Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що вони є власниками житлового будинку № 42 по вул.Центальна в с.Забороль Рівненського району Рівненської області на праві приватної спільної часткової власності. У вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач, який з 2012 року змінив місце проживання, а тому в будинку позивачів не проживає. За таких обставин позивачі звернулися до суду з позовом, мотивуючи його тим, що відповідач тривалий час не проживає у будинку, а тому є таким, що втратив право користування житловим будинком. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, просять суд їх задоволити; вони маю намір відчужити вказаний будинок, однак не мають можливості у зв'язку з реєстрацію у ній відповідача. Не заперечили проти заочного розгляду справи. Крім того, позивач [PERSON] пояснила, що у 2012 р. шлюб з відповідачем розірвано, де він знаходиться з літа 2012 р. їй невідомо. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання повторно не з'явився. Заперечень проти\~позову (відзиву)\~від відповідача\~не надійшло.Судові повідомлення, надіслані судом за місцем реєстрації відповідача повернуті до суду у вигляді поштових конвертів з відміткою "за закінченням терміну зберігання" та "адресата не було вдома". Про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивачів, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивачів та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивачі є власниками житлового будинку №42 по вул.Центальна в с.Забороль Рівненського району Рівненської області на праві приватної спільної часткової власності. Право власності позивачів на зазначений будинок підтверджується витягом № 3876484 від 16.06.2004 року, виданим КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації", договором дарування від 21.08.2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON] за № 1166 та витягом № 35266880 від 23.08.2012 р., виданим КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації", а також рішенням виконавчого комітету Заборольської сільської ради Рівненського району № 41 від 31.08.2009 р. про присвоєння адреси новим домоволодінням. \~ \~ \~ \~У вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується у відповіді на запит суду щодо надання інформації про місце реєстрації відповідача у справі. \~ \~ \~ \~Відповідач з 2012 року в будинку не проживає, забрав звідти свої особисті речі та вибув за невідомою адресою. \~ \~ \~ \~На підтвердження факту непроживання відповідача понад рік у житловому будинку № 42 по вул.Центальна в с.Забороль Рівненського району Рівненської області, що належить позивачам на праві приватної спільної часткової власності, до матеріалів позовної заяви долучено акт обстеження житлово-побутових умов, затверджений головою Олександрійської сільської ради [PERSON] від 19.10.2018 року. \~ \~ \~ \~Норми статтей 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень цих норм власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Таким чином, зміст вказаних правових норм свідчить про те, що право користування житловим приміщенням кореспондується, є похідним від права власності на будинок (квартиру) та існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги статей 317,319,391,405 ЦК України, з метою захисту права власності позивачів на житловий будинок, відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: вул.Центальна, 42 в с.Забороль Рівненського району Рівненської області. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved