Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Івчанське», що в с. Івча Літинського району Вінницької області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 046686 від 28.10.1997. На момент смерті [PERSON] у шлюбі не пребувала, а відтак все належне їй спадкове майно було успадковано її дочкою [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та користування майном. [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно остання заповіла позивачу у справі [PERSON] . [PERSON] спадщину після померлої [PERSON] прийняв у визначеному законом порядку та оформив права на земельну ділянку за кадастровим номером 0522483200:01:000:0041. В серпні 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Літинського районного нотаріального округу Жуковської І.В. із питанням щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах, яка була успадкована [PERSON] після смерті [PERSON] . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з огляду на те, що не підтверджено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , а також відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. Оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] , останній має право на все, що мала спадкодавець на момент своєї смерті, в тому числі на земельну 'частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Івчанське» с. Івча Літинського району Вінницької області, розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах, яка була успадкована [PERSON] після смерті [PERSON] . Таким чином просить: встановити факт що [PERSON] була дочкою [PERSON] , що [PERSON] , яка померла [INFO] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) після смерті [INFO] [PERSON] . Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився. Представник позивача - адвокат Пинзар І.В. у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої просять розгляд справи проводити у відсутність представника сільської ради. Із позовною заявою ознайомлені та просять її задовольнити (а.с. 150) Дослідивши матеріали справи та надані в ній позивачем докази на обгрунтування заявлених вимог, заслухавши показання свідків суд приходить до наступних висновків. Свідок [PERSON] повідомила суду, що [PERSON] це дочка [PERSON] . Також свідок повідомила, що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно та одиноко. Після смерті [PERSON] її дочка - [PERSON] продовжила проживати сама у їхньому спільному будинку та хазяйнувати. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] категорично ствердила, що все життя знає [PERSON] та її дочку [PERSON] . Зазначила, що після смерті матері дочка залишилась проживати сама. У свою чергу позивач у справі [PERSON] постійно допомагав [PERSON] . Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 7) [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до сертифікату на право на земельну частку(пай) (а.с. 8А) [PERSON] має право на земельну ділянку розміром 2, 71 в умовних кадастрових гектари яка перебуває у колективній власності КСП «Івчанське». Відповідно до довідки Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 253 від 04.02.2019 (а.с. 9) [PERSON] , 1911 року народження, яка померла [INFO] на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За даною адресою проживала та була зареєстрована спільно із дочкою [PERSON] , 1930 року народження. Відповідно до довідки Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 855 від 12.09.2019 (а.с. 10) [PERSON] , 1930 року народження, після смерті своєї матері [PERSON] , 1911 року народження, котра померла [INFO] , вступила у володіння та користування її майном, зокрема продовжила обробляти належну їй земельну ділянку та користувалась житловим будинком [ADDRESS] . У відповідності до виписки з погосподарської книги за 1991-2005 роки (а.с. 11-13) [PERSON] [INFO] , зазначена головою двору по [ADDRESS] , а [PERSON] , зазначена її дочкою. Листом приватного нотаріуса Жуковської І.В. за № 487 від 16.08.2019 (а.с. 15) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну ділянку частку(пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Івча», по причині відсутності правовстановлюючих документів. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НМЕ № 454302 від 22.06.2017 (а.с. 16) [PERSON] являється спадкоємцем до майна померлої [INFO] [PERSON] , зокрема земельної ділянки розміром 2,3792 га на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області.Листом Літинського районного відділу ДРАЦС за № 473-20,8-38 від 12.06.2020, актовий запис про народження 1930 року [PERSON] в архіві Літинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУМЮ , відсутній (а.с. 112). Відповіддю Державного нотаріального архіву Вінницької області від 09.06.2020 (а.с. 113) в Державному нотаріальному архіві Вінницької області спадкову справу на майно померлої [INFO] [PERSON] не виявлено. Відповіддю з Державного архіву Вінницької області від 03.07.2020 (а.с. 126) зазначається, що у книзі актових записів про народження громадян с. Івча Літинського району Вінницької області за 1930 рік, актового запису про народження [PERSON] , не виявлено. Щодо позовних вимог в частині встановлення факту родинних відносин. Пунктом 1 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У відповідності із п.7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав. Заслухавши доводи представника позивача, пояснення свідків, які в судовому засіданні підтвердили, що померла [INFO] [PERSON] являлась матір`ю [PERSON] (яка у свою чергу померла [INFO] ), суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження вищезазначених обставин. Щодо позовних вимог в частині прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майно після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року, заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та враховуючи показання свідків, суд вважає необхідним встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті її матері [PERSON] , котра померла [INFO] , оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту. Що стосується вимоги позивача в частині визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт (сертифікат) на земельну ділянку спадкодавцем за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку. Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не отримала державного акту на земельну ділянку, хоча вона і передана останній, то і позивач в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця вправі порушувати питання про успадкування права на цю земельну ділянку з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для приватизації земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] належало (після смерті [INFO] її матері [PERSON] ) право на земельну частку (пай), розміром 2,71 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області, а позивач [PERSON] , є спадкоємцем майна після смерті [INFO] [PERSON] , проте успадкувати зазначене право не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену земельну частку (пай), тому з метою захисту майнових прав позивача, за останнім слід визнати право на земельну частку (пай), розміром 2,71 га., право на яку належало померлій [INFO] [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON] .

Outcome: approved