж земельної ділянки [PERSON] не зберігся (т.1 а.с. 16,140). Згідно копії відповіді Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області від 20.03.02 вих. № 331/98с- в ході розгляду скарги [PERSON] встановлено, що 06.03.1995 вироком суду останню було засуджено за ч.1 ст. 145 КК України до штрафу в сумі 130000 крб. Крім того, був задоволений цивільний позов на загальну суму 5464300 крб. Крім того, рішенням Лозівського міського суду від 19.11.2001(яке набрало законної сили) [PERSON] відмовлено в задоволенні позову(т.1 а.с. 138). З копії відповіді Верховного Суду України від 14.03.2003 вих. № 5-1390с03 вбачається, що [PERSON] було повідомлено, що її клопотання про перегляд в порядку виключного провадження вироку Лозівського міського суду Харківської області від 06.03.1995 року, яким останню було засуджено за ч.1 ст. 145 КК України 1960р. до штрафу у розмірі 130000 крб., розглянуто. Підстав для витребування справи не вбачається(т.1 а.с. 139). Відповідно до копії відповіді Лозівського міського суду Харківської області від 05.02.02 р. вих. № 1773, - [PERSON] повідомлено, що згідно з вироком Лозівського міського суду Харківської області від 06.03.1995 року останню було засуджено за ч.1 ст. 145 КК України до штрафу у розмірі 130000 крб. Вирок суду набрав чинності 13.03.1995 року. В провадженні Лозівського міського суду Харківської області знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю. Рішенням суду від 19.11.2001 [PERSON] відмовлено у задоволенні позову. Рішення набрало чинності 19.12.2001(т.1 а.с. 142). На виконання ухвали суду від 04.02.2020 Лозівський міськрайонний суд Харківської області повідомив, що [PERSON] за період з 01.01.2002 року по 04.02.2020 зверталась до суду з позовними заявами, в яких прийняті наступні рішення: справа № 2-2255-2007 року за позовом [PERSON] до Домаської сільради про визнання права власності на самочинно збудований гараж, ухвалою суду від 20.11.2007 повернуто позовну заяву позивачу; справа № 2-123/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третіх осіб: ДП «Центр Державного земельного Кадастру» Лозівського районного відділу, Лозівського бюро технічної інвентаризації, Управління Держкомзему по м. Лозова Харківської області про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою, ухвалою суду від 20.04.2011 позовну заяву залишено без розгляду. Крім того, у 2011 році було розглянуто заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Домаської сільської Ради про визнання свідоцтва на право власності землею частково недійсними, відновлення порушеного права. Рішенням суду від 19.11.2001 позов задоволено частково(т.1 а.с. 167). З копії постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 25.05.2016 вбачається, що слідчий, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 12016220380000640 від 10.03.2016 за ч.1 ст. 358 КК України, постановив вищевказане кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України(т.1 а.с. 155). За змістом мотивувальної частини постанови 10.03.2016 до Лозівського ВП надійшла заява [PERSON] про те, що в 1996 році при виготовленні документів на право власності на землю на її ім`я не встановлені особи підробили акт погодження меж земельної ділянки в натурі. Згідно ч.1 ст. 358 КК України-кримінально караним діянням є підроблення офіційного документа. Під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти і т.д. В теперішній час вказаний документ, тобто акт погодження меж земельної ділянки в натурі у відповідних установах, де він повинен зберігатися відсутній та не зберігся. Відповідно до копії Акту установлення та погодження меж земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] , комісією за участю власника земельної ділянки [PERSON] , власників суміжних земельних ділянок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , проведено установлення та погодження на місцевості меж земельної ділянки [PERSON] , про що всі присутні поставили свої підписи(т.1 а.с. 18,180). З копії рішення виконавчого комітету Домаської сільської ради м. Лозова Харківської області № 36 від 14.11.2000 вбачається, що [PERSON] надано у постійне користування земельну ділянку загальною площею 0,02 га для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] (т.1 а.с. 22). Відповідно до копії довідки Лозівського міського відділу земельних ресурсів Харківського обласного ГУ земельних ресурсів про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, що знаходиться у власності № 243 від 30.08.2006 - земельній ділянці, що знаходиться у власності [PERSON] присвоєно кадастровий номер 0015, адреса: [ADDRESS] (т.1 а.с.26). Згідно копії відповіді міськрайонного управління у Лозівському районі та м. Лозова ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 20.08.2018 № 157/0-0.23,041-174/154-18 на заяву [PERSON] щодо розміру земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] - відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ХР-20-00-018859, виданого Домаською сільською радою 11.06.1996 [PERSON] , площа земельної ділянки становить 0,2600 га. Відповідно до нотаріального договору дарування від 27.07.1996 за № 2-2613 [PERSON] подарувала [PERSON] 0,0100 га, але зміни в правовстановлюючі документи на земельну ділянку не внесені. Інші відомості стосовно площі земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] відсутні(т.1 а.с. 47). З копії технічної документації по інвентаризації земельних ділянок по [ADDRESS] , вбачається, що 19.10.2006 було виконано горизонтальний план земельної ділянки по [ADDRESS] . Згідно експлікації-всього 0,27457 га(т.1 а.с. 36). У вказаній технічній документації також мається план встановлених меж земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] , кадастровий план земельної ділянки тощо(т.1 а.с. 29-37). Позивачка неодноразово зверталася до уповноважених органів з приводу повернення її частки землі та отримання копії акту погодження меж на землю сусідів, які мешкали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено копіями її заяв (т.1 а.с. 23, 24, 41, 45, 48, 50,52,143,158,159). На звернення позивачки щодо видачі на руки Акту установлення та погодження меж земельної ділянки по [ADDRESS] , виданого [PERSON] , який є складовою частиною технічної документації при складанні державних актів на право приватної власності, виконавчий комітет Домаської сільської ради народних депутатів 16.03.2005 за вих.№ 243 повідомив, що згідно абз. 2 п.1.10 розділу І Інструкції про порядок складання, видачі та зберігання державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею(в тому числі на умовах оренди), технічна документація по складанню державних актів зберігається у відділах земельних ресурсів районних державних адміністрацій, міських/міст обласного підпорядкування/відділах земельних ресурсів, управліннях земельних ресурсів Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. Так, як до складу технічної документації при складанні державних актів входять матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжниками-власниками землі і землекористувачами(абз. 1 п.1.10 Інструкції), рекомендовано звернутися до Лозівського міського відділу земельних ресурсів, оскільки запитувані документи, згідно чинного законодавства в сільській раді не зберігаються і не мають зберігатися(т.1 а.с. 25, 141). Згідно копії відповіді відділу Держкомзему у м. Лозова Харківської області ГУ Держкомзему у Харківській області від 15.12.2009 вих. № 01-474, [PERSON] в 1996 році звернулася із заявою до Домаської сільської ради про приватизацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Сесією Домаської сільської ради було прийнято рішення № 26-1 від 29.05.1996 про передачу в приватну власність земельної ділянки. На підставі вищевказаного рішення [PERSON] було видано державний акт на земельну ділянку № 85 від 11.06.1996 з чітко визначеними розмірами. Розміри було погоджено актом погодження та встановлення меж, який остання підписала. Відділ Держкомзему у м. Лозова Харківської області вважав недоцільним робити будь-які обміри та визначати межу земельної ділянки, після отримання громадянином державного акту встановленого зразку. Повідомлено додатково, що на сусідні ділянки по [ADDRESS] та [ADDRESS] , власники теж мають державні акті(т.1 а.с. 27,160). Згідно копії відповіді виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 20.08.2016 вих.№ с-826, технічна документація по складанню державних актів зберігається у відділах земельних ресурсів районних державних адміністрацій, міських(міст обласного підпорядкування) відділах земельних ресурсів, управліннях земельних ресурсів Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. Враховуючи, що рішення щодо передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки у [ADDRESS] приймалось Домаською сільською радою Харківської області, технічна документація на вказану земельну ділянку у Лозівській міській раді Харківської області та Домаській сільській раді Харківської області відсутня. Вважали, що вирішення запитуваного питання можливе лише в судовому порядку(т.1 а.с. 38). Відповідно до копії відповіді помічника-консультанта народного депутата України [PERSON] від 17.02.2017 вих. № 21,- запитуване питання розглянуто на засіданні постійно діючої комісії з питань розгляду звернень міської ради громадян Лозівської міської ради 01.11.2016 (із залученням спеціалістів різних профілів). Рішення щодо передачі у власність земельної ділянки у [ADDRESS] приймалось Домаською сільською радою Харківської області. Для вирішення питання відведення недостаючої частини земельної ділянки рекомендовано звернутися до Домаської сільської ради з відповідною заявою(на адресу голови якої направлено копію листа). Роз`яснено положення ч. 2 ст. 158 ЗК України про право звернення до суду для вирішення спору(т.1 а.с. 39). Згідно копії відповіді Міськрайонного управління у Лозівському районі та м. Лозовій ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 09.08.2017 вих. С-123/0-0.23,041-130/154-17 на заяву про надання копії акту встановлення та погодження меж земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , вкотре повідомлено, що в архівному екземплярі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , вищезгаданий акт відсутній(т.1 а.с. 42, 157 зв.бік). З копії відповіді ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 28.09.2017 вих. № 31-20-14-14199/0/19-17 вбачається, що за результатом звернення позивачки стосовно меж земельної ділянки, яке надійшло на Урядову гарячу лінію, повідомлено, з посиланням на положення Земельного кодексу України, що для вирішення вказаного питання їй необхідно першочергово звернутись до Домаської сільської ради Лозівського району Харківської області. Додатково зазначено, що за інформацією, яка міститься у ГУ працівники Міськрайонного управління у Лозівському районі та м. Лозовій починаючи з 1994 року неодноразово приймали участь у комісіях, які проводили перевірки та обстеження вказаних земельних ділянок, реагуючи на звернення [PERSON] , на доручення голови обласної державної адміністрації, Лозівської міжрайонної прокуратури, голови Лозівської районної державної адміністрації та Лозівського міського голови. Зазначено, що в Міськрайонному управлінні у Лозівському районі та м. Лозовій відсутня технічна документація, у якій зберігається акт погодження меж земельної ділянки(т.1 а.с. 43). Згідно копії відповіді ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 17.10.2017 на звернення [PERSON] - Управління не має законних підстав для проведення заходів державного контролю та надання актів погодження, тому для вирішення запитуваного питання запропоновано звернутися до суду(т.1 а.с. 44). Відповідно до копії відповіді виконавчого комітету Домаської сільської ради від 31.01.2018 вих.№ 87,- на запит Домаської сільської ради Управлінням Держгеокадастру у Лозівському районі Харківській області було надано письмову відповідь від 24.11.2015 за № 18-20,04-0.7-718/2-15, в якій повідомлялося, що документація із землеустрою на вищевказану земельну ділянку до Управління Держгеокадастру у Лозівському районі Харківській області не передавалася, тому Управління не може надати акт погодження меж. Отже, як стверджує [PERSON] , що «згаданий акт зберігається у техдокументації міських земресурсів у [PERSON] », копії наданих [PERSON] документів підтверджують зворотне, акту погодження меж [PERSON] , в Управлінні Держгеокадастру у Лозівському районі Харківській області немає і надати його немає можливості. Домаська сільська рада м. Лозова Харківської області іншою інформацією з приводу знаходження акту погодження меж [PERSON] не володіє(т.1 а.с. 46). Згідно копії відповіді Міськрайонного управлінні Держгеокадастру у Лозівському районі Харківській області від 20.08.2018 № 157/0-0.23,041-174/154-18 на звернення позивачки щодо розміру земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] ,- відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ХР № 20-00-018859, виданого Домаською сільською радою 11.06.1996 року [PERSON] , площа земельної ділянки становить 0,2600 га. Також повідомлено, що відповідно до нотаріального договору дарування від 27.07.1996 за № 2-2613 [PERSON] подарувала [PERSON] 0,0100 га, але зміни в правовстановлюючі документи на земельну ділянку не внесені. Інші відомості стосовно площі земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] відсутні(т.1 а.с. 47,53). Відповідно до копії відповіді виконавчого комітету Домаської сільської ради від 18.07.2018 вих.№ 296,- повернення приватизованої земельної ділянки до компетенції сільської ради не входить. Запропоновано звернутися до суду, оскільки земельні ділянки, які межують з земельною ділянкою позивачки, також приватизовані(т.1 а.с. 49). Згідно копії відповіді виконавчого комітету Домаської сільської ради від 03.08.2018 вих.№ 401,- [PERSON] та її сусідам по [ADDRESS] ( [ADDRESS] ) та [ADDRESS] ( [ADDRESS] ), земельні ділянки передано у власність та видано державні акти на право власності на земельні ділянки(т.1 а.с. 51). Відповідно до копії відповіді виконавчого комітету Домаської сільської ради від 25.02.2000 вих.№ 143- в зв`язку з відсутністю архіву та закінчення терміну зберігання, акт встановлення та погодження меж земельної ділянки [PERSON] не зберігся(т.1 а.с. 140). Згідно копії відповіді Міськрайонного управлінні Держгеокадастру у Лозівському районі Харківській області від 25.04.2019 вих. № 92/124-19 на звернення [PERSON] щодо надання акту погодження меж земельної ділянки [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] ,- у технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , виконаної ФОП [PERSON] , вказаний акт відсутній, про що неодноразово повідомлялось [PERSON] (т.1 а.с. 55). З відповіді виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 02.05.2019 вих. № с-717 вбачається, що у зв`язку з тим, що від [PERSON] на ім`я міського голови неодноразово надходили звернення, на які завжди надавалися обґрунтовані відповіді та у зв`язку з тим, що від заявниці збільшилась кількість звернень до міської ради з порушенням одного і того ж питання, одну із заяв було розглянуто на засіданні постійно діючої комісії з питань розгляду звернень громадян 01.11.2016. До роботи вказаної комісії було залучено спеціалістів різних профілів. Питання вкотре було детально вивчено та надана остаточна відповідь, а саме: відповідно до п.1.10 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 28 від 15.04.1993 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею(в тому числі на умовах оренди)», який був чинний на момент виготовлення технічної документації на спірну земельну ділянку та передачу її у приватну власність, визначено, що однією з складових технічної документації є матеріали погодження, меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. При цьому, зазначалось, що технічна документація по складанню державних актів зберігається у територіальному органі земельних ресурсів(на даний час Міськрайонне управління Держгеокадастру у Лозівському районі та м. Лозовій ГУ Держеокадастру Харківській області). Відповідно до акту прийому-передачі від 28.11.2018 Домаським старостинським округом Лозівської міської ради Харківської області жодних документів щодо вищезазначеної земельної ділянки до Лозівської міської ради Харківській області не передавалось. Для вирішення питання відведення недоотриманої, на думку заявниці, частини земельної ділянки було рекомендовано звернутися до Домаської сільської ради з відповідною заявою. Домаська сільська рада прийняла рішення щодо відведення додаткової земельної ділянки біля домоволодіння заявниці, яку вона категорично відмовляється обробляти(т.1 а.с. 56-57). Згідно копії протоколу № 4 загальних зборів членів колгоспу ім. Кірова від 16.04.1950 року земельна ділянка площею 0,29 га була переведена на [PERSON] (т.1 а.с 90). Згідно копії протоколу № 16 засідання правління колгоспу ім. Кірова від 30.11.1987 року, вислухавши заяву [PERSON] з проханням зарахувати у фонд колгоспу землю, якою вона не користується, у кількості 0,06 га, вирішено рекомендувати загальним зборам колгоспників зарахувати 0,06 га у фонд колгоспу(т.1 а.с. 93). З копії протоколу погоджувальної комісії по розгляду спору з приводу суміжного користування землею між земельними ділянками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 11.11.1994 вбачається, що на підставі рішення Домаської сільської Ради народних депутатів від 10.1994 року № 39 комісія за участі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] розглянула заяву [PERSON] , розглянувши земельно-облікову документацію встановила наступне: в 1946 році [PERSON] на підставі рішення загальних зборів колгоспу ім. Кірова від 27.04.1946 року земельна ділянка площею 0,29 га. В 1950 році земельна ділянка площею 0,29 га переведена на [PERSON] на підставі протоколу загальних зборів від 16.04.1950 року. В 1953 році від 0,07 га вона відмовилась, залишивши 0,22 га, про що свідчить протокол № 309 загальних зборів від 17.12.1953 року. В 1955 році доділено 0,03 га, про що свідчить протокол від 12.06.1955 року і стало землі 0,25 га. В 1973 році в земельно-шнуровій книзі колгоспу ім. Кірова зроблено виправлення площі землекористування [PERSON] з 0,25 га на 0,19 га без будь-яких на те підстав. В 1984-1985р. земельна ділянка площею 0,19 га рахується за [PERSON] . В 1987 році ревізійною комісією колгоспу було виявлено надлишок в розмірі 0,06 га і вилучено в фонд колгоспу на підставі протоколу № 16 від 30.04.1987 року. В 1991 році і до теперішнього часу земельна ділянка рахується за [PERSON] в розмірі 0,25 га. Внаслідок обміру земельної ділянки комісією встановлено площа 0,26 га. Виходячи з викладеного, комісія вважала недоцільним переміщення межі між земельними ділянками [PERSON] і [PERSON] , так як на це немає ніяких підстав(т.1 а.с. 87-88). З відповіді МУ у Лозівському районі та м. Лозовій ГУ Держеокадастру Харківській області від 14.11.2019 вих. № 1077/424-19 вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю(серія ХР-20-00-018859) виданий на ім`я [PERSON] зареєстровано 11.06.1996 року у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 85. Земельна ділянка передана у власність на підставі рішення виконкому Домаської сільської ради від 29.05.1996 № 26-1. Відомості про дану земельну ділянку до Державного земельного кадастру не внесено; в управлінні відсутня інформація -щодо перебування даної земельної ділянки у власності чи користуванні 3-х осіб, щодо надання дозволу будь-яким громадянам на розроблення документації із землеустрою цієї земельної ділянки; [PERSON] набула право власності на земельну ділянку (державний акт серія ХР-20-00-050330) на підставі рішення виконкому Домаської сільської ради від 31.01.1996 № 5-2. Відомості про дану земельну ділянку до Державного земельного кадастру не внесено; [PERSON] набула право власності на земельну ділянку (державний акт серія ХР-20-00-050369) на підставі рішення виконкому Домаської сільської ради від 14.08.1996 № 37-19. Згідно з договором купівлі-продажу даної земельної ділянки від 02.07.2008 право власності перейшло до [PERSON] , державний акт серія ЯЛ № 188691 зареєстровано 07.09.2010. Відомості про земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру, кадастровий номер 6323981101:01:002:0020. Категорія земель-землі житлової та громадської забудови, цільове призначення-для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), площа-0,1440 га, приватна власність. Документація із землеустрою в управлінні відсутня(т.1 а.с. 111). Згідно відповіді Лозівської міської ради в Харківської області від 26.02.2020 вих. № 02-13-7/248 на виконання ухвали суду про витребування актів погодження меж на землю сусідів, які мешкали за адресою: будинки [ADDRESS] ,- за інформацією в.о. старости Домаського старостинського округу акти погодження меж на землю за вищевказаними адресами- відсутні. За інформацією начальника архівного відділу Лозівської міської ради зазначені акти погодження меж на землю сусідів в документах архівного фонду Домаської сільської ради також відсутні(т.1 а.с. 175). Відповідно до копії архівної довідки архівного відділу Лозівської міської ради Харківської області від 20.02.2020 № 01-58/183 в архівному фонді Домаська сільська рада та виконавчий комітет в документах до рішень виконавчого комітету Домаської сільської Ради народних депутатів: від 29.05.1996 року № 26-1 про приватизацію землі [PERSON] в [ADDRESS] ; від 31.01.1996 року № 5-2 про приватизацію землі [PERSON] в [ADDRESS] ; від 14.08.1996 року № 37-19 про приватизацію землі [PERSON] в [ADDRESS] акти погодження меж на землю сусідів вищевказаних земельних ділянок не виявлені(т.1 а.с. 176). Згідно копії інформації в.о. старости Домаського старостинського округу від 24.02.2020 вих. № 17,- в Домаському старостинському окрузі Лозівської міської ради Харківської області відсутні акти погодження меж на землю за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] (т.1 а.с.177). Відповідно до відповіді ГУ Держеокадастру у Харківській області від 27.02.2020 вих. № 9-20-14,2-1844/0/19-20 та від 15.05.2020 вих. № 9-20-14-3710/0/19-20,- за інформацією, наданою МУ у Лозівському районі та м. Лозовій листом № 148/424-20 від 20.02.2020, акти погодження меж на землю сусідів, які мешкали за адресою: будинки [ADDRESS] в Управлінні відсутні, оскільки державні акти на право приватної власності на землю за вказаними адресами оформлялися у 1995-1996 роках. Оформлення цих актів здійснювало архітектурно-планувальне бюро Лозівського району, виконавець робіт по виготовленню державних актів не передавав до Управління акти погодження меж земельних ділянок за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] (т.1 а.с. 178, 193-195). Згідно відповіді МУ у Лозівському районі та м. Лозовій ГУ Держеокадастру Харківській області від 20.02.2020 вих. № 148/424-20 щодо актів погодження меж на землю сусідів, які мешкали за адресою: будинки [ADDRESS] ,- державні акти на право приватної власності на землю за вказаними адресами оформлялися у 1995-1996 роках, оформлення цих актів здійснювало архітектурно-планувальне бюро Лозівського району, виконавець робіт по виготовленню державних актів не передавав до Управління актів погодження меж земельних ділянок за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] , тому в Управлінні наявний акт погодження меж по [ADDRESS] (т.1 а.с. 179). У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України). На час прийняття виконавчого комітету Домаської сільської ради народних депутатів м. Лозова Харківської області рішень про передачу у приватну власність № 26-1 від 29.05.1996 [PERSON] , № 37-19 від 14.08.1996 [PERSON] та № 5-2 від 31.01.1996 [PERSON] , діяв ЗК України від 18 грудня 1990 року. Статтею 67 ЗК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара. Пунктом 1.1. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею(в тому числі на умовах оренди), затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 15.04.1993 № 28, передбачено, що право власності на землю і право постійного користування землею посвідчується державними актами, зокрема, на право приватної власності на землю. Пунктом 1.10 вказаної Інструкції передбачено, що технічна документація при складанні державних актів включає, зокрема, при складанні державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, що видаються громадянам на земельні ділянки, якими вони користуються: виписку з рішення місцевої Ради народних депутатів про передачу земельної ділянки у власність або надання її у користування; абриси обміру земельної ділянки; план земельної ділянки, складений за результатами обміру; збірний план землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площ; матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. Відповідно до п.3.1 вищезазначеної Інструкції ,- державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності на землю, право постійного користування землею видаються і реєструються тією сільською, селищною, міською, районною Радою народних депутатів, яка прийняла рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання її у постійне користування. Державні акти на право приватної власності на землю реєструються у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за формою згідно з додатком N 2( п.3.2 Інструкції). Власники землі і землекористувачі зберігають видані їм державні акти і договори на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) як документи постійного зберігання(п.4.1 Інструкції). Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.4 ст. 182 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Лозівського міського суду Харківської області від 19.11.2001 у справі № 2-1877/2001 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Домаській сільській раді про визнання свідоцтва про право власності на землю частково недійсними, поновлення порушеного права було зобов`язано [PERSON] та [PERSON] привести насадження на межі з [PERSON] у відповідності до діючого законодавства. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено(т.1 а.с. 168). За змістом мотивувальної частини рішення, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд не знайшов підстав до задоволення позову в частині визнання частково недійсними свідоцтва про право приватної власності на землю, оскільки в судовому засіданні встановлено, що 11.06.1996 року позивачка отримала державний акт на право приватної власності на землю, в акті були вказані межі ділянки, виділеної їй у власність, вона погодилася з вказаним актом, більше того, 07.07.1996 року вона подарувала своєму брату [PERSON] 0,01 га своєї земельної ділянки, тому посилання позивачки на те, що вона не надавала згоди на встановлення межі між ділянками своєї та [PERSON] суд до уваги прийняти не може, оскільки якщо б такої згоди не було, позивачка не бажала б отримати державний акт на право приватної власності на землю. Згідно копії ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.04.2011(справа № 2025/2-123/11) -позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третіх осіб: ДП «Центр Державного земельного Кадастру» Лозівського районного відділу, Лозівського бюро технічної інвентаризації, Управління Держкомзему по м. Лозова Харківської області про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою-залишено без розгляду, за заявою позивача про залишення позову без розгляду(т.1 а.с. 172). Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частинами 1,3,4 ст. 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Пунктом 1 розділу Х Перехідні положення ЗК України,-установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). В судовому засіданні позивачем не було спростовано доводи представника відповідача Лозівської міської ради Харківської області про те, що земельна ділянка, передана у власність [PERSON] , є несформованою та не зареєстрованою у визначеному законодавством порядку. Позивачем не доведено та не надано будь-яких належних та допустимих доказів зменшення розміру площі її земельної ділянки під час виготовлення державних актів на право приватної власності на землю домоволодінь, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та порушення її права власності на земельну ділянку у вказаному розмірі. Технічна документація при складанні державних актів на право приватної власності на землю власників суміжних земельних ділянок за адресами: [ADDRESS] відповідно до вимог п.1.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею(в тому числі на умовах оренди), затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 15.04.1993 № 28, мала включати, зокрема, виписку з рішення місцевої Ради народних депутатів про передачу земельної ділянки у власність; абриси обміру земельної ділянки; план земельної ділянки, складений за результатами обміру; збірний план землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площ; матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. Наведене також підтверджується рішенням Лозівського міського суду Харківської області від 19.11.2001 у справі № 2-1877/2001, яким було встановлено, що 11.06.1996 року позивачка отримала державний акт на право приватної власності на землю, в акті були вказані межі ділянки, виділеної їй у власність, вона погодилася з вказаним актом, більше того, 07.07.1996 року вона подарувала своєму брату [PERSON] 0,01 га своєї земельної ділянки, тому посилання позивачки на те, що вона не надавала згоди на встановлення межі між ділянками своєї та [PERSON] суд до уваги прийняти не може, оскільки якщо б такої згоди не було, позивачка не бажала б отримати державний акт на право приватної власності на землю. В судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позивача, зазначені в позовній заяві, щодо порушення її прав відповідачами- територіальною громадою міста Лозова Харківської області в особі Лозівської міської ради Харківської області, в особі Домаського старостинського округу Лозівської міської ради Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, а відтак в задоволенні позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю. Також суд зазначає, що спір про скасування державної реєстрації права власності земельної ділянки має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Такий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі N 823/2042/16; провадження N 11-377апп18. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення( ч.3 ст. 267 ЦК України). Представники відповідачів заявили про застосування позовної давності до позовних вимог. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц). Враховуючи ту обставину, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору особи з інвалідністю I та II груп, тому відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір з [PERSON] (яка є інвалідом І групи) суд вважає за можливе віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed