Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра", (правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Надра"), в особі філії АТ КБ "Надра" Дніпропетровське РУ та [PERSON], був укладений кредитний договір № 8/2007/840-К/1368-Н, згідно з яким позивач надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 34 600,00 доларів США строком до 20.09.2027 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором, щодо надання кредиту- виконав в повному обсязі. Відповідно до п. 4.3.2. кредитного договору відповідач зобов'язався належним чином дотримуватися положень цього договору, сплачувати необхідні платежі у розмірі і порядку і строки, визначені в кредитному договорі. Згідно п. 5.2 кредитного договору у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення Згідно п. 5.3. кредитного договору у разі порушення відповідачем вимог договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 10 (десять) % відсотків в суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору за кожен випадок. Відповідно до п. 4.2.3 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі в термін, визначений п. 3.3.3 цього договору. Позивачем було направлено відповідачу вимогу про усунення порушень кредитної договору з вимогою виконати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Факт направлення вищезазначеної вимоги підтверджується чеком про оплату послуг поштового зв'язку та описом вкладення. На момент подання позовної заяви відповідач вимогу не виконав. Станом на 26.12.2013 року заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1368-Н складає 498 327,66 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (7,993 грн. за 1 долар на 26.12.2013 р. становить 62 345,51 доларів США, а саме: заборгованості за кредитом -33 689,75доларів США, що складає 269282,17 грн.; заборгованості за відсотками -22 124,99 доларів США, що складає 176 845,05 грн.; - пеня -3 070,77 доларів США, що складає 24 544,66 грн.; - штраф -3 460,00 доларів США, що складає 27 655,78 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки №8/2007/840-К/1368-Н/1 від 26.09.2007 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно договору іпотеки предметом іпотеки є будинок [ADDRESS] Відповідно до п.1.2 договору іпотеки вартість предмету іпотеки була погоджена між відповідачем і позивачем та на день укладення договору іпотеки склала 38 447,92 доларів США. Відповідно до визначення термінів Договору «Право іпотеки» та п. 4.4 договору іпотеки у разі невиконання відповідачем забезпеченого іпотекою зобов'язання або його частини позивач має безумовне та безспірне право за рахунок предмета іпотеки одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, в тому числі але не виключно, всі платежі на користь іпотекодержателя, передбачені кредитним договором, а також нараховані штрафні санкції за порушення зобов'язань за кредитним договором, витрати іпотекодержателя на адвокатів, аудиторів, експертів, оцінювачів, витрати, понесені при зверненні стягнення на предмет іпотеки та його реалізації, в тому числі за здійснення виконавчого напису нотаріуса та будь-які інші витрати понесені іпотеко держателем у зв'язку з цим договором. У зв'язку з приведенням статуту у відповідності до вимог Закону України "Про акціонерні товариства" була проведена державна реєстрація статуту в новій редакції, внаслідок чого найменування ВАТ КБ "Надра" змінено на Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра". Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ КБ "Надра". У зв'язку з вищенаведеним просять в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/1368-Н від 26.09.2007 року в розмірі 498 327,66 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору та інших витрат, пов'язаних з виконанням винесеного рішення - звернуті стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки №8 /2007/840-К/1368-Н/1 від 26.09.2007 року, а саме нерухоме майно: будинок [ADDRESS] шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Артема, 15, код ЄДРПОУ 20025456), з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку викладеному в ст.. 38 Закону України «Про іпотеку» та наданням Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Представник позивача ПАТ «КБ Надра» в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій просять розглядати справу без участі представника позивача ПАТ «Комерційний банк «Надра», позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача за довіреністю в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2007 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8 /2007/840-К/1368-Н/, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 34 600,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом кінцевим терміном повернення 20 вересня 2027 року (а.с. 4-7). Банк свої зобов'язання щодо надання позичальнику кредиту виконав у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №NL-1 від 26 вересня 2007 року, видано на споживчі цілі згідно кредитного договору №8 /2007/840-К/1368-Н/, від 26 вересня 2007 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 4-7), однак позичальник свої зобов'язання по повернення кредиту не виконує, у результаті чого у неї утворилась заборгованість, яка станом на 26 грудня 2013 року складає 62 345,51 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23 листопада 2012 року складає 498 327грн. 66 коп., та складається з наступного: заборгованості за кредитом - 33 689,75 доларів США, що складає 269 282,17 грн.; заборгованості за відсотками -22 124,99 доларів США, що складає 176 845,05 грн.; пеня - 3 070,77 доларів США, що складає 24 544,66 грн.; штраф - 3 460,00 доларів США, що складає 27 655,78 грн. (а.с.8). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26 вересня 2007 року між ПАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 8/2007/840-К/1368-Н/1 від 26.09.2007 року (а.с. 11-14), згідно якого відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею 83,30 кв.м., житловою площею 58,60 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна, посвідченого 26.09.2007 року приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Харченко О.А. за реєстром №2005 та зареєстрованого 26.09.2007 р. в КП «Синельниківське МБТІ» реєстраційний номер 20099722 в реєстрову книгу №Д-9 стор.61 за реєстром №171/Д-3 стор.54. Згідно зі ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання а одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1. ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»- у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що задоволення вимог іпотекодержателя шляхом надання права іпотекодержателю продати предмет іпотеки третій особі, якщо зазначена умова буде відображена в рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також передбачено право іпотекодержателя, на підставі рішення суду продати предмет іпотеки будь-якій третій особі покупцеві шляхом укладання в подальшому договір купівлі-продажу. В той же час, відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується, як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку. Таким чином, судом встановлено, що нерухоме майно будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] який є предметом іпотеки за договором іпотеки №8/2007/840-К/1368-Н/1 від 26 вересня 2007 року та виступає як забезпечення зобов'язань відповідача за кредитним договором № 8/2007/840-К/1368-Н від 26 вересня 2007 року, використовується позичальником як постійне місце проживання; згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Дніпропетровській області відповідач зареєстрована у спірному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] також з матеріалів справи а саме: з довідки про склад сім'ї, виданої головою квартального комітету [PERSON] від 10.03.2014 року, що у житловому будинку разом з [PERSON] проживають її неповнолітні діти: син [PERSON] - [INFO] та донька [PERSON] -[INFO] (а.с.39); загальна площа даного будинку складає 83,30 кв.м., тобто не перевищує 250 кв.м. Позивачем не надано доказів про те, що вказане нерухоме житлове майно не використовується як місце постійного проживання іпотекодавця та що у іпотекодавця у власності знаходиться інше нерухоме майно. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові могли бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ст. 10 ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 137 ЦПК, міг б скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів, узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню. При таких обставинах, суд вважає можливим, в задоволенні позову ПАТ «Комерційний банк Надра» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити. Таким чином обставини позовних вимог, стосовно яких у позивача є спір, в такому вигляді не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і не підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed