Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Вказуючи на те, що відповідач по справі [PERSON] згідно укладеного з позивачем договору № б/н від 19. 08. 2008 року отримала кредитні кошти від останнього в сумі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості та зобов'язана здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним в порядку та строки згідно графіку повернення даного кредиту кожного місяця, але відповідач по справі даний кредит не погашає, згідно чого станом на 24. 03. 2014 року з'явилася заборгованість в загальній сумі 22 563 грн. 74 коп. Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягти з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору, де 2 984 грн. 00 коп. це є заборгованість за кредитом, 11 309 грн. 09 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6 720 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, та штрафи за порушення пункту 8.6 угоди, та штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частка) та 1 050 грн. 65 коп. (процентна складова), а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, а до суду надав письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести в його відсутність при цьому вказав, що свої позовні вимоги він підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з'явилася, а до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги позивача вона не визнала та заперечує проти їх задоволення і при цьому просила застосувати строк позовної давності. Також відповідач просила розгляд справи провести в її відсутність. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав. Як вбачається що відповідно до укладеної з позивачем договору № б/н від 19. 08. 2008 року отримала кредитні кошти від останнього в сумі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості та зобов'язана здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним в порядку та строки згідно графіку повернення даного кредиту кожного місяця. У порушення вимог кредитного договору відповідач не виконувала належним чином взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого станом на 24. 03. 2014 року утворилася заборгованість по сплаті нею кредиту в розмірі 22 563 грн. 74 коп. У відповідності до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином, зі змісту наведених правових норм вбачається порушення прав позивача внаслідок невиконання договірних зобов'язань Відповідачем. Враховуючи те, що Відповідач в судовому засіданні заявила клопотання про застосування до даних правовідносин позовну давності, а тому суд в силу цих обставин приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що строк дії кредитного договору між позивачем ПАТ"Акцент-Банк" та відповідачем [PERSON] № б/н від 19.08.2008 року тривав три роки та кінцевий термін його погашення закінчився 28. 11. 2011 року, що передбачено що передбачено ст. 257 ЦК України. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк відповідно до умов договору. З наявних матеріалів справи, зокрема із розрахунку суми заборгованості, наданої ПАТ "Акцент-Банк", вбачається, що відповідач [PERSON] у період часу з 19.08.2008 року до 28. 11. 2011 внесла лише один платіж, а 28. 11. 2011 року взагалі кредит не погашала. Також із наявного в матеріалах справи розрахунку суми заборгованості за кредитним договором вбачається, що після 28. 11. 2011 року відповідачем [PERSON] кошти в рахунок погашення заборгованості взагалі не вносилися упродовж близько 4 років 6 місяців. Таким чином, починаючи з 28 листопада 2008 року позивачеві стало явно відомо про ухилення відповідача по справі [PERSON] від виконання покладених на неї зобов'язань по поверненню кредитних коштів. Однак протягом тривалого часу, більше 4 років, - позивач із позовними вимогами до суду не звертався, а при цьому кредитодавець протягом вказаного періоду часу продовжував нараховувати відсотки та штрафні санкції за користування кредитом, замість того, щоб скористатися своїм правом стягнути заборгованість за кредитним договором у судовому порядку Згідно ст.ст. 257, 259, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, строк позовної давності звернення ПАТ "Акцент-Банк" до суду із позовними вимогами про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором розпочався з 19.08.2008 року і тривав 28. 11. 2011 року. Всупереч цьому позивач - ПАТ "Акцент-Банк" звернувся до суду із даною позовною заявою лише 11 квітня 2014 року, після спливу більше 4 років, про що свідчить вхідний штемпель Диканського районного суду на першій сторінці позовної заяви, тобто з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Судом не встановлено підстав переривання строків позовної давності, встановлених ст. 264 ЦК України, оскільки відповідачем у період перебігу строків позовної давності не було вчинено дії, які б свідчили про визнання ним свого боргу або іншого обов'язку. Отже право ПАТ "Акцент-Банк" на звернення до суду із позовними вимогами у розумінні одержання судового захисту погашено у процесуальному аспекті. Крім того з роз'яснень п. 31 Постанови пленуму ВСС України № 5 вбачається, що "Враховуючи положення п. 7 ч.13 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у позові. Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає наявними передбачені чинним законодавством підстави для застосування до позовних вимог ПАТ "Акцент-Банк" строку позовної давності терміном 3 роки відповідно до вимог ст. 257 ЦК України. Приймаючи до уваги те, що позов не підлягає задоволенню, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача також не підлягають. Враховуючи вище викладене, та те, що позивач звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором із пропущенням строку позовної давності, суд приходить до твердого переконання, що позовні вимоги щодо стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором та судових витрат по справі задоволенню не підлягають. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed