Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

08 листопада 2019 року позивач звернувся з позовом до суду про визнання меж земельної ділянки відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, а саме земельна ділянка площею 0,29 га, розташована в [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 004766 від 30.09.1997 року. Земельна ділянка, на момент її передачі у власність, складала одне ціле, без будь-якого поділу із визначенням за категоріями і цільового призначення. Відповідно до плану земельної ділянки доданого до технічного звіту, виконаного 01.04.1997 року (тобто до видачі Державного акту), межі земельної ділянки починалися від краю дороги, що проходить по вул. Гагаріна в с. Ламане Глобинського району (від букви "Б" до букви "В") шириною 24,4 м та мала довжину 125, 8 м (від букви "В" до букви "А") та довжиною 129,6 м (від букви "А" до букви "Б"). При цьому суміжним землевласником від букви "Б" до букви "В" та від букви "В" до букви "А" на той час була Манжеліївська сільська рада, а від букви "А" до букви "Б" сусідська земля [PERSON] . Інших землевласників, які б межували із земельною ділянкою його матері не було. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, необхідно було присвоїти земельній ділянці кадастрові номери із занесенням даних до Державного земельного кадастру. З метою оформлення після смерті матері спадщини на земельну ділянку, за його замовленням, ПП «Геолайн» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Земельній ділянці, шляхом поділу, було присвоєно кадастрові номери: 5320685403 :03:01:0110 та 5320685403:03:01:0111 та 05.06.2008 року державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Земельна ділянка площею 0,29 га під час виготовлення технічної документації була розділена на дві земельні ділянки, а саме: площею 0,2500 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд та площею 0,0408 га - з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. У 2017 році він виявив, що земельна ділянка від дороги шириною 24 метри та близько 20 метрів довжиною, а площею близько 0,04 га, зайнята невідомою особою, так як на ній знаходились і знаходяться до цього часу висаджені плодові дерева. Як з`ясувалося, його сусід [PERSON] , самовільно, не маючи будь-яких документів та підстав, зайняв належну йому на праві власності частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Коли він звернувся до Манжеліївської сільської ради з питанням порушення земельного законодавства з боку [PERSON] , то з`ясувалося, що в ході виготовлення ПП «Геолайн» технічної документації, його земельну ділянку зміщено під фактично розташований будинок, який був побудований за межами цих ділянок, а тому від дороги утворилася частина земельної ділянки, яка начебто належить сільській раді. З вказаною позицією він не погоджується, оскільки земельна ділянка межувала з дорогою, а те що будинок побудований за її межами ніяк не є підставою самовільно зміщувати встановлені ще у 1997 році межі. Вказаний житловий будинок не є самочинним будівництвом та на нього у нього є правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому земельну ділянку під цим будинком він хотів приватизувати у межах норм безоплатної приватизації. Ознайомившись із технічною документацією, що виготовлена ПП «Геолайн» він виявив, що у ній відсутні всі необхідні дані, які б давали підстави визначати межі земельної ділянки, оскільки у акті визначення меж земельної ділянки в натурі відсутні його підписи та підписи будь-яких сусідів, що межують із земельною ділянкою, також у цій технічній документації відсутні будь-які дані про поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, чим виконавцем ПП «Геолайн» грубо порушено вимоги ст. 55 ЗУ «Про землеустрій». У зв`язку з тим, що йому двічі було відмовлено у вирішенні виниклого спору шляхом урегулювання його в досудовому порядку, він замовив фізичній особі-підприємцю [PERSON] виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а іншими словами приведення меж земельної ділянки у стан, який був встановлений під час їх визначення і передачі його матері [PERSON] у 1997 році. Так, ФОП [PERSON] виготовив три технічних документації, з яких: - із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2500 га кадастровий номер 5320685403:03:01:0110 для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, на якій відсутні будь-які будівлі; - із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0408 га кадастровий номер 5320685403:03:01:0111 для ведення особистого селянського господарства; - із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під успадкованим житловим будинком із господарськими будівлями і спорудами, яку планувалося приватизувати, площею 0,0744 га. Реалізація права безоплатної приватизації земельної ділянки, а саме звернення до сесії Манжеліївської сільської ради про затвердження третьої технічної документації мало передувати погодження меж у всіх трьох технічних документаціях. 06 вересня 2019 року до його земельних ділянок прибув представник Манжеліївської сільської ради та суміжний землекористувач [PERSON], які відмовилися підписувати акти прийому-передачі межових знаків на зберігання. Таким чином, понад 2 роки він не може встановити (відновити) межі своїх земельних ділянок площею 0,2500 га кадастровий номер 5320685403:03:01:0110, площею 0,0408 га кадастровий номер 5320685403:03:01:0111, а також використати своє право на приватизацію під житловим будинком, чим порушуються його конституційні права на вільне володіння, користування і розпорядження своїм майном. Більше того, у зв`язку з самовільним зайняттям частини його земельної ділянки по всій її ширині, а саме 24 метрів вздовж дороги та довжиною близько 20 метрів, йому повністю перегороджено в`їзд не лише до земельних ділянок, ай до житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, оскільки з лівого боку знаходиться домоволодіння суміжних землекористувачів [PERSON] та [PERSON] , а з правого боку знаходиться магазин Манжеліївського споживчого товариства. Як наслідок із-за самовільно захопленої [PERSON] частини його земельної ділянки, шляхом насадження на ній плодових дерев, іншого способу заїхати до своєї власності він не має. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати межі земельних ділянок площею 0,2500 га кадастровий номер 5320685403:03:01:0110, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд та площею 0,0408 га кадастровий номер 5320685403:03:01:0111, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованих в [ADDRESS] , встановлених відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовленої ФОП [PERSON] у 2019 році. Зобов`язати Манжеліївську сільську раду Глобинського району, погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовленої ФОП [PERSON] на земельну ділянку під житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS] , площею 0,0744 га, з метою подальшого використання права на безоплатну приватизацію в межах норм безоплатної приватизації. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких просили розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримували. Представники відповідача - Манжеліївської сільської ради Глобинського району Полтавської області та третьої особи - Манжеліївського споживчого товариства Глобинської райспоживспілки в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, у яких просили розгляд справи проводити у їх відсутність. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] , представник третьої особи - Відділ у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду причину своєї неявки, належним чином повідомлені про місце та час його проведення. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №004766, виданого Манжеліївською сільською радою народних депутатів 30.09.1997 року, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,29 га, розташованої на території с. Ламане Манжеліївської сільської ради з описом меж: від А до Б землі [PERSON] , від Б до В - землі Манжеліївської сільської ради (вулиця), від В до Г - землі Манжеліївської сільської ради (а.с. 18). Відповідно до Плану земельної ділянки наявного у Технічному звіті Полтавської філії Української академії аграрних наук інституту землеустрою, у приватну власність [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,29 га з описом меж: від А до Б землі [PERSON] , від Б до В - землі Манжеліївської сільської ради (вулиця), від В до Г - землі Манжеліївської сільської ради (а.с.14-17). Із вказаних документів вбачається, що земельна ділянка надана у власність [PERSON] межує з вулицею. [INFO] [PERSON] померла (а.с.19). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Глобинською державною нотаріальною конторою 05.06.2008 року, [PERSON] успадкував після померлої матері [PERSON] земельну ділянку площею 0,29 га, яка належала їй на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №004766, виданого Манжеліївською сільською радою народних депутатів 30.09.1997 року, кадастрові номери: 5320685403 :03:01:0110 та 5320685403:03:01:0111. На підставі свідоцтва про право на спадщину на законом [PERSON] було видано 23.02.2009 року державні акти на земельні ділянки: площею 0,25 га, кадастровий номер: 5320685403:03:001:0110; площею 0,0408 га, кадастровий номер: 5320685403:03:001:0111 (а.с. 38-39). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Глобинською державною нотаріальною конторою 18.10.2007 року, [PERSON] успадкував після померлої матері [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37). У вказаному свідоцтві про право на спадщину відсутні відомості про розташування вказаного житлового будинку на земельній ділянці належній [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №004766. Разом з тим, як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку виготовлену у 2008 році ПП «Геолайн» (а.с. 21-36), у ній зазначено межі земельних ділянок, які відмінні від межі земельної ділянки, які успадкував [PERSON] після померлої матері [PERSON] , отже відбулося перенесення меж успадкованої земельної ділянки. Крім того, із вказаної технічної документації вбачається, що межі земельної ділянки перенесено під житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . У Акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання та Акті визначення меж земельної ділянки в натурі на місцевості відсутній підпис [PERSON] . Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно з ч. 2. ст. 1 Земельного кодексу України, право власності на землю гарантується. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в ч. ч. 2,3 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч.1 ст.79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. За таких обставин, судом встановлено, що позивач успадкував у власність земельну ділянку після померлої матері зі встановленим місцем розташуванням, та в подальшому під час виготовлення технічної документації на земельну ділянку відбулася зміна меж земельної ділянки, а отже змінилося місце її розташування без згоди позивача, що порушує права позивача, як власника земельної ділянки. За замовленням позивача, ФОП [PERSON] виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0408 га, кадастровий номер 5320685403:03:01:0111, для ведення особистого селянського господарства (а.с.71-95). Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2500 га, кадастровий номер 5320685403:03:01:0110, для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, на якій відсутні будь-які будівлі (а.с.47-70). Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під успадкованим житловим будинком із господарськими будівлями і спорудами, яку планувалося приватизувати, площею 0,0744 га (а.с.96-111). Відповідно до п. 4.2 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої 18.05.2010 року наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Згідно п. 3.2 вказаної Інструкції, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. 13.08.2019 року ФОП [PERSON] направлено повідомлення до Манжеліївської сільської ради та [PERSON] про проведення встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а також підписання акту-прийому передачі межових знаків на зберігання (а.с.113-114). 16.08.2019 року в районній газеті «Зоря Придніпров`я» № 33 (11482) було опубліковано повідомлення, що 04.09.2019 року о 09:00 год. буде проведення встановлення меж земельних ділянок кадастровий номер 5320685403:03:01:0111 та кадастровий номер 5320685403:03:01:0110 в [ADDRESS] , а також підписання акту приймання-передачі межових знаків. Разом з тим, як вбачається з технічних документацій, Акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання, власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок не підписано. Приймаючи до уваги викладене, а також те, що права [PERSON] як власника земельних ділянок порушено, оскільки відбулося перенесення меж успадкованої земельної ділянки, крім того, через перенесення меж земельної ділянки, позивач позбавлений можливості використати своє право на приватизацію земельної ділянки, розташованої під успадкованим житловим будинком, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved