Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позову зазначило, що 29 листопада 2013 року між ПрАТ " СК Уніка" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АІ/6066738, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу "Шкода фабія", д.р.н. [NUMBER]. 08 листопада 2014 року в м. Хмельницькому, по вул. Казача на перехресті з вул. Гастелло відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "БМВ", д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "Шкода фабія", д.р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача. Згідно розширеної довідки ВДАІ, постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, по справі № 686/24810/14-п від 24.11.2014 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем - п.п. 14.6 "а", 2.10 "а" ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП. 11.11.2014 року до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на підставі полісу № АІ/6066738 звернулась потерпіла сторона [PERSON], з поясненням та заявою про виплату матеріального збитку завданого внаслідок ДТП і надав при цьому усі необхідні документи. 15 грудня позивачем згідно Звіту експерта № 527/14 від 28.11.2014 року, було складено страховий акт № 00156290, на підставі чого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн. (п'ятдесят тисяч грн.. 00 копійок), що підтверджується платіжним дорученням № 026781 від 29.12.2014 року. 09 січня 2015 року за адресою відповідача була направлена Претензія про відшкодування шкоди № 116, але станом на подачу позовної заяви жодної письмової відповіді на претензію вони не отримували. Тому позивач, посилаючись на приписи п.п.38.1.1. (в) п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.993, 1191 ЦК України, просить позов задоволити і стягнути з [PERSON] на їх користь 50000 грн. по відшкодуванню завданої внаслідок ДТП та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності представника позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що представник позивача подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 08 листопада 2014 року водій [PERSON], керуючи автомобілем марки "Шкода фабія", д.р.н. [NUMBER] в м. Хмельницькому, по вул. Козача на перехресті з вул.Гастелло, в порушення вимог п.п.14.6 «а», 2.10 «а» ПДР України, не переконався в безпеці руху, розпочав маневр обгону та допустив зіткнення з автомобілем «БМВ», номерний знак [NUMBER], який рухався попереду та на перехресті виконував маневр повороту ліворуч, після чого водій [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. В результаті ДТП автомобіль «БМВ» д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження, про що свідчать довідки ХМ №005563 від 11.11.2014 року та №9460718 від 17.11.2014 року. Своїми діями [PERSON] порушив Правила дорожнього руху і постановою Хмельницького міськрайонного суду від 24.11.2014 року, яка набрала законної сили, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст.124,122-4 КУпАП. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Власником автомобіля BMW д.н.з.[NUMBER] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER]. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ "СК"Уніка" за умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.11.2013 року, оформленого страховим полісом № АІ/6066738. 11.11.2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ "СК"Уніка" з заявою про виплату матеріального збитку. Відповідно до висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 527/14 від 28.11.2014 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля BMW д.н.з.[NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП, станом на час завершення виконання даного дослідження, без ПДВ складає - 51519грн.52коп. 15.12.2014 року ПрАТ "СК"Уніка" прийнято рішення про виплату потерпілому [PERSON] страхового відшкодування в сумі 50000грн., що підтверджується страховим актом № 00156290. 29.12.2014 року ПрАТ "СК"Уніка" було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в сумі 50000грн., згідно платіжного доручення № 026781 від 29.12.2014 року. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі: Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п.38.1.1 (в) ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідного до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року №4, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Враховуючи наведене, те що відповідач після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди, що є підставою для подання страховиком регресного позову до страхувальника, після виплати ним страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з [PERSON] підлягає стягненню на користь ПрАТ "СК"Уніка" 50000 грн. в рахунок відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати. При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на ст.993 ЦК України, як на підставу для задоволення позовних вимог, оскільки з наведених вище правових норм та роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 вбачається, що у даній справі має місце регрес, а не суброгація. Так як, відповідачем було порушено вимоги п.38.1.1 (в) ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає як наслідок такого порушення право страховика звернення до суду з регресним позовом. Відповідно до ст.88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 500 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved