Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права користування квартирою [ADDRESS], зобов'язання видати ордер на вказане жиле приміщення до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Квартира [ADDRESS] була надана [PERSON] (чоловікові позивача, [PERSON]), як працівнику Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, на сім'ю з 2 осіб: на нього та дружину, [PERSON], у 1992 році. Квартира знаходилася у відомчому будинку Дарницького вагоноремонтного заводу. Підставою для вселення у квартиру стало розпорядження на право зайняття жилої площі в сімейному гуртожитку для тимчасового проживання, виданого на підставі рішення адміністрації Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві від 22 червня 1992 року № 7, яке узгоджено з Представником Президента України в Дарницькому районі м. Києва. Після отримання квартири [PERSON] до неї вселився [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як член сім'ї наймача. [PERSON] зареєструвався у ній за місцем проживання у січні 1997 року, а [PERSON] у липні 2004 року. Згідно рішення адміністрації та профкому Дарницького вагоноремонтного заводу від 20.02.1997 року (протокол № 8 спільного засідання адміністрації і профкому Дарницького ВРЗ від 20.02.1997 року) [PERSON] став наймачем зазначеної квартири. На підставі розпорядження КМДА від 03.08.2000 року № 1326 „Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Києва відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх мереж, відокремлених об'єктів комунального призначення та соціальної інфраструктури Дарницького вагоноремонтного заводу» будинок [ADDRESS] у статусі житлового будинку було передано до комунальної власності територіальної громади м. Києва. Відповідно до розпорядження КМДА від 10.12.2010 року № 1112 «Питання організації управління районами в м. Києві» житловий будинок [ADDRESS] віднесено до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Розпорядженням Дніпровської в місті Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» об'єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва, передані до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, у тому числі і зазначений житловий будинок закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» з 16.02.2015 року. Звернувшись з приводу отримання ордеру на зазначене житлове приміщення позивачі отримали відмову у зв'язку з тим, що у Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації відсутня інформація про те, що будинок [ADDRESS] змінив статус з гуртожитку на жилий будинок. Згідно інформації, наданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна будинок [ADDRESS] є багатоквартирним житловим будинком та саме у статусі житлового будинку його передано до комунальної власності територіальної громади м. Києва. Представник позивачів в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому представник позивачів надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Представник відповідача Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилася надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи, КП „Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з'явилася надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до довідки Форми № 3 від 30.09.2015 року, виданої ЖЕД № 406 у спірній квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачі [PERSON] з 01.07.2004 року та [PERSON] з 17.01.1997 року. Квартира [ADDRESS] була надана [PERSON] (чоловікові позивача, [PERSON]), як працівнику Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, на сім'ю з 2 осіб: на нього та дружину, [PERSON], у 1992 році. Квартира знаходилася у відомчому будинку Дарницького вагоноремонтного заводу. Підставою для вселення у квартиру стало розпорядження на право зайняття жилої площі в сімейному гуртожитку для тимчасового проживання, виданого на підставі рішення адміністрації Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві від 22 червня 1992 року № 7, яке узгоджено з Представником Президента України в Дарницькому районі м. Києва. Після отримання квартири [PERSON] до неї вселився [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як член сім'ї наймача. Згідно рішення адміністрації та профкому Дарницького вагоноремонтного заводу від 20.02.1997 року (протокол № 8 спільного засідання адміністрації і профкому Дарницького ВРЗ від 20.02.1997 року) [PERSON] став наймачем зазначеної квартири. На підставі розпорядження КМДА від 03.08.2000 року № 1326 „Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Києва відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх мереж, відокремлених об'єктів комунального призначення та соціальної інфраструктури Дарницького вагоноремонтного заводу» будинок [ADDRESS] у статусі житлового будинку було передано до комунальної власності територіальної громади м. Києва. Відповідно до розпорядження КМДА від 10.12.2010 року № 1112 «Питання організації управління районами в м. Києві» житловий будинок [ADDRESS] віднесено до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Розпорядженням Дніпровської у місті Києві державної адміністрації № 61 від 13.02.2015 року «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» з 16.02.2015 року зазначений житловий будинок закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Відповідно ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно з договором найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення між наймодавцем-житлово-експлуатаційною організацією (а при її відсутності-відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до ст. 814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права і обов'язки наймодавця. Відповідно ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК УРСР, кожний має право на житло. Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. На підставі ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту порушених прав, зокрема, є відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 4 ЖК УРСР, що є спеціальним законом по відношенню до ЦК України, який регулює житлові відносини, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд, який включає: державний житловий фонд - жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі; громадський житловий фонд - жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям; фонд житлово-будівельних кооперативів; приватний житловий фонд - жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності. З державного чи громадського житлового фонду громадянам можуть надаватися жилі приміщення як на загальних умовах (тим, що потребують поліпшення житлових умов), так і у якості службового житла - глава 1 розділу ІІІ ЖК УРСР "Надання жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду". Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України. Згідно із ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо обліку громадян, які відповідно законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності та делеговані повноваження щодо надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату; здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності. У відповідності із ч. 6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. На звернення [PERSON] Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією листом від 04.11.2015 року було відмовлено у видачі ордеру на зазначене житлове приміщення з посилання та не, що у до райдержадміністрації не надходило розпорядження КМДА про зміну статусу з гуртожитку по [ADDRESS] на жилий будинок. Відповідно до довідки, наданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна від 22.04.2014 року за даними інвентаризаційної справи будинок [ADDRESS] є багатоквартирним житловим будинком та саме у статусі житлового будинку його передано до комунальної власності територіальної громади м. Києва. Позивачі надали суду достатньо доказів того, що вони на законних підставах постійно користуються спірним жилим приміщенням: ними укладено договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; на електропостачання; на надання послуг електрозв'язку та інші. По спірній квартирі позивачі здійснюють оплату житлово-комунальних платежів. За вищевикладених обставин суд вважає, що позивачі вселилися у спірну квартиру та займають її на відповідних законних підставах, у зв'язку з чим позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні щодо визнання за ними права користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язання відповідача, Дніпровську районну у місті Києві державну адміністрацію видати ордер на дану квартиру. Враховуючи викладене, та визнання відповідачами позовних вимог позивачів, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved