Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 грудня 2013 року на Івано-Франківському авторинку домовився з [PERSON] про придбання у нього автомобіля марки "Mercedec-Benz Vito 109 CDI", державний реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер кузову [NUMBER], 2006 року випуску. З метою розрахунку за вищевказаний автомобіль він передав [PERSON] 147600,0 грн., що еквівалентно 18450 доларів США. Оскільки всі істотні умови угоди між ними були узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмету угоди не виникало, а тому відповідач [PERSON] видав на ім'я позивача довіреність, надавши йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власник. Крім того, [PERSON] надав розписку про отримання грошових коштів за вищевказаний автомобіль. Однак згодом, при намірі зняти автомобіль з обліку в Жовківському МРЕВ ВДАІ у Львівській області, йому було відмовлено та повідомлено, що на даний автомобіль ВДВС Жовківського РУЮ накладено арешт на підставі відкритого виконавчого провадження, а саме - по стягненню заборгованості з [PERSON] відповідно до зведеного виконавчого листа № 44/15/14-ц, виданого 20.06.2014 року Жовківським районним судом Львівської області та постанови ДВС Жовківського районного управління юстиції ВП № 44249267 від 15.12.2014 року. Зазначає, що під час купівлі даного автомобіля в базі даних на автомашину не існувало жодних обтяжень. Просить суд визнати за ним право власності на автомобіль марки "Mercedec-Benz Vito 109 CDI", державний реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер кузову [NUMBER] 2006 року випуску, зобов'язати державний відділ виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції зняти арешт, накладений постановою ДВС Жовківського районного управління юстиції ВП № 44249267 від 15.12.2014 року на автомобіль марки "Mercedec-Benz Vito 109 CDI", державний реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер кузову [NUMBER], 2006 року випуску та скасувати постанову про розшук майна боржника. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON], позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові, та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце проведення такого був повідомлений належним чином та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Свого відношення до позову та мотивів його заявлення також не висловив. Тому приходить до висновку про можливість слухання справи у його відсутності за наявними у справі доказами. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце проведення такого був повідомлений належним чином та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Свого відношення до позову та мотивів його заявлення також не висловив. Тому приходить до висновку про можливість слухання справи у його відсутності за наявними у справі доказами. Представник відповідача BДВС Жовківського РУЮ у Львівській області в судовому засіданні проти позову заперечив, оскільки вважає, що між позивачем та відповідачами не було укладеного договору купівлі-продажу, відповідно до ЦПК України. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали даної справи, перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити у повному обсязі виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Так, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, 29 грудня 2013 року на Івано-Франківському авторинку позивач [PERSON] домовився з відповідачем [PERSON] про придбання у нього автомобіля марки "Mercedec-Benz Vito 109 CDI", державний реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер кузову [NUMBER], 2006 року випуску. Відповідач [PERSON] видав на ім'я позивача довіреність, якою надав йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом марки "Mercedec-Benz Vito 109 CDI", державний реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер кузову [NUMBER], 2006 року випуску, як його власник. Дана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним №1701. Судом встановлено, що на час укладення даної довіреності, вказаний автомобіль у заставі не перебував. Також, судом встановлено, що сторони домовилися, що вказаний вище автомобіль переходить у власність [PERSON], за що останній сплатив [PERSON] грошову суму в розмірі 147 600,00 грн. в рахунок вартості автомобіля і при цьому сторони досягли домовленостей щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу. Згідно зі ст.655 ЦК України, якщо одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а друга сторона приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму - це є договір купівлі-продажу. Отже, в даному випадку судом встановлено, що укладаючи довіреність сторони бажали насправді вчинити саме договір купівлі-продажу, якому відповідала їхня внутрішня воля. Відповідно до вимог ст. 218 ЦК України, - недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Зважаючи на такі обставини, як наявність досягнутої між [PERSON] та [PERSON] згоди щодо усіх істотних умов договору, відбулося виконання договору, оскільки [PERSON] передав [PERSON] автомобіль та реєстраційні документи на нього, а останній в свою чергу прийняв та сплатив відповідачу його вартість. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ч. 3 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно ст. 334 ЦК України, право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. На даний час позивач розпоряджається ним, вчиняє інші правомочності як власник, утримує його і при цьому позивач спірний автомобіль не може зареєструвати у органах ДАІ на своє ім'я. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у випадку коли наявність суб'єктивного права власника підлягає сумніву якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Тобто вибраний позивачем спосіб захисту цивільного права щодо звільнення майна з-під арешту встановлений Законом України "Про виконавче провадження". Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що визнання за [PERSON] право власності на автомобіль марки "Mercedec-Benz Vito 109 CDI", державний реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер кузову [NUMBER], 2006 року випуску, який він використовує протягом тривалого періоду часу, не порушує права третіх осіб, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved