Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Комунальне підприємство "Стрийтеплоенерго", уточнивши позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за теплопостачання в розмірі 6 400 грн. 03 коп. В обґрунтування позову покликається на те, що КП «Стрийтеплоенерго» зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з відповідача. 17.06.2013 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області було винесено судовий наказ. Однак боржник подав до суду заяву про скасування судового наказу і 20.03.2013 року судовий наказ було скасовано та роз'яснено, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Відповідач проживає в [ADDRESS] та відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, щомісячно, по встановлених тарифах. Однак, відповідач не проводить оплату комунальних послуг, в результаті чого станом на 01.02.2014р. у нього виникла заборгованість перед КП «Стрийтеплоенерго» на суму 6 400 грн. 03 коп., жодних дій щодо погашення заборгованості за послуги теплопостачання відповідач не вчиняє. Несвоєчасний розрахунок відповідача за надані послуги по теплопостачанню призводить до створення кредитної ситуації в системі теплопостачання держави, так як не надходять кошти, які необхідні для проведення робіт по забезпеченню безперебійного теплопостачання, що може призвести до припинення подачі теплової енергії підприємствам та організаціям, а також населенню. Представник позивача КП "Стрийтеплоенерго" - Пак О.В. позовні вимоги підтримав та доповнив, що 20.08.2010 року рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області задоволено позов КП «Стрийтеплоенерго» та стягнуто з [PERSON] 5 372,53 грн. заборгованості за послуги теплопостачання, яка виникла станом на 01.02.2010 року та судові витрати по справі. Крім того, представник позивача просить суд вважати перерваним перебіг строку позовної давності, оскільки позивач щомісяця надсилав відповідачу повідомлення - квитанції про вартість тарифів, проведення нарахування, залишок заборгованості, наявні пільги та ін., і зазначені у надісланих повідомленнях - квитанціях суми відповідачем не оспорювалися, що свідчить про визнання останнім наявної в нього заборгованості. Також в грудні 2010 року та на протязі січня - вересня 2011 року відповідач здійснював частково погашення боргу, і такі дії відповідача свідчать про визнання ним заборгованості за послуги теплопостачання, і як наслідок переривання строку позовної давсноті. Відповідач [PERSON], будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що підтверджується супровідними листами та розписками, які повернулися на адресу суду /а.с.54, 58, 59/, в судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, проти чого представник позивача не заперечив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов Комунального підприємства "Стрийтеплоенерго" до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Судом встановлено також і те, що з січня 2010 року відповідач не оплачує в повному розмірі послуги теплопостачання, у зв'язку з чим у нього за період з 01.02.2010 року по 01.05.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 6400 грн. 03 коп., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Сам факт нарахування боргу знайшов своє підтвердження в суді наданим розрахунком заборгованості (а.с.14-15, 18-21), яка за спірний період склала 6400 грн. 03 коп. Згідно зі ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; п.17 Правил користування приміщеннями жилих будинків прибудинкових територій, затверджених Постановою КМ України від 08.10.1992 р. №572; п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції Постанови КМУ від 24 січня 2006 р. №45); ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач, як власник квартири зобов'язаний вносити плату за обслуговування житла та прибудинкової території. У відповідності до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. В судовому засіданні встановлено, що теплова енергія до квартири постачалась і відповідач її до спірного періоду оплачував (а.с.14-15), а тому він зобов'язаний оплачувати послуги за період 01.02.2010 року по 01.05.2013 року. З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2014 року відповідач подав на адресу суду заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності мотивуючи її тим, що на момент звернення позивача з даним позовом до суду минув строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Суд приходить до висновку, що така заява відповідача є необґрунтованою, підстав для застосування ст. 257 ЦК України немає, виходячи з наступного. Із представленого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за послуги теплопостачання та гарячої води за період з 01.02.2010 року по 01.05.2013 року становить 6 400 грн. 03 коп. /а.с.14-15/, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що після переривання, перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З матеріалів справи вбачається, що КП "Стрийтеплоенерго" пред'явило до суду позов про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги теплопостачання 15.05.2014 року /а.с.3/, 13.06.2014 року, в порядку ст. 31 ЦПК України, представник позивача уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 6 400,03 грн., за період з 01.02.2010 року по 01.05.2013 року. 13 червня 2014 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про переривання перебігу строку позовної давності мотивуючи тим, що КП «Стрийтеплоенерго» щомісяця надсилав відповідачу [PERSON] повідомлення - квитанції про вартість тарифів, місячні нарахування, залишок заборгованості, наявність пільг та субсидій /а.с.13/, а також відповідач в грудні 2010 року та на протязі січня - вересня 2011 року здійснював погашення наявної у нього заборгованості, а тому відповідачем було вчинено дії, які свідчать про визнання ним заборгованості за послуги теплопостачання, що підтверджується долученою до клопотання довідкою про нарахування та оплату /а.с.14-15/. Суд вважає наведені представником позивача доводи про переривання перебігу позовної давності обґрунтованими, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.08.2010 року стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Стрийтеплоенерго» 5 372 грн. 53 коп. заборгованості за послуги теплопостачання, яка утворилася станом на 01.02.2010 року та судові витрати по справі /а.с.29/. З дослідженої судом довідки про нарахування та оплату наданих послуг теплопостачання та заборгованості вбачається, що відповідач в період часу з грудня 2010 року по вересень 2011 року відповідно до рішення суду від 20.08.2010 року частково погашав заборгованість /а.с.14/. З досліджених в судовому засідання матеріалів цивільної справи № 456/3073/13-ц (провадження № 2-н/456/505/2013) вбачається, що 11.06.2013 року КП «Стрийтеплоенерго» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання. 17.06.2013 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано судовий наказ, яким стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] 9 720,88 грн. заборгованості за послуги теплопостачання /а.с.61, 62/. 20 березня 2014 року судовий наказ ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області скасовано /а.с.4/. Слід зазначити, що за змістом закону наказним провадженням є самостійний і спрощений вид судового провадження при розгляді окремих категорій справ з вимогами, які мають очевидно достовірний характер, і в якому презюмується відсутність спірних правовідносин між сторонами. Оскільки закон передбачає можливість скасування судового наказу у випадку виникнення спору про право, то в такому випадку стягував наділений правом на звернення до суду в порядку позовного провадження. Суд вважає, що позивач, звернувшись до суду з заявою про видачу судового наказу, дотримався всіх строків, передбачених ЦК України, скасування судового наказу та звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в порядку позовного провадження дає суду підстави вважати, що строк позовної давності переривався, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача КП "Стрийтеплоенерго" 6 400 грн. 03 коп. заборгованості за послуги теплопостачання. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved