Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

В квітні 2021 року представник позивача - адвокат Хорошев В.В., діючи від імені позивача [PERSON] , звернувся до суду із позовом до Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та Костянтинівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема дві земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги, прийняла спадщину після смерті чоловіка, але позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно, оскільки за життя [PERSON] , успадкувавши вказане майно смерті своєї матері, право власності на ці земельні ділянки, не зареєстрував. Плславшись на викладене просить суд про визнання права власності на вказане майно в порядку спадкування. Позивач та її представник до суду не з`явилися. Від представника позивача надійшла письмова заява, в якій він просив розгляд справи проводити за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, діяльність якої на момент звернення до суду із позовом не припинялася, до суду не з`являвся. Представник відповідача Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області до суду не з`явився. До суду надано заяву про розгляд справи за їх віджсутності, проти задоволення позову не заперечувалося. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачем, у відповідності до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позов було подано до Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, оскільки, на час подання позову, ці сільські ради, перебували в процесі об`єднання, але були окремими юридичними особами. 25.05.2021 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення юридичної особи - Новопетрівської сільської ради. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 719-р від 12 червня 2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області" село Новопетрівське увійшло до складу Костянтинівської територіальної громади. Згідно пп. 4 п. 6-1 розділу 5 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень: сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що належним відповідачем у справі після припинення діяльності Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області є Костянтинівськ сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, яка є правонаступником Новопетрівської сільської ради та також притягнута до участі у справі у якості відповідача. Щодо предмета спору, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть № [NUMBER] , видане 28.12.2004 року в м. Нью Йорк), після смерті якого відкрилася спадщина. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] . У відповідності до заяви [PERSON] , наявної в матеріалах спадкової справи, останній відмовився від своєї частини спадщини після смерті його батька [PERSON] , на користь своєї матері [PERSON] . В свою чергу [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 7842377, виданого 21.12.2006 року Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою та свідоцтвом про право на спадщину за законом. Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом Третьої миколаївської держаної нотаріальної контори, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,0552 га та 0,45 га, які розташовані в [ADDRESS] , оскільки спадкодавцем не здійснено державної реєстрації права власності на вказані земельні ділянки, а також спадкоємцем не надано документи (оригінали), що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно до інформації Відділу у Новоодеському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, вищевказані земельні ділянки площами 0,0552 га та 0,45 га обліковуються за [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] не видавався. За даними державного акта про право приватної власності на землю серії МК № 1008, виданого Новопетрівською сільською радою, [PERSON] , на підставі рішення виконкому Новопетрівської сільської ради № 66 від 06.07.1993 року, їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0552 га, розташована на території Новопетрівської сільської ради, для обслуговування житлового будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 11. Також, за даними державного акта про право приватної власності на землю серії МК № 1009, виданого Новопетрівською сільською радою, [PERSON] , на підставі рішення виконкому Новопетрівської сільської ради № 66 від 06.07.1993 року, їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,45 га, розташована на території Новопетрівської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 12. Згідно з матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після її смерті прийняв її син [PERSON] , у відповідності до заповіту, яким [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом підтверджується, що [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 0,45 га, що розташована: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 1009, виданого 24.01.1994 року на підставі рішення виконкому Новопетрівської сільської ради. Згідно ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу України, в редакції, що діяла на час видачі державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] , право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. У відповідності до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, в редакції, що діяла на час прийняття спадщини [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР, в редакції, що діяла на час прийняття спадщини [PERSON] , кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Ст. 549 ЦК Української РСР, в редакції, що діяла на час прийняття спадщини [PERSON] , визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З наведеного видно, що [PERSON] належним чином успадкував майно, після смерті матері [PERSON] , тобто набув право власності на спадкове майно, але за життя не здійснив державної реєстрації цих прав. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3, ст. 1296 ЦК України Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з наведеного випливає, що [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , набула всіх його прав та обов`язків, а отже і набула право на спадкування за законом земельних ділянок, які обліковуються за [PERSON] , а відтак позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved