Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

ПАТ КБ 'ПриватБанк' звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. З позову вбачається, що між ПАТ КБ 'ПриватБанк' та [PERSON], чоловіком відповідача було укладено кредитний договір б/н від 24.11.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [INFO] року [PERSON] помер.20.05.2014 року позивачем було направлено претензію кредитора до Зіньківської державної нотаріальної контори.07.07.2014 року позивач отримав відповідь в якій міститься витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. [PERSON] прийняла спадщину до складу якої входять і кредитні зобов"язання померлого позичальника. 22.07.2014 року спадкоємцю [PERSON] було направлено лист - претензію згідно якої ПАТ КБ 'ПриватБанк' пред"явив свої вимоги, але до цього часу ніяких дій не виконано. Посилаючись на вищевикладенепозивач звернувся з позовом до суду і просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк"заборгованість за кредитним договором б/н від 24.11.2007 року у розмірі 7035 грн. 91 коп. та судовий збір. Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 27.03.2015 року прийнято до спільного розгляду з позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця зустрічний позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним та об'єднано в одне провадження (а.с.82). В судове засіданні представник позивача за зустрічним позовом відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" Дегтярь А.А. не з'явився, надіслав до суду клопотання, про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, зустрічний позов [PERSON] не визнав, надіслав до суду заперечення.Відповідач, за зустрічним позовом позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" не визнала, зустрічний позов підтримала в повному обсязі, послалася на обставини викладені в зустрічній позовній заяві (а.с.67-70). Суд, заслухавши пояснення відповідача, за зустрічним позовом позивача [PERSON], дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "Приват Банк"до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця задоволенню не підлягають, а зустрічний позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 24.11.2007 року між ПАТ КБ 'ПриватБанк' та [PERSON], чоловіком відповідача було укладено кредитний договір б/н від 24.11.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 8-13). Відповідно до статуту в новій редакції Закрите акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" змінив найменування юридичної особи в Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі по тексту ПАТ КБ "ПриватБанк"(а.с.27). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області [PERSON] помер [INFO] року (а.с.16). З повідомлення Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області від 19.03.2015 року, вбачається, що після померлого [INFO] року [PERSON] заведена спадкова справа № 180/2014 на підставі заяви [PERSON], [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. В матеріалах спадкової справи є наявна претензія кредитора ПАТ КБ "Приват Банк" до боржника [PERSON] в сумі 7035 грн.91 коп. за кредитним договором ( а.с.76). Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови договору, не сплатив основний борг згідно графіка погашення кредиту, тому на дату смерті [INFO] року заборгованість позичальника перед банком складає 7035,91 грн.( 6953 грн. 18 коп. - заборгованість за кредитом, 82 грн. 73 коп. - заборгованість за відсотками), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-6). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцем померлого є його дружина [PERSON], яка в установленому законом порядку прийняла спадщину. ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з претензією кредитора до Зіньківської державної нотаріальної контори 20.05.2014 року. Згідно ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно нерозривно пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до п.32 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» : при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника /позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно до ч.3 ст.1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців,які прийняти спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно ч.ч.1,2 ст.1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов"язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. З вищевикладеного, вбачається, що спадкоємцю померлого [INFO] року [PERSON], [PERSON] лише в 2015 році стало відомо про укладення її чоловіком в ПАТ КБ "Приват Банк" кредитного договору, оскільки договір укладався позичальником не в інтересах сім"ї та грошові кошти, що ним були отримані за кредитним договором, є особистою приватною власністю позичальника, не є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя та не використовуватись в інтересах сім"ї , дружина [PERSON] своєї згоди на укладання такого договору не давала та не була залучена до його укладання, тому вона не має зобов"язань щодо повернення заборгованості за кредитним договором б/н від 24.11.2007 року укладеним між ПАТ КБ 'ПриватБанк' та [PERSON], а тому позовні вимоги ПАТ КБ"Приват Банк"до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця задоволенню не підлягають. Що стосується зустрічної позовної заяви [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" про визнання кредитного договору недійсним, то суд вважає , що вона підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] в обґрунтування заявленого позову до ПАТ КБ "Приват-Банк" посилалася на обставини, що викладені в її зустрічній позовній заяві. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ст.60 ЦПК України). Як вбачається з зустрічної позовної заяви [PERSON] послалася на те, що у лютому місяці 2015 року з позовної заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" про стягнення боргу кредитором спадкодавця їй стало відомо, що 24.11.2007 року [PERSON] було укладено кредитний договір і вона як спадкоємець повинна сплатити заборгованість. [PERSON] вважає вказаний договір недійсним, оскільки у відповідності до ч. 2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається , що він діє за згодою другого з подружжя,так як договір був укладений без її згоди та виходить за межі дрібного побутового, то є підстави визнати кредитний договір недійсним. Відповідно до ч.3 ст. 65 СК України, для укладення одним з подружжя договорів …. стосовно цінного майна, згода другого подружжя має бути подана письмово. На підставі ч. 4 ст. 65 СК України укладений одним із подружжя договір створює обов'язки для другого з подружжя лише в тому разі, якщо договір укладено в інтересах сім'ї, а майно, одержане за цим договором, використане для задоволення потреб сім'ї. 28.08.1988 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.71). За змістом ст.234 ЦК України, фіктивний правочин вчиняється його учасником без наміру виникнення, зміни або припинення цивільних прав і обов'язків, тобто "про людське око", зазначаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину його учасники мають інші цілі, ніж ті, що ним передбачені. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про недійсність кредитного договору від 24.11.2007 року укладеного між ПАТ КБ 'ПриватБанк' та [PERSON]. Таким чином, з боку [PERSON] вбачається недобросовісність по відношенню до своєї дружини. За таких обставин суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved