Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що між ним та Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" було укладено кредитний договір та іпотечний договір, по умовам якого [PERSON] передав в іпотеку Банку будинок [ADDRESS] . Позивач дізнався з постанови державного виконавця про те, що 08 листопада 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1937, про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за вищевказаною адресою. Вважає виконавчий напис незаконним, тому що нотаріусом, не було відправлено на його адресу письмового повідомлення про усунення порушень, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено банком одноособово без урахування думки та позиції позичальника, та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Відповідно до виконавчого напису нотаріус вказав, що строк за який провадиться стягнення, - 10 років 2 місяці 04 днів, (десять років два місяці чотири дні) а саме, з 04.06.2008 року по 08.08.2018 року. Нотаріусом не звернено увагу, що право вимоги у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло з 04.06.2009, тобто відповідач звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису після спливу майже 9 років з дня виникнення у банку права вимоги до позичальника. Строк позовної давності сплинув щодо стягнення пені та штрафу. Окрім цього, нотаріусом проігноровано той факт та не взято до уваги, що ПАТ КБ «Приватбанк» уже звертався до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 25а, 178). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність (а.с.59). В відзиві на позов від 07.12.2020 відповідач вказує, що виконавчий напис вчинено відповідно до норм чинного законодавства, було переривання строку позовної давності шляхом часткової сплати заборгованості, з боку відповідача не доведено факт погашення боргу (а.с. 56-75). Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівнав судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, надала письмові пояснення, в яких зазначила, що нею було вчинено виконавчий напис відповідно до вимог чинного законодавства, стягувачем були надані всі необхідні документи, заборгованість визнається безспірною і не потребує додаткового доказування, оскільки подані всі документи, передбачені Переліком, в договорі зазначено, що договір діє до повного виконання зобов`язань (а.с.51, 95, 130). Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді від 17.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, залучено у якості третьої особи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірину Михайлівну. 04.09.2020 подана заява про вжиття заходів забезпечення позову. Ухвалою суду від 07.09.2020 заява про забезпечення позову задоволена. 07.10.2020 на адресу суду надійшов відзив від АТ КБ «Приватбанк». 19.10.2020 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Ухвалою суду від 19.10.2020 витребувано у приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Бондар І.М. копію нотаріальної справи, щодо вчинення виконавчого напису №1937 від 08.11.2018. 18.02.2021 від приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Бондар І.М. надійшли пояснення на позов та документи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 08 листопада 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1937, про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №KRT0GA 0000000086, посвідченого 04.06.2008 року приватним нотаріусом Широківського районного нотаріального округу Токмаковим А.Б. за реєстровим № 558, передане в іпотеку Акціонерному товариству КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» шляхом перерахунку коштів на рахунок № [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: - заборгованість за кредитом - 79 470, 51 гривень ; заборгованість за відсотками - 176 408,72 гривня; комісія - 35 068, 86 гривень; пеня - 571 471,71 гривень; штраф - 43 120, 99 гривні; та сума плати за вчинення виконавчого напису складає 3 500,00 гривень, а всього на загальну суму 909 040 (дев`ятсот дев`ять тисяч сорок) гривень 79 копійок (а.с.12). Виконавчий напис видано на підставі заяви представника АТ КБ «Приватбанк», інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, письмової вимоги про усунення порушень за Кредитним договором № №KRT0GA 0000000086 від 04.06.2008 року, копії іпотечного договору № KRT0GA 0000000086 від 04.06.2008 року, копії кредитного договору № KRT0GA 0000000086, розрахунку вартості кредиту, графіку погашення кредиту, відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 96-129). На підставі вищевказаного виконавчого напису державним виконавцем Широківського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) Зеленюком Р.В., було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 613444471 за даним виконавчим написом про звернення стягнення на нерухоме майно, та перерахунку коштів від реалізації майна на суму 909 040,79 грн. (а.с.13-15) Відповідно до договору № KRT0GA 0000000086 від 04.06.2008 року про надання кредитних коштів між АТ КБ «Приватбанк». п. 8.1. Банк зобов`язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 04.06.2008 по 04.06.2028 включно, у вигляді не поновлювана лінія (далі- «Кредит») у розмірі 93 231,23 грн. (а.с. 112-114). З метою забезпечення виконання зобов`язань по вказаному договору додатково було укладено іпотечний договір № KRT0GA 0000000086 від 04.06.2008 року, по умовам якого [PERSON] передав в іпотеку Банку будинок [ADDRESS] (а.с.109-111). 10.08.2018 року АТ КБ «Приватбанк» направлено на адресу позивача письмова вимога про усунення порушень за Кредитним договором № KRT0GA 0000000086 від 04.06.2008 року з вимогою добровільно сплатити заборгованість в розмірі 905790,79 грн. (а.с. 106- 107). Відповідно до рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2011 у справі № 2-354/11 звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 55,1 кв. м та житловою площею 31,4 кв.м, з невід`ємними приналежностями, які знаходяться в ньому, що розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом надання Публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк"права продажу предмету іпотеки будь-якій третій особі-покупцеві, на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку", для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" за кредитним договором № KRTOGA0000000086 від 04 червня 2008 року в розмірі 128410, 14 грн. (із яких 77285, 07 грн. - заборгованість за кредитом, 27492, 52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5128, 72 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 12150, 97 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань - 250 грн. - штраф (фіксована частина), 6102, 86 грн. - штраф (процентна складова)). Рішення оскаржувалось позивачем в апеляційному та касаційному порядку, залишено без змін. (а.с. 187 - 192). Згідно з рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2014 у справі 197/1545/13-ц ухвалено виселити [PERSON] [INFO] з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . (а.с.18-21). У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в Постанові у справі № 320/7932/16-ц від 06.05.2020. Позивач посилається на необгрунтованість заборгованості, вказуючи, що вчиняючи виконавчий напис не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суму боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено банком одноособово без урахування думки та позиції позичальника, та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Не врахував строк пред`явлення даних вимог та період нарахування сум. Відповідно до виконавчого напису нотаріус вказав строк за який проводиться стягнення - 10 років 2 місяці 04 днів, з 04.06.2008 по 08.08.2018, право вимоги в ПАТ КБ «Приватбанк» виникло з 04.06.2009, тому сплинув строк щодо стягнення пені та штрафу. Нотаріусом не взято до уваги що ПАТ КБ «Приватбанк» звернув стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, та наявність рішення суду, яке набрало законної сили, що свідчить про наявність спору між сторонами. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Верховний Суд у постанові від 10.10.2018 р. у справі № 405/1015/17 констатував таке: «Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого". З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, мало місце звернення позивача до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, що свідчить про наявність спору про право. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved