Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: УДАІ ГУМВС України Дніпропетровській області про звернення стягнення. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № ОD30АD40304546 від 11 жовтня 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 149\~784, 77 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % річних на суму залишку з кінцевим терміном повернення 09.10.2015 року. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 21.01.2014 року має заборгованість 108 381, 34 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 99 584, 54 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 2\~873, 21 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом 396, 04 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання 128, 44 грн.; - штраф (фіксована частина) 250, 00 грн.; - штраф (процентна складова) 5 149, 11 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено договір застави рухомого майна, згідно якого предметом застави є автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: S 600L, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: WDB2201781А262015, реєстраційний номер ВН 6807СТ, що належить відповідачеві на праві власності. Крім того, зобов'язання за вказаним договором № ОD30АD40304546 від 11 жовтня 2010 року забезпечено порукою в розмірі 10 000 грн., згідно договору № 167 укладеного 20.10.2010 року між позивачем та відпвідачем ПАТ "А-Банк". У звязку із виникненням заборгованості за кредитним договором позивач зазначає, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, вимога до поручителів залишена без задоволення, тому змушений звертатися до суду та просить в рахунок погашення заборгованості витребувати у відповідача та передати в заклад (володіння) шляхом опису позивачем предмет застави автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: S 600L, рік випуску: 2001, д/н [NUMBER], який належить відповідачеві на праві власності; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію (технічний транспорт) автомобіля; звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем зі зняттям вказаного автомобіля в органах ДАІ України з реєстраційного обліку; стягнути солідарно з відповідачів 10 000 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 3 200 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір № ОD30АD40304546 від 11 жовтня 2010 року, відповідно до якого останньому був наданий \~кредит у розмірі 149 784, 77 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % річних на суму залишку з кінцевим терміном повернення 09.10.2015 року та зобовязався здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами (а. с. 11-17). Однак, відповідач свої зобовязання \~не виконує в повному обсязі, в результаті цього виникла заборгованість за кредитним договором станом на 21.01.2014 року в розмірі 108 381, 34 грн., що підтверджується розрахунком банку (а. с. 7-8). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В силу ст. 572 ЦК України кредитор має право в разі невиконання боржником зобов'язання забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. В забезпечення виконання зобов'язання, відповідно до п. 8.1 кредитного договору, предметом застави є автомобіль, власником якого є відповідач. У відповідності до вимог ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором застави автомобіля № ОD30АD40304546, укладеним між сторонами 11 жовтня 2010 року, у розділі Звернення стягнення на предмет застави, п. 13.2 передбачено позасудове звернення стягнення, а саме сторони дійшли згоди, що звернення стягнення на предмет застави може здійснюватися шляхом передачі предмета застави у власність Банку для задоволення та погашення забезпечених вимог; продажу предмета застави третій особі у відповідності з вимогами законодавства України; на підставі виконавчого напису нотаріуса; та будь-якою іншою процедурою, дозволеною законодавством України. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Із матеріалів справи вбачається, що позивач не звертався до відповідача [PERSON] з вимогою врегулювання питання щодо погашення вказаної заборгованості, як не звертався до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, однак договором застави визначено позасудовий порядок звернення стягнення на предмет застави, у зв'язку із чим позивачем не доведено порушення його прав за договором застави. У відповідності до ст. 60 ЦПК України представником позивача не надано суду обґрунтувань того, що позивач не звернувся до відповідача в позасудовому порядку із вимогою про звернення стягнення на предмет застави, у зв'язку із невиконанням умов кредитного договору, та відсутня відповідна відмова відповідача, цим самим банк порушив принцип рівності сторін договору, своїми діями поставив відповідача у невигідні для нього умови, адже від своєчасної реалізації заставного майна сума боргу відповідача значно б зменшилась. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В якості забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] перед позивачем по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, 20.10.2010 року між позивачем та відповідачем ПАТ "А-Банк" укладено договір поруки, яким зобов'язання за вказаним договором забезпечено порукою в розмірі 10 000 грн. (а. с. 9). Відповідно до п. 8 договору поруки, який був укладений між позивачем та ПАТ "А-Банк", договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Кредитно-заставним договором укладеним між позивачем та [PERSON] визначено, кінцевий термін повернення коштів, а саме - 09.10.2015 року. Отже, у позивача виникло право предявити вимогу до поручителів щодо повернення кредиту, починаючи з 09 жовтня 2015 року, протягом наступних шести місяців. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що право вимоги до поручителя не підлягає захисту, у звязку із передчасним зверненням позивача до суду, а також позивачем необґрунтовано вимогу щодо стягнення з відповідача [PERSON] витрат на юридичну допомогу в розмірі 3 200 грн., у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed