Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

У червні 2020 року надійшла до суду позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 04.04.2017 року, близько 17 год. 20 хв. по вул. Дружби, 6 в м. Києві, з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем "Mercedes-Benz", д.н.з. [NUMBER] , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту,без урахування ВТВ та ПДВ, автомобіля "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , згідно звіту №929/17 від 02.05.2017 р., складеного оцінювачем-автотоварознавцем [PERSON] , становить 32 457 грн. 10 коп. Наказом генерального директора МТСБУ від 13.06.2017, власнику автомобіля "Toyota", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було виплачено 33 179,24 грн. за шкоду заподіяну внаслідок ДТП. Крім того, наказом генерального директора МТСБУ від 13.07.2017, власнику автомобіля "Toyota", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було виплачено 3 325,82 грн. за шкоду заподіяну внаслідок ДТП. До того ж, позивачем було сплачено 550 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження на рахунок ТОВ "ЕАК"Фаворит". На момент ДТП цивільно-правова відповідальность власника автомобіля "Toyota", д.н.з. [NUMBER] була застрахована за договором полісом ОСЦПВВНТЗ №АК/1014653 від 28.10.2016. Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на час скоєння ДТП. 14.06.2017 р. МТСБУ перерахувало потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 33 179,24 грн та 17.07.2017- 3 325,82 грн. Враховуючи, що з моменту виплати страхового відшкодування, позивач отримав право вимоги до відповідача, яким було завдано збитки, МТСБУ просить суд стягнути з [PERSON] витрати в порядку регресу в розмірі 36 505,06 грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження на загальну суму 550,00 грн., а разом 37 055,06 грн. та сплачений судовий збір у сумі 2 102,00 грн. 17.06.2020 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи за відстуності представника МТСБУ, проти ухвалення заочного рішення також не заперечив. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз`яснено право подати в зазначений строк відзив на позовну заяву. Відповідач з відзивом до суду не звертався, заяв щодо участі у розгляді справи також не надходило, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 04.04.2017 року приблизно о 17 год. 20 хв., керуючи автомобілем "Mercedes-Benz" д.н.з. [NUMBER] , по вул. Дружби, 6 в м. Києві, при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу "Toyota" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухалась в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.3, 10.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11.05.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 5). Вартість відновлювального ремонту,без урахування ВТВ та ПДВ, автомобіля "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , згідно звіту №929/17 від 02.05.2017 р., складеного оцінювачем-автотоварознавцем [PERSON] , становить 32 457 грн. 10 коп. Згідно до п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку з вищенаведеним, наказом генерального директора МТСБУ від 13.06.2017, власнику автомобіля "Toyota", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було виплачено 33 179,24 грн. за шкоду заподіяну внаслідок ДТП та перераховано кошти 14.06.2020, згідно платіжного доручення №4982рв. Крім того, наказом генерального директора МТСБУ від 13.07.2017, власнику автомобіля "Toyota", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було виплачено 3 325,82 грн. за шкоду заподіяну внаслідок ДТП та перераховано кошти 17.07.2020, згідно платіжного доручення №5819рв. До того ж, позивачем було сплачено 550 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження на рахунок ТОВ "ЕАК"Фаворит", відповідно до квитанції від 16.05.2017 №929/17рв. Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст.1191 ЦК України. Відповідно до п.п.38.2.1. п.38.2. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved