Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

19.06.2017 року заявник [PERSON], звернувся до суду з заявою, поданою в порядку ст. 257-1 ЦПК України, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], місце смерті м. Луганськ, Луганської області Україна, яка настала 13.04.2017 року. Вимоги заяви [PERSON] обґрунтовує тим, що 13.04.2017 року в м. Луганськ, Луганської області Україна, померла його мати [PERSON], [INFO]. Лікарське свідоцтво про смерть № 266 від 14.04.2017 року видано державною установою «Луганська міська поліклініка № 10» Луганської Народної Республіки. При зверненні до Дзержинського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з вимогами щодо проведення державної реєстрації смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про смерть, йому було відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту смерті, пред'явлено лікарське свідоцтво про смерть, форма якого не відповідає формі, визначеній Кабінетом Міністрів України. Відмова в проведенні державної реєстрації смерті позбавляє [PERSON] можливості реалізувати свої права, тому він вимушений звернутися з даною заявою до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі. Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області на судове засідання не з'явився, подав пояснення, в яких стосовно вказаної заяви про встановлення факту смерті заперечень немає та просить справу розглядати без участі представника. Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування заявлених вимог, вважає вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № ІІ-УР № 477500, копія якого міститься в матеріалах справи. 13.04.2017 року в м. Луганськ, Луганської області Україна, померла мати заявника [PERSON], [INFO]. Лікарське свідоцтво про смерть № 266 від 14.04.2017 року видано державною установою «Луганська міська поліклініка № 10» Луганської Народної Республіки. Оскільки м. Луганськ, Луганської області, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, заявник [PERSON] звернувся до Дзержинського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з вимогами щодо проведення державної реєстрації смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про смерть. 07.06.2017 року Дзержинський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області прийняв відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] за №1074/15.1-04-04, з мотивів того, що заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, у звязку із прийняттям Міністерством юстиції України Наказу № 908/5 від 20.03.2017 року «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України з питань діяльності у сфері державної реєстрації актів цивільного стану» функції Дзержинського районного у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, щодо здійснення державної реєстрації смерті, покладено на Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області. Заявник зазначає, що встановлення факту смерті необхідно йому для подальшої реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть встановленого в Україні зразка, з метою оформлення спадщини після смерті матері. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»\~надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з положеннями ст. 2 цього закону, в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Відповідно до вимог ч. 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, вищезазначене свідоцтво про смерть [PERSON], яке було видане органом, створеним на території проведення антитерористичної операції, є недійсними та не створюють правових наслідків. Згідно з положеннями\~ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану",\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~ наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого. Таким чином, у зв'язку з недійсністю документа встановленої форми про смерть [PERSON], який був виданий закладом в населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрації смерті його матері та отримати відповідне свідоцтво про смерть і в подальшому оформити спадщину. Крім того, згідно\~Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції", доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Донецької області та Луганської області, тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема на території м. Луганськ, Луганської області. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя, на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Оскільки лікарське свідоцтво про смерть № 266 від 14.04.2017 року видано у м. Луганськ, Луганської області державною установою «Луганська міська поліклініка № 10» Луганської Народної Республіки, а м. Луганськ, Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та, що розташовані на лінії зіткнення, дані про смерть матері заявника не внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, через що у [PERSON] виникли складнощі в реалізації його прав, пов'язаних з проведенням державної реєстрації смерті. Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, у\~постанові № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно\~з положеннями ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON], 13.04.2017 року в м. Луганськ, Луганської області, Україна. На підставі викладеного,

Outcome: approved