Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

у серпні 2016 року ТОВ "Водоканал - сервіс" звернувся у суд позовом до [PERSON] про зобов"язання вчинити дії та стягнення заборгованості за спожиті ккомунальні послуги. В обгрунтування своїх вимог позиач посилається на те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Позивач, ТОВ «Водоканал-сервіс", уклав з ОСББ "Молодіжний-15" договір № 1 від 23.02.2012 р. про здійснення функцій виконавця комунальних послуг. Відповідач не сплачує вартість наданих йому комунальних послуг, у зв"язку з чим виникла заборгованість. У заяві про уточнення позовних вимог (а.с. 143) позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з центрального опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення у розмірі 20 196 грн. 32 коп. за період з 01.08.2014 р. по 01.08.2016 року. У заяві про уточнення позовних вимог (а.с. 182) ТОВ "Водоканал - сервіс" просить стягнути з віповідача заборговансть за послуги з центрального опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення у розмірі 18 352 грн. 62 коп. за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2017 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд задовольнити позов, зазначивши про утворення заборгованості у розмірі 19 852 грн. 62 коп., з яких за центральне водопостачання холодної води - 5 472 грн. 72 коп., центральне водопостачання гарячої води - 601 грн. 74 коп. водовідведення - 5 122 грн. 69 коп. та центральне опалення - 8 655 грн. 47 коп. За вкааний період була дійснена опата 25.06.2014 р. у сумі 1 500 грн.З урахуванням оплати борг становить 18 352 грн. 62 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення, посилаючись на необгрунтованість вимог позивача. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, а також дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року (далі - Правила) Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання). Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченн , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться у будинку, де створено Об"єднання співвласників багатокартирного будинку "Молодіжний-15". За правилами ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об'єднання. Власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] Судом встановлено, що у квартирі зареєстровані відповідач [PERSON], його дружина [PERSON] та син [PERSON] 23 лютого 2012 року між ТОВ "Водоканал-сервіс" та ОСББ "Молодіжний-15" укладеного договір № 1 про здійснення функцій виконавця комунальних послуг. (а.с. 17) 07 березня 2012 року між ТОВ "Водоканал-сервіс" та ОСББ "Молодіжний-15" укладено договір № 1 ВБМ про обслуговування внутрішньобудинкових мереж холодного водопостачання, гарячого водопостачання, водовідведення та опалення. (а.с. 19) Згідно з вимогами ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. За змістом ст. 179 ЖК України, користування квартирами приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2, 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності або договором найму. Власник квартири зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 156 ЖК України, повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. Враховуючи положення вищевказаних норм, саме на власника квартири покладено обов'язок сплачувати за утримання будинку та прибудинкової території, надання житлово-комунальних послуг. На момент укладення договору відповідач користується в житловому приміщенні комунальними послугами - центральне опалення, холодного і гарячого водопостачання та водовідведення. Згідно наданого ТОВ "Водоканал-сервіс" розрахунку заборгованість за надані [PERSON] комунальні послуги за період з 01.03.2014 р. по 31.03.2017 р. становить 19 852 грн. 62 коп., з яких за центральне водопостачання холодної води - 5 472 грн. 72 коп., центральне водопостачання гарячої води - 601 грн. 74 коп., водовідведення - 5 122 грн. 69 коп. та центральне опалення - 8 655 грн. 47 коп. За вкааний період була здійснена оплата 25.06.2014 р. у сумі 1 500 грн. З урахуванням оплати борг становить 18 352 грн. 62 коп. (а.с. 185) З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2016 року позивач направив [PERSON] пропозицію № 600/ВС щодо врегулювання заборгованості за послуги з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання і водовідведення, в якій запропонував сплатити відповідачу заборгованість. (а.с. 25) За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Факт підключення будинку № 16 на вул. Заболотного в м. Києві, в якому знаходиться належна відповідачу квартира № 58, до теплових мереж "Постачальника" достеменно підтверджено в судовому засіданні та підтверджується додатком № 1 до договору купівлі-продажу теплової енергії від 13 квітня 2012 року № 540731, укладеного між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "Водоканал-сервіс". (а.с. 35) Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пунктом Правил врегульовано, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до п. 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" (2633-1) схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла. Виходячи з того, що відповідач отримував послуги з теплопостачання відповідно зобов'язаний був їх оплачувати. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Водоканал-сервіс" звертався до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з центрального опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року відмовлено у прийнятті заяви ТОВ "Водоканал-сервіс" про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з центрального опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення. (а.с. 36) За таких підстав, підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ "Водоканал-сервіс" про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з центрального опалення у розмірі 8 655 грн. 47 коп. за період з 01.03.2014 р. по 31.03.2017 р. Доводи відповідача щодо безпідставності вимог позивача не приймаються до уваги, оскільки відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Щодо нарахування заборгованості за гаряче та холодне водопостачання і водовідведення у період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2017 року, судом встановлено, що такі нарахування проводились позивачем за нормативами споживання на трьох осіб - власника та двох зареєстрованих у квартирі осіб. Однак, відповідно до п. 10 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до абз. 5 п. 15 зазначених Правил, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Пунктом 21 вказаних Правил визначено, що плата за надані послуги згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу справляється у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії. Відповідач в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що у виписці з особового рахунку від 04.08.2016 р. (а.с. 28-31) зазначені показники квартирних лічильників за спожисту гарячу, холодну воду та водовідведення, які не відповідають дійсності. Ці показники є завищеними порівняно з фактичними, що були зафіксовані в акті від 06.12.2016 р., зокрема холодної води - 225, гарячої води - 75. Вказує на те, що він повністю сплатив вартість спожитої води та водовідведення відповідно, що підтверджується квитанцією 13327.867.2 від 27.06.2014 р. Також посилається на те, що постійно проживає в с. Пухівка Броварського району Київської області, вул. Центральна, 47, у зв"язку з чим не споживає холодну та гарячу воду і не користується водовідведенням. Вказаний № 1010754 лічильників холодної та гарячої води не відповідає дійсності.Доказом цього є акт від 12.12.2009 р., акт від 06.12.2016 р. та договір від 06.12.2016 р., що засвідчують наявність фактичних лічильників, а саме ХВП № 07/1597251 та ГВП № 09/7706070. Перевіряючи доводи відповідача з приводу необґрунтованого нарахування заборгованості та безпідставного нарахування плати за постачання гарячої та холодної води за нормативами споживання, виходячи із кількості мешканців, без врахування показників квартирних приладів обліку гарячої та холодної води, судом встановлено наступне. Відповідно до ст .60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За відсутністю договору на надання послуг з гарячого і холодного водопостачання і водовідведення позивач зобов'язаний обґрунтувати свої вимоги належними та допустимим доказами та довести, що ним було своєчасно в установленому законодавством порядку доведено необхідну інформацію про перелік послуг, структуру тарифів, загальну суму платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо, а також факт надання цієї послуги належної якості. На вимогу суду з метою перевірки правильності нарахування платежів за вказані послуги, позивачем не було надано належних доказів щодо нарахувань по особовому рахунку відповідача, що унеможливлює перевірити правильність розрахунку заборгованості за вказану послугу, відповідність та економічне обґрунтування застосованого позивачем тарифу на водопостачання і водовідведення за тих умов, що в належній відповідачу квартирі фактично встановлені лічильники, а саме ХВП № 07/1597251 та ГВП № 09/7706070. З матеріалів справи судом встановлено, що надані позивачем виписки з оообового рахунку відповідача не узгоджуються між собою в сумі заборгованості, суперечать іншим матеріалам справи. Крім того, при порівнянні наявних у матеріалах справи копій квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг та зазначених виписок вбачається, що сплачені відповідачем кошти за надані послуги розподілялись позивачем не відповідно до їх призначення, а на власний розсуд . Обґрунтованих пояснень та розрахунків таких нарахувань матеріали справи не містять. Пояснюючи підстави такого нарахування, представник позивача повідомила, що відповідач здійснював оплату житлово-комунальних послуг, в тому числі за водопостачання, не кожного місяця, як передбачено чинним законодавством, а один раз у квартал або один раз на півроку. При цьому такі платежі неможливо визнати авансовими, оскільки подальшого перерахунку не здійснювалось, а показники лічильників відповідачем позивачу не повідомлялись, у реєстр показників лічильників, затверджений головою правління ОСББ, не заносились, що унеможливлювало об'єктивну перевірку цих показників. За таких обставин, позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату водопостачання за нормативами споживання. Проте зазначені пояснення суд не приймає до уваги як підставу для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за оплату холодної та гарячої води і водовідведення за нормативами споживання, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження визначених Правилами обставин для сплати за нормативами споживання на кількість осіб. Тому суд вважає необґрунтованим такий розрахунок заборгованості. Посилання представника позивача на те, що мешканцями квартири, власником якої є [PERSON], повідомлялись невірні дані про показники лічильників, і у квитанціях такі показники зазначались на власний розсуд, також не може бути прийнято до уваги як підстава для стягнення плати за водопостачання за нормативами споживання. Як вбачається з наданих позивачем актів перевірки показників квартирних приладів обліку холодного та гарячого водопостачання та водовідведення від 12.11.2009 р. (а.с. 175) та від 06.12.2016 р. (а.с. 176), акти складались комісією позивача у складі слюсара - сантехніка, контролера в присутності власника квартири, при цьому усі показники лічильників до актів заносились представником позивача. Крім того, у вказаних актах представником ТОВ "Водоканал - сервіс" зазначено про встановлення у квартирі [PERSON] лічильників, а саме ХВП № 07/1597251 та ГВП № 09/7706070. Доказів тих обставин, що відповідач [PERSON] або інші мешканці квартири не допускали представників позивача чи ОСББ для звірки показників лічильників протягом 2014-2017 років, матеріали справи не містять. Таким чином, суд з огляду на викладене, не вбачає підстав вважати вказаний розмір заборгованості доведеним та обґрунтованим. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо ,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ТОВ "Водоканал - сервіс" до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за гаряче і холодне водопостання і водовідведення відповідно. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати . Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: partial