Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позовна заява обґрунтована тим, що 09.11.2012 року біля 18.00 год. водій [PERSON] керуючи технічно-справним автомобілем марки "ЗАЗ 110307" державний номер [NUMBER], рухаючи по проспекту Юності м. Вінниці в напрямку вулиці Стахурського, в районі магазину "Корона" допустив наїзд на пішохода [PERSON], який не переконавшись у власній безпеці, перетинав проїзну частину проспекту Юності по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, зліва-направо по напрямку ружу автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, змушений був тривалий час лікуватися та в подальшому весь час приймає ліки. На ліки та лікування він витрати 21110,85 грн. Крім матеріальної шкоди позивачу було завдано і моральної, яка полягає в тому, що він переніс стрес, став інвалідом 1 групи, в зв'язку з ДТП, йому були спричинені тілесні ушкодження, отримав тяжкі травми, через які він прикутий до ліжка та порушено нормальний спосіб життя. Ткож позивач заначає, що він досі не може прийти в себе та перебуває в сильній депресії. Моральну шкоду позивач оцінює в 100 000 грн. Оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в сумі 21 110,85 грн., моральну шкоду - 100 000 грн. та за надання правової допомоги 3000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги зменшила, надала пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві. Просить стягнути з відповідача 15 000 грн. матеріальної шкоди. Позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов в сумі 15 000 грн. визнав, пояснивши, що суму в розмірі 8 000 грн. матеріальної шкоди віддасть після судового засідання, решту відшкодує згодом. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно постанови про закриття кримінального провадження старшого слідчого ВР ДТП СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції Кулицького Д.С. від 22.01.2013 року, судом встановлено, що 09.11.2012 біля 18-00 години водій [PERSON] керуючи технічно-справним автомобілем марки "ЗАЗ 110307" державний номер [NUMBER], рухаючись по проспекту Юності міста Вінниці в напрямку вулиці Стахурського, в районі магазину "Корона" допустив наїзд на пішохода [PERSON], який не переконавшись у власній безпеці, перетинав проїзну частину проспекту Юності, по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, зліва-направо по напрямку руху автомобіля. Кримінальне провадення закрите у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України в діях водія [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до довідки №614 КЗ "Центру первинної медико-санітарної допомоги №3" суд вбачає, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з приводу перенесеної закритої черепно- мозкової травми (09.11.2012 року), забою головного мозку, перелому кісток склепіння черепу, субарахноїдального крововиливу (а.с. 41). З наявних в матеріалах справи квитанцій суд вбачає, що позивачем було витрачено 21110,85 грн. на лікування отриманих травм завданих внаслідок ДТП (а.с. 10-23). Як вбачається з довідки МСЕК серії 10 ААВ № 541681, позивач [PERSON] є інвалідом 1 групи загального захворювання, безстроково та потребує постійної сторонньої допомоги та догляду (а.с. 25). Крім того, з наявних в матеіалах справи розписок, суд вбачає, що відповідач [PERSON] надавав матеріальну допомогу на лікування позивача (а.с. 39, 40). З листа Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи від 21.01.2015 року вбачається, що [PERSON] визнано інвалідом першої А групи загального захворювання, безтерміново. Захворювання, внаслінок яких встановлено інвалідність позивачу [PERSON], пов'язані з наслідками травми, отриманої 09.11.2012 року (а.с. 50). Встановленим обставинам справи відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо загальних підстав відшкодування шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved