Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

На розгляд суду предявлено вказану заяву, в якій [PERSON] просить визнати за нею право власності на транспортний засіб автомобіль [NUMBER] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 3 травня 2012 року. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є дружиною [PERSON], померлого 03 травня 2012 року, після смерті якого відкрилась спадщина на належне останньому майно, зокрема, автомобіль [NUMBER]. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний транспортний засіб позивач не має можливості, оскільки спадкова справа відносно спадкодавця [PERSON] відкрита та знаходиться на тимчасово окупованій території м. Донецька. Захист майнових прав [PERSON] можливий лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, суду адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримано. Відповідачами [PERSON], [PERSON], в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в їх відсутність, заперечень по суті заявлених вимог не надано, обставини, викладені в позовній заяві підтвердили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. \~ \~ \~ \~[PERSON], [INFO], уродженка м. Красноармійськ Донецької області, громадянка України, перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [INFO] (підтверджено відомостями паспорта серійний номер ВЕ 661725 а.с. 7-8). ). З 28.12.2017 року позивач [PERSON] стала на облік як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України та фактично мешкає за адресою: Донецька область, м. Покровськ, мрн. Шахтарський[ADDRESS] (підтверджено довідкою № 2500, виданою управлінням соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області). \~ \~ \~ \~[PERSON] є дружиною [PERSON] (підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серійний номер ІІ-НО № 394621 а.с. 10). \~ \~ \~ \~ 3 травня 2012 [PERSON] помер (підтверджено свідоцтвом про смерть серійний номер І-НО № 618396 а.с 11), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористався наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги спадщини після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] (родинні відносини підтверджено - а.с. 23), [PERSON] (родинні відносини підтверджено - а.с. 12). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON]. Інші спадкоємці (діти померлого) відмовилися від спадщини в порядку ст. 1273 ЦК України на користь позивача по справі. Згідно свідоцтва про право на спадщину, видане 13 грудня 2012 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], в тому числі 2/3 часток, від яких відмовились діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON]; спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 24). Аналогічні відомості вбачаються з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32768040 від 13.12.2012 р. (а.с. 29) Згідно свідоцтва про право на спадщину, видане 13 грудня 2012 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], в тому числі 2/3 часток, від яких відмовились діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON]; спадщина, на яку видано свідоцтво складається з грошових внесків, що зберігаються на рахунках в установі АТ «Ощадбанк» (а.с. 25). Аналогічні відомості вбачаються з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32768545 від 13.12.2012 р. (а.с. 30). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (додаткове), видане 20 серпня 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], в тому числі 2/3 часток, від яких відмовились діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON]; спадщина, на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0520 гектарів, призначена для ведення садівництва, розташована в м. Донецьк, садівницьке товариство «Мираж» (а.с. 26). Аналогічні відомості вбачаються з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34895942 від 20.08.2013 р. (а.с. 31). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Складом спадщини, відкритої після смерті [PERSON], охоплюється, окрім вищевказаного нерухомого (квартира, земельна ділянка) та рухомого (грошові внески) майн, правом власності на автомобіль [NUMBER], належний померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійний номер САЕ 178947 (а.с. 32). Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. 12 липня 2018 року [PERSON] подала заяву до державного нотаріуса Пятої донецької державної нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] у вигляді автомобілю [NUMBER]. Постановою державного нотаріуса Пятої донецької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки спадкова справа № 26/2012, заведене після смерті [PERSON] знаходиться на тимчасово окупованій території м. Донецька у приміщенні Донецького обласного державного нотаріального архіву у м. Донецьк (а.с. 17). Відповідно до положень ст. 34 Закону України "Про нотаріат" видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється державними нотаріальними конторами. Згідно ст. 67 Закону якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Крім того, як відзначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тобто, цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні виникає, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. На думку суду, обґрунтування в постанові про відмову в здійсненні нотаріальної дії від 12.07.2018 року неможливості видати позивачу свідоцтва про право на спадщину є слушним. Так,\~ 17\~червня 2014\~року наказом\~Міністерства юстиції\~України "Про\~невідкладні заходи\~щодо захисту\~прав громадян\~на території\~проведення антитерористичної\~операції"\~до закінчення\~антитерористичної операції\~на сході\~України тимчасово\~призупинено доступ\~нотаріусів (приватних,\~державних)\~до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення. При цьому, пунктом 2 вказаного наказу встановлено, що нотаріальні дії та державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, яке розташоване на території, зокрема м. Донецька, здійснюють відповідно державні реєстратори речових прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав і приватні та державні нотаріуси інших районів Луганської та Донецької областей відповідно до законодавства. Порядок реєстрації деяких спадкових справ у Спадковому реєстрі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року № 210.\~ Відповідно до пп. 2.1. п. 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 року від 296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої першої заяви про прийняття спадщини. Номер в спадковій справі присвоюється один раз. Як передбачено пп. 2.7. п. 2 глави 10 розділу II Порядку, при встановленні факту одночасного відкриття декількох спадкових справ, спадкові справи, відкриті з порушенням вимог статті 1221 ЦК України, повинні бути передані за належністю нотаріусу, до компетенції якого входить ведення цієї спадкової справи. Вказане свідчить, що видача свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] можлива лише за місцем відкриття спадщини приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, однак доступ до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи на тимчасово окупованій території наразі припинено. Право власності на транспортні засоби переходить до спадкоємців на загальних підставах. Дане право відноситься до прав, які входять до складу спадщини. Це право після смерті спадкодавця перейшло в порядку спадкування до позивача [PERSON], яка прийняла спадщину у належний спосіб, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування в нотаріальній конторі не має можливості. Суд звертає увагу, що як на час відкриття спадщини після спадкодавця [PERSON], померлого 03 травня 2012 року так і на теперішній час інші спадкоємці своїх прав на майно у вигляді транспортного засобу автомобілю [NUMBER] не заявляють. Так, відповідачем [PERSON] (донька померлого) в порядку ст. 206 ЦПК України визнала позов. Така заява підлягає прийняттю, доказів того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, - суду не надано. [PERSON] (син [PERSON]) помер 27 лютого 2017 року (свідоцтво про смерть серійний номер І-НО № 9927963 а.с. 13). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] (подружні відносини підтверджено свідоцтвом про шлюб серійний номер І-НО № 249153 а.с. 14), неповнолітні діти [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серійний номер І-НО 419756 а.с. 15), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серійний номер І-НО № 550994 а.с. 16). Відповідач по справі [PERSON], діючи в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей не заявляє вимог та не висуває претензії, що в склад спадщини після смерті [PERSON] входить право на транспортний засіб автомобіль [NUMBER]. Суд, враховуючи вищевикладене, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів, - приходить до переконання про обґрунтованість та підставність позовних вимог [PERSON] \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту прав передбачені законом і відповідають йому. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] фактично, будучи титульним власником спадкового майна змушена в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-яких інший спосіб відсутній. Таке рішення відповідає ст. ст. 316, 328 ЦК України, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за позивачем [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку ст. 392 ЦК України, згідно якої власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1261, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved