Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 153 451,68 грн. та понесених судових витрат. Обґрунтовує позов тим, що 02.08.2016 між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 001359/4610/0000013, предметом якого є страхування транспортного засобу "Рено", д.н.з. [NUMBER]. 27.08.2016 на автодорозі Львів-Рава-Руська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "ДЕУ", д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 21.12.2016 відповідача визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб "Рено" д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, у зв'язку з чим його власнику завдано майнову шкоду. Позивачем згідно укладеного договору здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 203 451,68 грн. В подальшому, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ "Європейський страховий альянс", тому третя особа відшкодувала позивачу в межах ліміту страхове відшкодування за полісом АІ/8749029 в розмірі 50 000 грн. Просить в судовому порядку стягнути з відповідача різницю між фактично виплаченою сумою страхового відшкодування в користь [PERSON] та відшкодованою позивачу ПрАТ "Європейський страховий альянс" сумою у розмірі (203451,68 грн. - 50 000 грн.) 153 451,68 грн. Покликається на договори, рахунки, інші документи. Представник позивача [PERSON] (діючи згідно довіреності від 30.12.2016), в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився з невідомих для суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Альянс" в судове засідання не з'явився, з невідомих для суду причин, надіслав письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи. Зі згоди представника позивача, висловленої у письмовому клопотанні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що 02.08.2016 між Приватним акціонерним товариством "Страховою компанією "Уніка" та [PERSON] укладений договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 001359/4610/0000013, предметом якого є страхування транспортного засобу "Рено", д.н.з. [NUMBER]. Строк дії договору з 04.08.2016 до 03.08.2017. 27.08.2016 на автодорозі Львів-Рава-Руська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Рено" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "ДЕУ", д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 21.12.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і його вина не підлягає доказуванню. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіла транспортним засобом на відповідній правовій підставі. Так само і статтею 27 Закону України «Про страхування», статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За звітом про оцінку № ФД-01024 від 23.09.2016, складеного ФОП "[PERSON]", розмір відновлювального ремонту та матеріального збитку складає 215034,31 грн. Крім цього, згідно рахунку № СПД-000358 від 08.09.2016 СПД "[PERSON].", вартість ремонту склала 206 080,70 грн. Відповідно до п.3 ст.20 Закону України "Про страхування", при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст.9 Закону України "Про страхування", страхове відшкодування- це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. П.1.2.2 Договору страхування передбачено франшизу у розмірі 0,5 % від страхової суми ( але не менше 50 євро), що дорівнює 2629,02 грн. Відповідно до страхового акту № 00201543 від 21.09.2016 пошкодження транспортного засобу марки "Рено", державний номер [NUMBER], внаслідок ДТП, яка сталась 02.08.2016 за участю застрахованого автомобіля, визнано позивачем страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 203 451,68 грн. З копії платіжного доручення № 033574 від 23.09.2016 вбачається, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування на виконання своїх зобов'язань за договором у розмірі 203 451, 68 грн. на рахунок СТО. Відповідно до ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], який керував транспортним засобом марки "Деу" д.н.з. [NUMBER], на момент скоєння ДТП застрахована приватним акціонерним товариством "Європейський страховий альянс" за полісом № АІ/8749029. Як передбачено полісом № АС/6908907, розмір франшизи становить 0 грн., а ліміт відповідальності за шкоду майну - 50 000 гривень. Згідно Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транпортних засобів", п.9.1 страхова сума-це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. П.9.2 розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Як вбачається з письмових пояснень, 30.01.2017 Львівська дирекція Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" випатила суму страхового відшкодування у розмірі ліміту відповідальності 50 000 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями № 653 від 07.02.2017, від 30.01.2017. Згідно з вимогами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Таким чином судом встановлено, що позивачем виконаний покладений на нього обов'язок по відшкодуванню шкоди потерпілому, проте за недостатністю страхового відшкодування, перерахованого страховою компанією відповідача, залишилась невідшкодована сума, яка підлягає стягненню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить переконання, що позивачем право вимоги обґрунтоване належними та допустимими доказами по справі, тому позовні вимоги підставні та обґрунтовані. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 153 451,68 грн. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов'язані з розглядом справи у розмірі 2301,78 гривень, які документально підтверджені (а.с.4). На підставі ст.ст. 9, 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved