Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247» (далі - відповідач, ТОВ «ГРОШІ 247») про визнання недійсним кредитного договору. В обгрунтування позову вказав, що 16.04.2019 року він отримав листа від ТОВ «ГРОШІ 247», в якому зазначалось, що між ним та ТОВ «ГРОШІ 247» укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №4666328122018 від 28.12.2018 року. Додатком до вказаного листа була копія зазначеного договору. Згідно з зазначеним Договором Кредитор надає Позичальнику на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.2 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 3000,00 (три тисячі) гривень 00 копійок. Відповідно до п. 1.3 Договору строк дії кредиту 30 (тридцять) днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитору «26» січня 2019 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку передбаченому пп. 1.3.1 .-1.3.3. цього Договору. Згідно з п. 1.4. Договору процентна ставка за користування коштами кредиту: 0,84 (нуль цілих вісімдесят чотири сотих) % в день (306,6% річних). За умовами п. 7.9 договір набирає чинності з моменту його підписання аналогом власноручного підпису Кредитора, що відтворений засобами копіювання і електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Позичальнику на номер телефону повідомлений останнім у Заяві на отримання кредиту. Договір діє до повного виконання грошових зобов`язань за Договором, крім випадків припинення його дії за згодою Сторін, відповідно до Договору чи закону. У будь-якому разі щодо непогашеної Позичальником заборгованості Договір діє до повного погашення заборгованості, (п. 7.9. Договору). Отже позивач вважає, що строк дії договору не встановлено відповідно до вимог ЦК України. Позика надається на споживчі потреби (п. 1.5. Договору). Позивач вважає, що кредитний договір не був підписаний з його сторони, сторони не домовились про всі істотні умови визначені законодавством, а сам договір містить умови, які є несправедливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, що, в свою чергу, є підставою для визнання такого договору недійсним. Тому, позивач просить суд: визнати договір №4666328122018 від 28.12.2018 року між ТОВ «ГРОШІ 247» та [PERSON] недійсним в цілому. Вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 23.04.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено строк для подачі відзиву. Також відповідачу роз`яснено право на пред`явлення зустрічного позову у строк для подання відзиву відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України. У встановлений судом строк, відповідач подав до суду відзив, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач вказав наступне. 28.12.2018 р. між позивачем та відповідачем укладено Договір надання кошів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту №4666321122018. Договір укладено в простій письмовій (електронній) формі у відповідності до положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", ч. 1 ст. 205, ст. 638, ст. 639 ЦК України. При укладенні Договору Товариством використовується інформаційно-телекомунікаційна система веб сайту groshi247.com (далі - Система). Позивач ідентифікувався в Системі за допомогою електронного підпису. Позивачем засобами веб-сайту за допомогою кредитного калькулятору, зразок якого додається, сформовано заявку на отримання кредиту. Заявка позивача розглянута Товариством та про її погодження повідомлено позивача. Засобами веб-сайту сформовано індивідуальну пропозицію позивачу щодо укладення договору кредиту у формі повністю заповненого договору кредиту, що містить всі істотні умови згідно вимог чинного законодавства України. Позивач підписав/акцептував договір кредиту шляхом накладення електронного підпису у відповідності до вимог ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (введення в спеціальному полі в Системі одноразового ідентифікатору, що направляється клієнту в SMS повідомленні). Відповідачем направлено позивачу повідомлення про укладення договору (зразок додається). Позивачу направлено грошові кошти у сумі, згідно умов Договору (3000 грн.) на безготівковий (картковий) рахунок позивача, вказаний позивачем у Договорі. Довідка про фінансування позивача через платіжну систему Platon (ТОВ "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН") додається. Копії знімків екрану, що демонструють наведений порядок укладення договору додаються. Також відповідач додає Реєстр (log File) дій в Системі з укладення Договору. Щодо виконання Договору відповідач вказав, що 28.12.2018 р. позивачу направлено грошовій кошти у сумі, згідно умов Договору (3000 грн.) на безготівковий (картковий) рахунок позивача, вказаний позивачем у Договорі. Щодо посилання позивача про недосягнення згоди про істотні умови Договору, по кожній з наведених у позові тез відповідач надає наступні заперечення: "Відсутні підписи Сторін" - договір укладено в письмовій (електронній) формі підпис Позивача на договорі накладено електронним підписом одноразовим ідентифікатором (детально процес укладення та правові підстави вказані в п. 1 даного Відзиву. "Не зазначено строк Договору" - Строк дії Договору зазначено в п. 7.9 Договору: "Цей договір діє до повного виконання грошових зобов`язань за Договором, крім випадків припинення цього дії за згодою сторін". З урахуванням правової позиції Верховного Суду України у Постанові від 19 березня 2014 року №6-20цс14 вказане формулювання передбачає, що дія Договору пов`язується з встановленим терміном виконання зобов`язання за ним. Тобто із встановленим строком дії кредиту, який згідно п. 1.3 становить 30 днів. "Не визначено види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення" - кредит за Договором надано без забезпечення. Відповідно, вказана умова не застосовується. Щодо посилання позивача на нечесну підприємницьку практику відповідач вказав, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. З Закону України "Про споживче кредитування" Цей Закон не поширюється на: "7) кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору". Станом на дату укладення Договору (28.12.2018 р.) розмір однієї мінімальної заробітної плати становив 3723 грн, а сума кредиту за Договором - 3000 грн. Таким чином вимоги Закону України "Про споживче кредитування" не поширюються на укладений Договір. Тому у відповідача немає обов`язку надавати позивачу паспорт кредиту при укладенні Договору. Також, стосовно надання всієї необхідної інформації щодо укладення Договору відповідач зауважив, що всю необхідну інформацію стосовно Кредиту: сума кредиту (п. 1.2), строк кредиту (п. 1.3) реальна річна процентна ставка за кредитом (п. 1.6), загальна вартість кредиту (п. 1.7) та всі інші передбачені чинним законодавством відомості в Договорі вказано. Підписанням Договору позивач підтвердив своє з ним ознайомлення та згоду (п. 7.7). Таким чином немає жодних підстав вважати, що необхідну інформацію при укладенні договору позивачу не надано. Тому, відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Окрім того, у строк для подання відзиву відповідач пред`явив зустрічний позов. Ухвалою суду від 04.07.2019 року зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247» про визнання недійсним кредитного договору, та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Також вказаною ухвалою розгляд даної справи перейдено за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 30.09.2019 року. Ухвалою суду від 08.07.2019 року у задоволенні клопотання [PERSON] про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відмовлено. Ухвалою суду від 30.09.2019 року витребувано від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) інформацію про зарахування на банківський (картковий) рахунок [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГРОШІ 247" (ідентифікаційний код юридичної особи 41803222) платежу від 28.12.2018 р. у розмірі 3000,00 грн. У випадку зарахування вказати призначення платежу. Також, вказаною ухвалою закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 29.10.2019 року. Встановлено позивачу за первісним позовом строк для подачі відповіді на відзив - п`ять днів з дня отримання відзиву, але не пізніше ніж до початку розгляду справи по суті, а відповідачу за первісним позовом - строк для подачі заперечення щодо відповіді на відзив - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив. У встановлений судом строк позивач за первісним позовом [PERSON] подав до суду відповідь на відзив відповідача, яка прийнята судом та приєднана до матеріалів справи. У відповіді на відзив [PERSON] вказав, що відповідач не підтвердив жодними належними та допустимими доказами факт укладання оскаржуваного договору. Позивач не використовував свій електронний цифровий підпис для підписання договору, а надана відповідачем довідка в якості доказу факту переказу коштів не відповідає вимогам до первинних документів, тому не може бути визнана належним та допустимим доказом проведення операції з перерахунку коштів позивачу. Ухвалою суду від 12.02.2020 року витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247» оригінал кредитного договору №4666328122018 від 28.12.2018 року укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247», для огляду його у судовому засіданні. Витребувані докази надійшли до суду 26.02.2020 р. та приєднані до матеріалів справи (а.с. 149-150). Також витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) інформацію про зарахування на банківський (картковий) рахунок [NUMBER] платежу від 28.12.2018 р. у розмірі 3000,00 грн. У випадку зарахування вказати призначення платежу, а також інформацію про особу, що є (була) власником цього карткового рахунку: прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки; зареєстроване місце проживання. Витребувані докази надійшли до суду 13.03.2020 р. та приєднані до матеріалів справи (а.с. 160). Розгляд справи відкладено на 04.03.2020 р. Заперечення від відповідача на відповідь позивача на відзив до суду не надходили. Судовий розгляд справи відкладався неодноразово. Черговий раз розгляд справи призначено на 17.02.2021 р. Ухвалою суду від 17.02.2021 р. позовні вимоги за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247» до [PERSON] про стягнення заборгованості - залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. У судове засідання 17.02.2021 року позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог, просив їх задовольнити, справу просив розглянути у його відсутність. У судове засідання 17.02.2021 року відповідач свого представника не направив, причини неявки суд не повідомив. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. За положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних справ - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Кредитна установа - фінансова установа, яка відповідно до закону має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити на власний ризик. Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Судом встановлено, що 28.12.2018 р. між позивачем та відповідачем укладено Договір надання кошів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту №4666321122018. Сума кредиту складає 3000 грн., строк дії кредиту визначено у п. 1.3 договору, процентна ставка - у п. 1.4, реальна річна процентна ставка - п. 1.6 договору. Порядок надання кредиту визначений розділом 2 договору. Порядок і строки повернення кредиту та інших платежів передбачені розділом 5 договору (а.с. 6-9). Договір укладено в простій письмовій (електронній) формі у відповідності до положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", ч. 1 ст. 205, ст. 638, ст. 639 ЦК України. При укладенні Договору відповідачем використовувалася інформаційно-телекомунікаційна система веб-сайту groshi247.com (далі - Система). Позивач ідентифікувався в Системі за допомогою електронного підпису. Позивачем засобами веб-сайту за допомогою кредитного калькулятору, зразок якого додається, сформовано заявку на отримання кредиту. Заявка позивача розглянута відповідачем та про її погодження повідомлено позивача. Засобами веб-сайту сформовано індивідуальну пропозицію позивачу щодо укладення договору кредиту у формі повністю заповненого договору кредиту, що містить всі істотні умови згідно вимог чинного законодавства України. Позивач підписав/акцептував договір кредиту шляхом накладення електронного підпису у відповідності до вимог ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (введення в спеціальному полі в Системі одноразового ідентифікатору, що направляється клієнту в SMS повідомленні). Відповідачем направлено позивачу повідомлення про укладення договору (зразок додається). Позивачу направлено грошові кошти у сумі, згідно умов Договору (3000 грн.) на безготівковий (картковий) рахунок позивача, вказаний позивачем у Договорі. Довідка про фінансування Позивача через платіжну систему Platon (ТОВ "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН") додається. Копії знімків екрану, що демонструють наведений порядок укладення договору додаються. Також відповідач додає Реєстр (log File) дій клієнта (позивача) та відповідача в Системі groshi247.com з укладення Договору. На підтвердження укладення договору між позивачем та відповідачем, останній додає Реєстр SMS-повідомлень, індивідуальну оферту та акцепт індивідуальної оферти, довідку №77/06 від 24.06.2019 р. про успішну транзакцію «виплата займу» по договору №4666321122018 від 28.12.2018 р. в сумі 3000 грн. на картку № [NUMBER] . Згідно витребуваної судом інформації за ухвалою суду від 12.02.2020 року, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" повідомляє, що на картку [NUMBER] [PERSON] [INFO] (адреса: [ADDRESS] ) дійсно 28.12.2018 р. було зараховано 3000 грн. (а.с. 160). Щодо відсутності підпису позивача в оспорюваному договорі («Реквізити та підписи сторін»), у тому числі електронним ключем, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 639 ЦК України: "...Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі..." Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частинами 6 і 12 п. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено наступні терміни: "6) електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; 12) одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір." Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону зазначено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до п. 7.2 договору позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація вказана в ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.01 р., ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 7.9 цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони кредитора в Особистий кабінет Позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту його підписання аналогом власноручного підпису Кредитора, що відтворений засобами копіювання і електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Позичальнику на номер телефону повідомлений останнім у Заяві на отримання кредиту. Введення Позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом цього Договору вважається направленням Кредитору повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Договір діє до повного виконання грошових зобов`язань за Договором, крім випадків припинення його дії за згодою Сторін, відповідно до Договору чи закону. У будь якому разі непогашеної Позичальником заборгованості Договір діє до повного погашення заборгованості. Згідно п. 7.13 договору, невід`ємною частиною цього Договору є Додаток 1, яким є Графік платежів. Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановила, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. Зі змісту оспорюваного кредитного договору №4666321122018 від 28.12.2018 р. вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Договір укладений в електронному варіанті та з електронним підписом. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Тому укладення кредитного договору відповідало внутрішній волі позивача. Згідно ст.ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Посилання позивача на те, що він не підписував кредитний договір №4666321122018 від 28.12.2018 р., що сторони не домовились про всі істотні умови визначені законодавством, а сам договір містить умови, які є несправедливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, не підтверджуються належними та допустимими доказами. Доказів того, що позивач не користувався кредитними коштами матеріали справи також не містять. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих сторонами доказів, на підтвердження своїх обгрунтувань та заперечень, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed