Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 07.12.2016 року до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати за ним право власності на гараж, фундамент та підлога якого - бетон, стіни - цегла, покрівля - шифер, перекриття - підшивка, розміром 4,40 м х 7,40 м у складі домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що є власником домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], на якій у 2007 році до оформлення права власності на земельну ділянку самочинно збудував гараж розміром 4,40 м х 7,40 м після узгодження з власником земельної ділянки. Будівництво було здійснене без належного дозволу та належно затвердженого проекту. Актом перевірки від 02.08.2016 року, складеним Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, встановлено порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил та винесено припис про усунення даних порушень. Він звернувся до Криворізького міського голови з заявою про роз'яснення порядку узаконення самочинного будівництва, йому було роз'яснено, що зазначене питання вирішується в судовому порядку, тому він звернувся до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] ( договір про надання правової допомоги від 30.11.2016 року) /а.с.36/ в судовому засіданні присутньою не була, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, будучи присутньою у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача Криворізької міської ради в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, у раніше поданому клопотанні просив розглядати справу на підставі поданих заперечень, в яких заперечував проти позову, просив у задоволенні позову відмовити. В запереченнях зазначено, що чинним законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкту для експлуатації, яку позивач не надавав ; крім того, об'єкт нерухомості має відповідати санітарним та протипожежним нормам, однак позивачем таких доказів не надано. У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними записами не відбувалося відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, за таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог. або заперечень. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В., зареєстровано в реєстрі за №у-1921 та в КП «Криворізьке БТІ» 24.02.2004 року номер запису 258 в низі 6дод-228 /а.с.6,7/. За заявою [PERSON] Криворізька міська рада постановила рішення від 28.08.2013 року щодо встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та передачі безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /а.с.9/. Земельна ділянка розміром 0,0732 га за адресою: [ADDRESS] знаходиться у приватній власності позивача з 19.09.2013 року (кадастровий номер [NUMBER]), що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 9634310 від 19.09.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9634788 від 19.09.2013 року. Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) /а.с.10,11/. На зазначеній земельній ділянці позивачем у період з 2005 по 2007 рр. самочинно побудовано гараж на межі ділянок [ADDRESS] після узгодження з власником сусідньої ділянки /а.с.12/. Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, технічна інвентаризація об'єктів нерухомого майна проводиться суб'єктами господарювання, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію у Мінрегіоні України та отримали кваліфікаційний сертифікат відповідно до статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" та постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року N 553 "Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури". Згідно з п. 3.2 наведеної Інструкції на суб'єктів господарювання, що визначені п. 1.4, покладено обов'язок виявлення об'єктів самочинного будівництва та інформувати про це органи державного архітектурно-будівельного контролю, а для квартир багатоквартирних житлових будинків, одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків, гуртожитків - також місцеві органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. У разі самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка. Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил 02.08.2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області встановлено, що на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] у Дніпропетровській області у період з 2005 року по 2007 рік збудовано гараж. Дозвільні документи на будівництво гаражу не оформлено. [PERSON] попереджено про обов'язкове дотримання вимог забудови земельної ділянки при будівництві житлового будинку відповідно до отриманого будівельного паспорту /а.с.13/. На підставі Акту від 02.08.2016 року винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 02.08.2016 року, яким вимагається строком до 01.02.2017 року усунути виявлені порушення згідно чинного законодавства, а саме ст.4 Закону України «Про архітектурну діяльність». Згідно зі ст. 4 Закону України "Про архітектурну діяльність" для створення об'єкта архітектури виконується наступний комплекс робіт: підготовка містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки; здійснення в необхідних випадках передпроектних робіт; розроблення, погодження у визначених законом випадках і затвердження проекту; виконання робочої документації для будівництва; будівництво та прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію. У зв'язку з виявленими порушеннями складено протокол про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн. /а.с.15-18/. Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля або споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме ст. 8 ч.2 передбачено, що планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. При цьому, відповідно до п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого указом Президента України від 08.04.2011 №439/2011, Держархбудінспекція України, відповідно до покладених на неї завдань у визначених законодавством випадках видає дозволи на виконання будівельних робіт, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт; приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти, видає відповідні сертифікати та ін. Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 «Про Питанні прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» затверджено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, який визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Так, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами сертифіката. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів в порядку, іншому, ніж встановлено вищевказаними нормативними актами, не передбачено. Крім того, пунктом 49 постанови Кабінету міністрів України від 17.10.2013р. № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований або новостворенний об'єкт нерухомого майна заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає, серед іншого, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Аналогічну норму містить ч.2 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якого, якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрацію прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законом порядку. У відповідності до «Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 квітня 2015 року № 79, прийняття в експлуатацію об'єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об'єкти, за результатами технічного обстеження цих об'єктів шляхом реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Після складення акту та припису про усунення порушень вимог законодавства, позивач звернувся до Криворізького міського голови з заявою про роз'яснення порядку узаконення самочинного будівництва у зв'язку зі змінами в законодавстві. Листом відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради №М-31-П від 21.11.2016 року йому роз'яснено, що зазначене питання вирішується в судовому порядку, крім того, необхідно отримати від компетентних державних органів документ , що відповідно до законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта /а.с.23,24/. На замовлення позивача ТОВ «ДніпроЗемКонсальт» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою : [ADDRESS]. Як вбачається із технічного паспорту на гараж, побудований у 2007 році, на схематичному плані земельної ділянки проставлено штамп «Збудовано самочинно» /а.с.19-21/. Згідно технічного висновку ТОВ «Смарт інжинирінг» про стан будівельних конструкцій та можливості експлуатації будівлі гаражу літ. «Е», розташованого адресою: [ADDRESS] з точки зору безпеки та безаварійності будівельних конструкцій будівля гаражу літ. «Е», експлуатація будівлі за призначенням - можлива, несуча здатність будівельних конструкцій забезпечена /а.с.45-54/. Стаття 15 Закону України «Про забезпечення санітарно та епідемічного благополуччя населення» визначає, що громадяни при проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції, технічному переобладнанні споруд будь-якого призначення зобов'язані дотримувати вимог санітарного законодавства. Кодекс цивільного захисту України, а саме ст.55 визначає, що обов'язок із забезпечення пожежної безпеки під час будівництва будівель і спору покладається, у тому числі, і на замовників. Виробничі, жилі, інші будівлі споруди, обладнання, транспортні засоби, що вводяться в дію чи експлуатації після завершення будівництва, реконструкції або технічного переоснащення, також технологічні процеси та продукція повинні відповідати вимога нормативно-правових актів з пожежної безпеки (ст.57 Кодексу). Отже, гараж згідно технічного висновку надійній та безпечний в експлуатації; фундамент гаражу, зовнішні стіни, покрівля, перекриття, підлога знаходяться у задовільному стані; для уточнення міцності матеріалів несучих конструкцій згідно результатам дослідження та поставленої мети з урахуванням конструктивного рішення остова будівлі, передумов немає. Але, позивачем не доведено відповідність спірного майна об'єкту нерухомості санітарним та протипожежним нормам. Пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 встановлено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Технічне обстеження проводиться суб'єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України "Про архітектурну діяльність" одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат. Відповідно до п.3 Порядку ( в редакції, чинній на час виникнення правовідносин), прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Під час вирішення справи про визнання права власності на самочинно збудований об'єкт, суд встановлює чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушенні будівельні норми та правила істотними. Отже судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, на якій самочинно збудований об'єкт, технічним висновком порушень будівельних норма та правил не встановлено. Однак, позивач [PERSON] з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації до відповідача не звертався та відмову у прийнятті декларації не отримував. Отже, порушене питання не було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого дає підставу вважати про наявність спору про право. Суду не надано доказів уведення об'єкту нерухомого майна в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу обєкта нерухомого майна як обєкта цивільного права. Визнання ж права власності на обєкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Зазначений висновок міститься і в постанові Верховного Суду України від 27.05.2015 року у справі № 6-159цс15. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.3 ЦПК України). При цьому, лише у разі відмови органу державного архітектурно-будівельного контролю у прийнятті декларації , позивач має право на звернення до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі ніяким чином не порушили та не оспорювали права позивача [PERSON] щодо прийняття в експлуатація об'єкту самочинного будівництва, оскільки позивач з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації до відповідача не звертався, у зв'язку з чим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed