Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Добрянської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області та Чернігівської обласної спілки споживчих товариств, в якому просив визнати за ним право власності на нежитлове приміщення магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач придбав у Чернігівської облспоживспілки вищезазначене приміщення магазину, що підтверджується договором купівлі-продажу №01 від 18.02.2015. Проте його право власності на це приміщення, згідно інформації КП "Чернігівське МБТІ", не зареєстровано, адже на момент укладення договору позивач не знав всі тонкощі його укладення, а відтак,своєчасно нотаріально не посвідчив його. Реєстратором було повідомлено позивача про те, що для реєстрації права власності на приміщення йому необхідно надати акт про введення об`єкта в експлуатацію за підписом архітектора, будівельний паспорт або інші документи, на підставі яких було побудоване це приміщення, та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу. Однак вищезазначені документи під час укладення договору купівлі-продажу від 18.02.2015 позивачу передані не були. Від Чернігівської облспоживспілки позивач дізнався, що зазначене приміщення магазину було введене в експлуатацію в 1957 році, з1957 року по 2002 рік воно перебувало на балансі Добрянського ССТ, з 2002 року було передано на баланс КСП "Добрянський консервно-сушильний завод" та у зв`язку з ліквідацією останнього, було передано на баланс Чернігівської облспоживспілки. Проте, під час процедури передачі на баланс від КСП "Добрянський консервно-сушильний завод" до Чернігівської обласної спілки споживчих товариств, документи, пов`язані з будівництвом приміщення до архіву не було передано, відомості про їх місцезнаходження відсутні. Таким чином, через втрату акту про введення об`єкта в експлуатацію за підписом архітектора, будівельного паспорту та інших документів, на підставі яких було побудоване вищезазначене приміщення, у позивача відсутня можливість здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу зазначеного приміщення, а відтак, подальшу реєстрацію свого права власності на нього у позасудовому порядку. Державна реєстрація права власності позивача на зазначене приміщення необхідна йому для того, щоб вільно розпоряджатися своєю власність та для укладення з Добрянською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7424455400:03:016:0001, на якій розташоване вищезазначене приміщення магазину. У підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представники відповідачів у підготовче засідання не з`явилися, надавши до суду відзиви на позовну заяву, в яких просили справу розглядати у їх відсутність, та зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, наслідки визнання позову зрозумілі та задовольняють. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову представниками відповідачів, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Outcome: approved