Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати за позивачами, в рівних частках по 1/3 за кожним, право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 2,50 га для ведення фермерського господарства, розташованої на території Біляївської міської ради Одеської області (за межами населеного пункту) у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] -батько [PERSON] і [PERSON] та чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,50 га для ведення фермерського господарства, розташованої на території Біляївської міської ради Одеської області (за межами населеного пункту), на яку при житті [PERSON] розпочав процедуру приватизації. Вказана земельна ділянка перебувала у [PERSON] у постійному користуванні на підставі державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] , виданого Біляївською районною радою 28 серпня 1998 року, зареєстрованого за № 113. Але через довгий термін виготовлення документів померлий [PERSON] при житті не отримав державний акт. Позивачі, як спадкоємці за законом першої черги звернулися до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Зезика В.А. для оформлення права на спадщину, але їм було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку за померлим. У зв`язку з викладеним представник позивачів звернувся з позовом до суду. Представник позивачів [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник Біляївської міської ради Одеської області - Деордиця М. М. в підготовчому судовому позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,50 га для ведення фермерського господарства, розташованої на території Біляївської міської ради Одеської області (за межами населеного пункту), яка знаходилася у [PERSON] у постійному користуванні на підставі державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] , виданого Біляївською районною радою 28 серпня 1998 року, зареєстрованого за № 113. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Позивачі, як спадкоємці за законом першої черги звернулися до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Зезика В.А. для оформлення права на спадщину вищевказану земельну ділянку, але листами № 52/02-14, № 54/02-14, № 53/02-14 від 20 лютого 2013 року їм було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку за [PERSON] (а.с. 27, 28, 29). Згідно довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області від 13.06.2019 року № 1921 [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований у [ADDRESS] (а.с. 25). На день смерті [PERSON] , померлого [INFO] разом з ним за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована дружина [PERSON] . 9а.с. 26). З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Біляївської районної ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 22 жовтня 1992 року № 217-ХХІ [PERSON] був виданий державник акт на право постійного користування землею серії [NUMBER] , яким останньому надана у постійне користування земельна ділянка площею 2,50 га, яка розташована на території Біляївської міської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства. Вказаний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 113 28 серпня 1998 року (а.с. 15). Спадкодавцем [PERSON] за життя було розпочато процедуру приватизації вищевказаної земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства, однак, у зв`язку зі смертю він її не завершив. Відповідно до листа-замовлення № 02-1365-1.12 від 26 жовтня 2004 року Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, матеріали для вирішення питання щодо виготовлення Технічної документації зі складання Держаних актів на право власності на земельну ділянку загальною площею 5,0 га на території Біляївської міської ради Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам, членам фермерського господарства «Росинка». зокрема стосовно спадкодавця [PERSON] площею 2,5 га було направлено до Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» (а.с 17). Згідно висновку № 1976 від 15 червня 2007 року Відділу архітектури та містобудування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON]. було погоджено складання державних актів та передання у власність земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,50 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться у постійному користуванні останнього (а.с. 19). Відповідно до висновку № 6-6-06/5893 від 16 липня 2007 року Біляївського районного відділу земельних ресурсів [PERSON] було погоджено складання державних актів та передання у власність земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,50 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться у постійному користуванні останнього (а.с. 18). Розпорядженням Біляївської районної державної адміністрації Одеської області № 44/2008 від 21 січня 2008 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 2,50 га ріллі для ведення фермерського господарства на території Біляївської міської ради, що знаходилась у постійному користуванні останнього на підставі державного акту серії [NUMBER] (а.с. 20). У відповідності до пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України). Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" передбачено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Таким чином, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на землю на ім`я спадкоємця. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Біляївської районної ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 22 жовтня 1992 року № 217-ХХІ, фактично земельна ділянка була сформована, визначено її площу, геометричні розміри, встановлені в натурі межі земельної ділянки, що підтверджується відповідним актом від 21 січня 2008 року (а.с. 21) та додатком до нього (а.с. 22). Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач не заперечував проти задоволенні позову, суд дійшов висновку, що до позивачів як спадкоємців в порядку спадкування за законом переходять усі набуті майнові права, в тому числі право на завершення розпочатої при житті [PERSON] процедури приватизації земельної ділянки, яка завершується виконанням вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України, а тому є підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved