Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

В липні 2020 АТ КБ " ПриватБанк" звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 09.04.2013 року у розмірі 79199,79 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка 09.04.2013 року підписала анкету-заяву, тим самим підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та позивачем договір про надання банківських послуг. У зв`язку з чим відповідачці було відкрито кредитний рахунок зі встановленням початкового кредитного ліміту та надано у користування кредитну картку. Проте, станом на момент подачі позову, відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 15.07.2020 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін ( а.с. 78-79 т.1 ). 21.10.2020 року представником відповідачки адвокатом Хоменко Я.І. подано клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження ( а.с. 83-84 т.1). 10.12.2020 року ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у задоволенні клопотання представника відповідачки [PERSON] , адвоката Хоменко Я.І. про розгляд цивільної справи за позовом АТ КБ «ПриватБанк » до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, за правилами загального позовного провадження, відмовлено ( а.с. 97-98 т.1). 10.02.2021 року Бердичівським міськрайонним судом в цивільній справі № 274/4398/20 винесено заочне рішення, яким позовні вимоги АТ КБ " ПриватБанк" задоволено частково ( а.с. 207-210 т.1). 09.03.2021 року представником відповідачки [PERSON] , адвокатом Хоменко Я.І. подано заяву про перегляд заочного рішення ( а.с.214-218 т.1). Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.03.2021 року прийнято до розгляду заяву представника відповідачки [PERSON] - адвоката Хоменко Я.І. про перегляд заочного рішення ( а.с.233 т.1). 30.03.2021 року ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області заяву представника відповідачки - Хоменко Я.І. про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.02.2021 року по справі № 274/4398/20 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк " ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні ( а.с. 245-246 т.1). 07.04.2021 року представником позивача подано відзив на заяву про перегляд заочного рішення ( а.с. 3-12 т.2). 26.04.2021 року представником відповідачки адвокатом Хоменко Я.І. подано відзив на позовну заяву, згідно якого просять суд відмовити АТ КБ " ПриватБанк" в задоволенні позову в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовують тим, що між сторонами відсутній кредитний договір, оскільки відповідно до анкети - заяви від 09.04.2013 року встановлено, що було укладено договір про надання банківських послуг, в тому числі з накопичення. Про жодні кредитні правовідносини в анкеті не зазначено. Відповідачка не отримувала Пам"ятку клієнта, анкета - заявка не містить відомостей про одержання відповідачкою платіжної картки. До позову позивачем на додавалися будь-які докази отримання банківської картки відповідачкою. Заявка на банківські послуги є, а факту підтвердження отримання картки з конкретним розрахунком, терміном дії - відсутні. Зазначили, що позивачем було надано суду довідку без номера і дати про те, що між АТ КБ " ПриватБанк" та [PERSON] було підписано кредитний договір б/н, за яким було надано картки від 09.04.2013р., 08.07.2013 р., 04.07.2014 р., 02.08.2017 р.,30.08.2017 р., 02.11.2018 р. Така довідка не свідчить про отримання кредитних карток, оскільки не містить підписів [PERSON] . Крім того, з наданої довідки вбачається, що [PERSON] одержала дві картки банку під одним і тим самим номером [NUMBER] проте різними датами відкриття : 02.08.2017р. та 30.08.2017 р., що є неможливим, оскільки номер картки є унікальною комбінацією, і не може повторюватися. Крім того, матеріали справи не містять підписаною відповідачкою письмової угоди про встановлення та зміну кредитного ліміту, а з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти вбачається, що старт карткового рахунку [NUMBER] відбувся 09.04.2013 року, термін дії картки 10/16. Доказів отримання відповідачкою інших карток суду не надано, тому не зрозуміло кому і за якою карткою підвищено кредитний ліміт 02.11.2018 року до 31750 грн та знижено 02.11.2018 року до 25000 грн. Враховуючи вище наведене, а саме : відсутність у анкеті - заяві сторін домовленості про отримання кредитного ліміту; відсутність доказів одержання будь-якої картки, зокрема " Універсальна" або " Gold" які могли використовуватися, як кредитні; відсутності між сторонами домовленості про сплату процентів, просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Також просять врахувати і те, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позивальником кожного із цих зобові"язань. Позивач звернувся до суду з позовом в червні 2020 року, отже вся заборгованість, яка виникла у відповідачки до червня 2017 року підпадає під перебіг позовної давності. Враховуючи, що термін дії карти [NUMBER] від 09.04.2013 року сплив ще в жовтні 2016 року, вважають, що за всіх обставин позивач пропустив строк позовної давності ( а.с. 63-67 т.2). 07.05.2021 року представником позивача Меркуловою В.В. подано відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що банком було надано докази, які підтверджують факт укладення кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов"язань : копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспортних даних відповідачки; виписка по рахунку; фото клієнта з карткою. Вказали, що сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Відповідачка підписанням анкети - заяви позичальника приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідачка частково сплачувала заборгованість за договором. Відповідачкою розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово - економічні експертизи по справі не призначались. Щодо перевипуску кредитної картки вказали, що відповідачка звернулася до банку з заявою про перевипуск карти, тобто надання карт з новим строком дії. Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися і на перевипущеній картці. Поскільки перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору в заповненні додаткових документів для перевипуску карти не мало необхідності, що не суперечить чинному законодавству України. Щодо однакових номерів карток у відповідачки, а саме № [NUMBER] зазначили, що дані картки є продуктом банку " Ваша картка". Продукт " Ваша картка" працював з видачею карток ( без кредитного ліміту) в торгових точках. Подібні картки видавалися за побажанням клієнта. Дану карту клієнт мав можливість поповнювати та розраховуватися нею без ідентифікації, подібно до звичайної дебетової картки. Проте у випадку, коли клієнту необхідно було скористатися кредитним лімітом - йому необхідно було звернутися до відділення банку для проведення ідентифікації, після чого на карту нараховувався кредитний ліміт. Тому перша дата - дата видачі, друга дата - дата після ідентифікації картки у відділенні банку. Просять суд звернути увагу на те, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов"язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця, строк перевипущено картки до 09.2022 року, позивач звернувся до суду з позовом 28.06.2020 року - до спливу строку позовної давності ( а.с. 74-83 т.2). 14.05.2021 року представником позивача АТ КБ " ПриватБанк" подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просять суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за договором б/н від 09.04.2013 р. в розмірі 74952,18 грн., з яких : 52112,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 52112,03 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 22840,15 грн. заборгованість за простроченими відсотками), а також понесені судові витрати ( а.с. 88 т.2). 02.07.2021 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання ( а.с. 126). Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі ( а.с. 71 т.1). Представник відповідачки - адвокат Хоменко Я.І. заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю і застосувати строк позовної давності. Суд, вислухавши пояснення представника відповідачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.04.2013 року сторони уклали кредитний договір б/н, у відповідності до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився 09.04.2013 року до 1800,00 грн., 07.08.2013 року до 2300,00 грн., 09.07.2018 року до 7000, 00 грн., 26.07.2018 року до 14000,00 грн., 26.07.2018 року до 20000,00 грн., 26.07.2018 року до 25000,00 грн., 02.11.2018 року до 25000,00 грн., 02.1.2018 року до 31750,00 грн., та 01.02.2020 року зменшений до 0,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] (а.с. 23, 110 т.1). У підписаній відповідачкою анкеті-заяві зазначено, що вона згодна з тим, що ця анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку (а.с. 23,24,30-62 т.1). Згідно розрахунку, наданого АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість відповідачки перед банком, яку позивач просить стягнути станом на 08.06.2020 року становить 74952,18 грн., з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 52112,03 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 22840,15 грн. ( а.с. 89-106 т.2). У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у анкеті-заяві від 09.04.2013 року процентна ставка не зазначена, наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідачкою не підписано (а.с. 24 т.1). Водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифу та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення Банку, який може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Також суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем витяги з Тарифів, Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанком, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Вищевикладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Велика Палата у вказаній постанові зробила наступний правовий висновок: витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вказаним спростовуються доводи позову про те, що наявність підпису на анкеті-заяві свідчить про укладення кредитного договору з одночасним узгодженням всіх істотних його умов. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за відсотками. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідачки отриманої суми кредитних коштів, а саме заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 52112,03 грн. Щодо клопотання представника відповідачки про застосування строків позовної давності до пред"явлених позовних вимог, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 09.04.2013 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , станом на 08.06.2020 року вбачається, що останній платіж позичальник здійснила 30.03.2020 року в сумі 1007,44 грн (с.106 - зворот т.2 ). З позовом до суду Банк звернувся 08.07. 2020 року, тобто в межах трьохрічного строку. Таким чином, Банком не попущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення тіла кредиту, про застосування якої заявлено представником відповідачки у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки слід стягнути судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1383,10 грн.

Outcome: partial