Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В позові вказувала, що 01 серпня 2008 року між її чоловіком [PERSON] та ВАТ Сведбанк був укладений кредитний договір №1602/0808/88-021, в забезпечення виконання зобовязань за яким 01 серпня 2008 року нею з ВАТ Сведбанк був укладений договір поруки №1602/0808/88-021-Р-1. Згідно з додатком №1 до кредитного договору №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року Графік погашення кредиту був встановлений щомісячний платіж в розмірі 833,00 дол. США. Проте укладеним 08.07.2009 року договором про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року кредитний договір №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року був викладений в новій редакції, в підпункті 3.1.1 пункту 3.1 якої починаючи з 10 серпня 2009 року був збільшений щомісячний розмір платежу до 1379,66 дол. США. А згідно з укладеною 07.12.2009 року додатковою угодою №2 до кредитного договору №11502/0808/88-021 від 01.08.2008 року абзац перший підпункту 3.1.1 пункту 3.1 кредитного договору №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року був викладений в новій редакції, за якою починаючи з 10 червня 2010 року ще раз був збільшений щомісячний розмір платежу до 1427,69 дол. США. Відповідно до пункту 11 договору поруки № 1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року сторони домовились, що будь-які зміни до Основного зобовязання, крім змін, наслідком яких є збільшення обсягу відповідальності Поручителя за цим Договором, погоджуються між Позичальником та Банком самостійно без повідомлення Поручителя про такі зміни. Разом з тим, вищезазначені зміни до кредитного договору №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року, наслідком яких є збільшення обсягу її відповідальності, були укладені без її згоди. Також з позовної заяви ПАТ Альфа-Банк позивач дізналася, що у звязку з укладенням між ПАТ Сведбанк, який є правонаступником ВАТ Сведбанк, та ПАТ Дельта Банк" договору купівлі-продажу прав вимоги, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.05.2012 року за р. №1306, новим кредитором за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року та договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року, став ПАТ Дельта Банк, який в подальшому продав ці права вимоги новому кредитору ПАТ Альфа-Банк за договором купівлі-продажу, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.06.2012 року за р. №937. Не зважаючи на те, що вона безпосередньо не була стороною вищезазначених договорів купівлі-продажу прав вимоги, проте, враховуючи, що за цими договорами разом з вимогами за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року передавались і вимоги за договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року, стороною якого вона була, вказані договори купівлі-продажу прав вимоги зачіпають її права і законні інтереси, а тому вона є заінтересованою особою за змістом частини третьої статті 215 Цивільного кодексу України та має право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними вищезазначених договорів купівлі-продажу прав вимоги в частині вимог за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008. року та за договором поруки № 1602/0808/88-021 -Р-1 від 01.08.2008 року. Так оспорювані договори купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року та від 15.06.2012 року, попри їх назву, мають всі ознаки і правовий зміст договорів факторингу, а саме: його сторонами (новим кредитором - фактором і первісним кредитором - клієнтом) є фінансові установи; предметом цих договорів є право грошової вимоги до третьої особи (боржника), строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога); за отримання права вимоги новий кредитор - фактор здійснює фінансування первісного кредитора - клієнта шляхом передачі останньому грошових коштів; новий кредитор - фактор отримує плату за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження первісного кредитора - клієнта, шляхом дисконтування суми боргу. При цьому згідно з пунктом 11 частини першої статті 4 Закону України від 12.07.2001 року №2664-111 «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг відноситься до фінансових послуг. Відповідно до частини другої статті 7 Закону України від 12.07.2001 року №2664-111 Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг у разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Відповідачі ПАТ Сведбанк, ПАТ Дельта Банк та ПАТ Альфа-Банк на час укладення спірних договорів купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року та від 15.06.2012 року не мали ліцензій на надання фінансових послуг факторингу. З огляду на зазначене, договори купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року та від 15.06.2012 року в частині вимог за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 04.08.2008 року та за договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року є недійсними, а тому у ПАТ Альфа-Банк відсутні права вимоги до неї за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року та за договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року. Крім цього відповідно до пункту 2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ Сведбанк та ПАТ Дельта Банк, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.05.2012 року за р. №1306, права вимоги переходять від продавця до покупця (далі - відступлення), та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги. Обовязок продавця передати права вимоги покупцю та підписати акт приймання-передачі прав вимоги залежить від отримання продавцем повної суми загальної купівельної ціни у дату підписання. Проте, підписаний між ПАТ Сведбанк та ПАТ Дельта Банк акт приймання-передачі прав вимоги та факт повної оплати загальної купівельної ціни за права вимоги на день підписання договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року відсутні. В свою чергу у відповідача ПАТ Альфа-Банк також відсутнє підтвердження набуття майнових прав за договором купівлі-продажу права вимоги, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.06.2012 року за р. №937. Відповідно до пункту 2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ Дельта Банк та ПАТ Альфа-Банк, посвідченим [PERSON], Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.06.2012 року за р. №937, права вимоги переходять від продавця до покупця (далі - відступлення), та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги. Обовязок продавця передати права вимоги покупцю та підписати акт приймання-передачі прав вимоги залежить від отримання продавцем першої частини загальної купівельної піни згідно пункту 3.2.1 договору у дату підписання. Прете, підписаний між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Альфа-Банк акт приймання-передачі прав вимоги та факт першої частини загальної купівельної ціни за права вимога на день підписання договору купівлі-продажу прав вимога від 15.06.2012 року відсутні. Таким чином, у відповідача ПАТ Альфа-Банк відсутні достовірні докази набуття нам прав вимоги за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року та за договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року, а тому ці його вимоги до мене в цій частині не є дійсними. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд визнати припиненим договір поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством Сведбанк. Визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги, укладений між Публічним акціонерним товариством Сведбанк та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.05.2012 року за р. №1306, в частині вимог за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року та за договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року є недійсними. Визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги, укладений між Публічним акціонерним товариством Дельта Банк та Публічним акціонерним товариством Альфа- Банк, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.06.2012 року за р. №937, в частині вимог за кредитним договором. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, направила в судове засідання свого представника [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив суд справу слухати у його відсутності. Представники відповідачів ПАТ «Альфа Банк», ПАТ «Сведбанк», ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не прибули, про день, час ат місце слухання справи повідомлялись належним чином, надали суду заперечення на позов. Суд беручи до уваги відсутність з боку представника позивача заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до частини першої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. З огляду на зазначене, договір поруки № 1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року є припиненим. Оскільки подача позову ПАТ Альфа-Банк свідчить про невизнання кредитором мого права поручителя, передбаченого частиною першою статті 559 Цивільного кодексу України, на припинення зобовязання за договором поруки, то таке право підлягає захисту судом за моїм, як поручителя, позовом про визнання поруки такою, що припинена. Відповідно до частин другої та третьої статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з частиною першою статті 227 Цивільного кодексу України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Згідно з пунктом 11 частини першої статті 4 Закону України від 12.07.2001 року №2664-111 «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг відноситься до фінансових послуг. Відповідно до частини другої статті 7 Закону України від 12.07.2001 року №2664-111 Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг у разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування,' фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Відповідачі ПАТ Сведбанк, ПАТ Дельта Банк та ПАТ Альфа-Банк на час укладення спірних договорів купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року та від 15.06.2012 року не мали ліцензій на надання фінансових послуг факторингу. З огляду на зазначене, договори купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року та від 15.06.2012 року в частині вимог за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 04.08.2008 року та за договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року є недійсними, а тому у ПАТ Альфа-Банк відсутні права вимоги до неї за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року та за договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року. Згідно зі статтею 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Проте у звязку з тим, що ПАТ Дельта Банк не набув права вимоги за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року та за договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року то, відповідно, і не мав права продажу спірної вимоги ПАТ Альфа-Банк. Судом встановлено, що обставини викладені в позові мали місце. 01 серпня 2008 року між її чоловіком [PERSON] та ВАТ Сведбанк був укладений кредитний договір №1602/0808/88-021, в забезпечення виконання зобовязань за яким 01 серпня 2008 року нею з ВАТ Сведбанк був укладений договір поруки №1602/0808/88-021-Р-1. Згідно з додатком №1 до кредитного договору №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року Графік погашення кредиту був встановлений щомісячний платіж в розмірі 833,00 дол. США. Проте укладеним 08.07.2009 року договором про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року кредитний договір №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року був викладений в новій редакції, в підпункті 3.1.1 пункту 3.1 якої починаючи з 10 серпня 2009 року був збільшений щомісячний розмір платежу до 1379,66 дол. США. А згідно з укладеною 07.12.2009 року додатковою угодою №2 до кредитного договору №11502/0808/88-021 від 01.08.2008 року абзац перший підпункту 3.1.1 пункту 3.1 кредитного договору №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року був викладений в новій редакції, за якою починаючи з 10 червня 2010 року ще раз був збільшений щомісячний розмір платежу до 1427,69 дол. США. Відповідно до пункту 11 договору поруки № 1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року сторони домовились, що будь-які зміни до Основного зобовязання, крім змін, наслідком яких є збільшення обсягу відповідальності Поручителя за цим Договором, погоджуються між Позичальником та Банком самостійно без повідомлення Поручителя про такі зміни. Разом з тим, вищезазначені зміни до кредитного договору №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року, наслідком яких є збільшення обсягу її відповідальності, були укладені без її згоди. Також з позовної заяви ПАТ Альфа-Банк вона дізналася, що у звязку з укладенням між ПАТ Сведбанк, який є правонаступником ВАТ Сведбанк, та ПАТ Дельта Банк" договору купівлі-продажу прав вимоги, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.05.2012 року за р. №1306, новим кредитором за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року та договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року, став ПАТ Дельта Банк, який в подальшому продав ці права вимоги новому кредитору ПАТ Альфа-Банк за договором купівлі-продажу, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.06.2012 року за р. №937. Не зважаючи на те, що вона безпосередньо не була стороною вищезазначених договорів купівлі-продажу прав вимоги, проте, враховуючи, що за цими договорами разом з вимогами за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року передавались і вимоги за договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року, стороною якого вона була, вказані договори купівлі-продажу прав вимоги зачіпають її права і законні інтереси, а тому вона є заінтересованою особою за змістом частини третьої статті 215 Цивільного кодексу України та має право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними вищезазначених договорів купівлі-продажу прав вимоги в частині вимог за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008. року та за договором поруки № 1602/0808/88-021 -Р-1 від 01.08.2008 року. Так оспорювані договори купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року та від 15.06.2012 року, попри їх назву, мають всі ознаки і правовий зміст договорів факторингу, а саме: його сторонами (новим кредитором - фактором і первісним кредитором - клієнтом) є фінансові установи; предметом цих договорів є право грошової вимоги до третьої особи (боржника), строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога); за отримання права вимоги новий кредитор - фактор здійснює фінансування первісного кредитора - клієнта шляхом передачі останньому грошових коштів; новий кредитор - фактор отримує плату за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження первісного кредитора - клієнта, шляхом дисконтування суми боргу. При цьому згідно з пунктом 11 частини першої статті 4 Закону України від 12.07.2001 року №2664-111 «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг відноситься до фінансових послуг. Відповідно до частини другої статті 7 Закону України від 12.07.2001 року №2664-111 Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг у разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Відповідачі ПАТ Сведбанк, ПАТ Дельта Банк та ПАТ Альфа-Банк на час укладення спірних договорів купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року та від 15.06.2012 року не мали ліцензій на надання фінансових послуг факторингу. З огляду на зазначене, договори купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року та від 15.06.2012 року в частині вимог за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 04.08.2008 року та за договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року є недійсними, а тому у ПАТ Альфа-Банк відсутні права вимоги до неї за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року та за договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року. Крім цього відповідно до пункту 2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ Сведбанк та ПАТ Дельта Банк, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.05.2012 року за р. №1306, права вимоги переходять від продавця до покупця (далі - відступлення), та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги. Обовязок продавця передати права вимоги покупцю та підписати акт приймання-передачі прав вимоги залежить від отримання продавцем повної суми загальної купівельної ціни у дату підписання. Проте, підписаний між ПАТ Сведбанк та ПАТ Дельта Банк акт приймання-передачі прав вимоги та факт повної оплати загальної купівельної ціни за права вимоги на день підписання договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року відсутні. В свою чергу у відповідача ПАТ Альфа-Банк також відсутнє підтвердження набуття майнових прав за договором купівлі-продажу права вимоги, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.06.2012 року за р. №937. Відповідно до пункту 2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ Дельта Банк та ПАТ Альфа-Банк, посвідченим [PERSON], Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.06.2012 року за р. №937, права вимоги переходять від продавця до покупця (далі - відступлення), та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги. Обовязок продавця передати права вимоги покупцю та підписати акт приймання-передачі прав вимоги залежить від отримання продавцем першої частини загальної купівельної піни згідно пункту 3.2.1 договору у дату підписання. Прете, підписаний між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Альфа-Банк акт приймання-передачі прав вимоги та факт першої частини загальної купівельної ціни за права вимога на день підписання договору купівлі-продажу прав вимога від 15.06.2012 року відсутні. Таким чином, у відповідача ПАТ Альфа-Банк відсутні достовірні докази набуття нам прав вимоги за кредитним договором №1602/0808/88-021 від 01.08.2008 року та за договором поруки №1602/0808/88-021-Р-1 від 01.08.2008 року, а тому ці його вимоги до мене в цій частині не є дійсними. Суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача.

Outcome: approved