Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

11.11.2016 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 40 529,88 гривень за кредитним договором №88730/31/к від 15.11.2012, яка складається з такого: - 23 553,79 грн. - заборгованість по кредиту; - 16 693,44 грн. - несплачені проценти; - 282,65 - інфляційні нарахування на суму простроченого боргу. та судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 15.11.2012 року між ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір №88730/31/к згідно з яким відповідач отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 25 000,00 гривень строком на 36 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,0% на рік, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення кредитного договору, на поточний рахунок, відкритий в ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк", до закінчення строку дії кредитного договору відсоткова ставка становить 38,0% річних. Дата повернення кредиту - не пізніше 15.11.2015. ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" було надано відповідачу кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У звязку із порушенням відповідачем умов договору станом на 22.03.2016 утворилась заборгованість у розмірі 40 529,88 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, додатково просив стягнути з відповідача суму, витрачену на розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр про виклик відповідача до суду в сумі 420,00 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 10.06.2016, згідно ст.225 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до журналу судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. 15.11.2012 [PERSON] звернулася до АБ "Експрес- Банк" з заявою про видачу споживчого кредиту в сумі 25 000,00 гривень строком на 36 місяців (а.с.30). Цього ж дня 15 листопада 2012 року між ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір №88730/31/к, згідно з яким відповідач отримала кредит на споживчі потреби в розмірі 40 000 гривень строком на 36 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,00% на рік, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення кредитного договору, на поточний рахунок, відкритий в ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк", до закінчення строку дії кредитного договору відсоткова ставка становить 38,0% річних (а.с.25-27). Відповідно до додатку №1 даного кредитного договору було встановлено графік платежів з кінцевим терміном сплати - 15.11.2015 (а.с.29). Позивачем було надано відповідачу кредит шляхом перерахування кредиту на поточний рахунок позичальника [NUMBER] у визначеному договором розмірі. Згідно довідки про стан заборгованості по кредитному договору відповідач станом на 22.03.2016 має заборгованість перед банком в сумі 40 529,88 грн., яка складається із такого: - 23 553,79 грн. - заборгованість по кредиту; - 16 693,44 грн. - несплачені проценти; - 282,65 - інфляційні нарахування на суму простроченого боргу. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Так згідно з п.1.4 Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладення договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем Позичальника на момент укладення, становить 27 процентів річних. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем наданий відповідний розрахунок, який відповідає п.2 ст.625 ЦПК України. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем згідно платіжного доручення був сплачений судовий збір у сумі 1378,00 гривень та здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду в сумі 420 грн. 00 коп., а тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved