Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій зазначає, що з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою суду. Згідно договору страхування позивачем було відшкодовано потерпілому в ДТП завдані збитки. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути виплачені ним як страхувальником кошти з відповідача в сумі 5988 грн. 64 коп., а також судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, про що свідчить телеграма наявна в матеріалах справи, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів за відсутності сторін. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 12.12.2012 року о 15 год. 45 хв. в м. Києві на перехресті вулиць Новокостянтинівська та вулиці Заводської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Мерседес Бенц", державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач, та автомобіля "Тойота", державний номерний знак [NUMBER]. Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 22.01.2013 року відповідача визнано винним у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., оскільки він порушив п. 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим автомобілем. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена судом при розгляді адміністративних матеріалів, а тому суд вважає доведеним факт скоєння ДТП та вину в його скоєнні саме відповідача. Внаслідок зіткнення автомобілю "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 5988 грн., 64 коп., що підтверджується звітом автотоварознавчого дослідження. На виконання укладеного 08.08.2012 року з власником пошкодженого автомобіля ПрАТ «Страхова компанія» «Провідна» договору страхування наземних транспортних засобів, на підставі страхового акту згідно ст.ст. 6, 8 Закону України „Про страхування" позивачем було здійснено страхове відшкодування та виплачено потерпілому суму понесених збитків з врахуванням вартості авто товарознавчого дослідження та інших витрат в розмірі 5988 грн., 64 коп. На підставі страхового акту № 0126643 від 11.07.2013 року ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» сплатило ПрАТ «Страхова компанія» «Провідна» страхове відшкодування в сумі 5988 грн. 64 коп.,, що підтверджується платіжним дорученням № 2558 від 23.08.2013 року. Цивільно-правова відповідальність при експлуатації транспортного засобу "Мерседес Бенц", державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в страховій компанії року ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ від 12.12.2012 року. [PERSON], про настання страхової події ТДВ «Страховій компанії «Київ Ре» не повідомив. За правилом п.п.33.1.2. п.33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент настання страхового випадку) учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.п. "ґ" п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Оскільки відповідач не повідомив ТДВ «Страхову компанію «Київ Ре» про настання дорожньо-транспортної пригоди, ураховуючи положення п.п. "ґ" п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 цього Закону, то з нього повинно бути стягнуто суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 5988.64 грн. Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Враховуючи викладене, суд вважає правомірним звернення позивача із вказаним позовом, оскільки до нього як страховика перейшло право вимоги до відповідача як до винного у ДТП щодо відшкодування заподіяної шкоди. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Сплачені позивачем судові витрати повинні бути відшкодовані йому відповідачем оскільки вони підтверджені квитанцією.

Outcome: approved