Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Представник позивача ФОП [PERSON] - адвокат Самойленко П.М. звернувся у Рівненський районний суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього заподіяні збитки в порядку регресу в розмірі 12712 грн. 95 коп. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 03 лютого 2015 року між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5019004, яким було забезпечено транспортний засіб "АЗЛК", державний реєстраційний номер [NUMBER] . 18 листопада 2015 року о 08 год. 30 хв. у м.Рівне по вул.Київська трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Skoda", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та забезпеченого автомобіля "АЗЛК", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортним засобам були спричинені пошкодження. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2016 року відповідача визнано винним та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на підставі страхового акту №ОЦ/175/000/16/0111 від 22 березня 2016 року здійснила виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 12712 грн. 95 коп. На адресу відповідача була направлена вимога щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, однак станом на день пред`явлення позову відшкодування відповідачем не сплачено. 05 лютого 2019 року, між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір №05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступив, а Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, в тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АІ/5019004 від 03 лютого 2015 року. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, уповноважив представляти свої інтереси в суді - адвоката Самойленка Петра Миколайовича. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує повністю, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Так, 03 лютого 2015 року між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5019004, яким було забезпечено транспортний засіб "АЗЛК 2140", державний реєстраційний номер [NUMBER] . Строк дії договору з 03 лютого 2015 року по 02 лютого 2016 року включно. 18 листопада 2015 року о 08 год. 30 хв. у м.Рівне по вул.Київська трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Шкода Фабія", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та забезпеченого автомобіля "АЗЛК", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортним засобам були спричинені пошкодження. Поряд з цим, відповідач не повідомив ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про дорожньо-транспортну пригоду у визначені строки, чим порушив п.5 ст.21 Закону України "Про страхування" та п.33.1.4 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2016 року відповідача визнано винним та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зважаючи на зазначене, власник транспортного засобу "Шкода Фабія", державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" з повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування. У зв`язку з настанням страхового випадку, на виконання умов договору, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" складено страховий акт ОЦ/175/000/16/0111 від 22 березня 2016 року, відповідно до якого загальний розмір страхового відшкодування становить 12712 грн. 95 коп. Згідно з платіжним дорученням №472 від 22 березня 2016 року ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 12712 грн. 95 коп. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно з вимогами ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Відповідно до статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до п.5 ст.21 Закону України "Про страхування", страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Згідно з п.33.1.4 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до п.ґ п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. З врахуванням встановлених судом обставин справи, зокрема, того, що відповідач [PERSON] , з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, та який не повідомив про це страховика у визначені строки, заподіяв матеріальну шкоду [PERSON] спричинивши пошкодження належного йому автомобіля "Шкода Фабія", державний реєстраційний номер [NUMBER] , а також того, що ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 12712 грн. 95 коп., суд дійшов висновку, що ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" набула право регресної вимоги до відповідача. 05 лютого 2019 року, між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір №05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступив, а Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, в тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АІ/5019004 від 03 лютого 2015 року. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України закріплено, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача в порядку регресу суми заподіяних збитків в результаті виплаченого страхового відшкодування у розмірі 12712 грн. 95 коп. є законними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору та судових витрат на правову допомогу покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved