Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.01.2015 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково: - рішення Житомирського районного суду Житомирської області від\~\~29 квітня 2015 року в частині основного позову про стягнення\~\~компенсації\~\~вартості 1/2 частини автомобіля, яка не змінена апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2015 року залишено без змін; - рішення Житомирського районного суду Житомирської області від\~\~29 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2015 року, в частині вирішення зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест-Буд-Інжиніринг», про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, скасувано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ. [PERSON] подано зустрічний позов, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя на майнові права обєкту інвестування у вигляді однокімнатної квартири (об'єкт №265) розміром 30,4 кв.м. на 9-му поверсі будівництва житлового комплексу "Флагман" за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька, 4, згідно з договором №356/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 09.08.2012 року, укладеного [PERSON] з ТОВ «Еверест-Буд-Інжинірінг». У судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] підтримав свої вимоги та просив визнати право спільної сумісної власності на майнові права згідно договору, який укладений ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» на житлову площу розміром 30,4 кв.м., а у подальшому 1-кімнатну квартиру № 265 на 9-му поверсі у другій секції будівництва житлового комплексу «Флагман» (м. Київ) будинку №4 по вул. Лохвицька у м. Києві, з відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] Зазначив, що кошти, які були внесені для придбання вказаних майнових прав були спільними. Кошти ж, які були надіслані [PERSON] [PERSON], громадянкою [PERSON], яка є її родичкою, були повернуті останній у повному обсязі. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні. Пояснила, що майнові права на обєкт інвестування - квартиру в м. Києві купувалися для їх з позивачем дочки, у тому числі і за кошти, подаровані останній її родичкою [PERSON], яка проживає у Великобританії, а саме в розмірі 7525 доларів США. Тому вважає, що в частині грошових коштів у розмірі 7525 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на той час складало 60200 грн., які були інвестовані у зазначені майнові права на об'єкт нерухомості у м. Києві по вул. Лохвицька , 4, не є сумісним майном подружжя і не підлягають розподілу з [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] у зустрічному позові підлягають частковому задоволенню. 09.08.2012 року [PERSON] уклала з ТОВ «Еверест-плюс» договір №356/ЕМ, за умовами якого придбала майнові права на обєкт інвестування - житлову площу у другій секції об'єкту капітального будівництва - "Житловий комплекс "Флагман", м. Київ, вул. Лохвицька, 4 в Дніпровському районі міста Києва, об'єкт 265, секція 2, загальна площа 30,4 кв.м., (а.с. 78-82, том 1). За умовами зазначеного договору №356/ЕМ (розділ 4) вартість майнових прав складає 217621 грн., які були одразу сплачені [PERSON] у повному обсязі, що підтверджується відповідною копією квитанції до прибуткового касового ордеру, виданою ТОВ "Еверест-Плюс" 09.08.2012 року (а.с. 77, том 1). З банківської виписки [PERSON] вбачається, що на її рахунок 06.08.2012 року надійшло 7525 доларів США, які були отримані саме 09.08.2012 року, тобто в день внесення коштів за придбані майнові права на обєкт інвестування (а.с. 76, том 1). Зазначені факти сторонами визнані та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. З копії банківських документів ВТОВ Банк «Barclays», Бромлі, від 07.08.2012 року вбачається, що кошти у сумі 7525 доларів США переказано пані [PERSON] на користь [PERSON] у сумі 5,000.00 фунтів, в сумі до сплати - 7,525.00 доларів (а.с. 36-42, том 2). [PERSON] визнав факт надходження коштів від громадянки [PERSON] та їх використання на придбання майнових прав, однак наполягав, що у подальшому гроші були повернуті останній. Відповідно до вимог\~\~п. п. 2-3 ч. 1\~статті 57 СК України, якими визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема:\~\~майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;\~\~майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Враховуючи, що жодних належних та допустимих доказів повернення грошей (як то підтверджень грошових переказів певними розрахунково-касовими документами, розписок тощо) повідач [PERSON] не надав, суд вважає за можливе зменшити розмір частки у майнових правах, що є спільним майном подружжя, на суму 7525 доларів США, що на той час були еквівалентні 60200 грн., оскільки ці кошти не належали сторонам як подружжю, а належали [PERSON] особисто. Отже, зустрічний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 60 Сімейного Кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України). Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. ?Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За розясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час й його придбання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно частці задоволених вимог.

Outcome: partial