Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

22 січня 2014 року Публічне Акціонерне Товариство "Банк Кредит Дніпро" звернувся до Кобеляцького районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказував, що відповідно до умов кредитного договору про надання та використання кредитних карток з пільговим періодом кредитування № 22031013203901 від 28.12.2007 року ЗАТ КБ «Банк Кредит Дніпро» (правонаступником якого є ПАТ "Банк Кредит Дніпро") зобов'язалося надати [PERSON] кредитну карту VISA Electron з кредитним лімітом 5000 грн. із процентною ставкою за користування кредитним лімітом в розмірі 29,4% в місяць. Банк свої зобов'язання виконав, однак Відповідач у порушення умов кредитного договору у встановлений строк не проводив чергові платежі. Станом на 26.07.2013 року за відповідачем по укладеному з ПАТ "Банк Кредит Дніпро" договору № 22031013203901від 28.12.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 14229 грн. Позивач просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Банк Кредит Дніпро" заборгованість за кредитним договором у розмірі 14229 грн., розірвати договір про надання та використання кредитних карток з пільговим періодом кредитування № 22031013203901 від 28.12.2007 року, укладений між [PERSON] та ПАТ "Банк Кредит Дніпро" та стягнути сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача ПАТ "Банк Кредит Дніпро", в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За нормою ч. 4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 28.12.2007 року між ПАТ "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] було укладено договір № 22031013203901 про надання та використання кредитних карток з пільговим періодом кредитування, згідно якого відповідачу надано кредитну карту VISA Electron з кредитним лімітом 5000 грн. із процентною ставкою за користування кредитним лімітом в розмірі 29,4% в місяць (а.с. 22-32). Відповідач за кредитним договором свої зобов'язання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 26.07.2013 року утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 14229 грн., яка складається з: - сума несплаченої частки кредиту - 4174,95 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами - 8460,84 грн.; - сума інфляції заборгованості за користування кредитними коштами - 337,43 грн.; - 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 242,60 грн.; - сума інфляції заборгованості за несвоєчасну сплату відсотків - 511,48 грн.; - 3% річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 501,70 грн. (а.с. 11-18). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного слід стягнути із [PERSON] на користь ПАТ "Банк Кредит Дніпро" заборгованість в сумі 14229 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн., розірвати договір про надання та використання кредитних карток з пільговим періодом кредитування № 22031013203901 від 28.12.2007 року, укладений між [PERSON] та ПАТ "Банк Кредит Дніпро".

Outcome: approved