Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

11.08.2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість на загальну суму 3897,39 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 30.07.2011 року Публічне Акціонерне Товариство "Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта") та фізична особа - резидент України [PERSON] уклали кредитний договір № 003-22034-300711. Відповідно до п.1.2 вищевказаного Договору, банк відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26251904908079 в національній валюті України - гривні. Банк надав позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору, відповідно до якого банк відкрив держателю кредитну лінію на загальну суму 100000,00 гривень, та на день укладання кредитного договору встановив держателю картки ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 1000 гривень. Позивач ПАТ «Дельта Банк» виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № 26251904908079 в національній валюті - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії в розмірі 1000 грн. Проте, відповідач [PERSON] скориставшись кредитною лінією, свої зобов'язання станом на 10.07.2015 року належним чином не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 3897,39 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 2020,48 грн., прострочене тіло кредиту - 600,74 грн.; заборгованість за відсотками - 1276,17 гривень, заборгованість за комісіями - 0,00 грн. Посилаючись на вищевикладене ПАТ «Дельта Банк» просить, стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму 3897,39 гривень. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» - [PERSON] в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення в справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, доводів позивача не спростував, тому суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.07.2011 року Публічне Акціонерне Товариство "Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта") та фізична особа - резидент України [PERSON] уклали кредитний договір № 003-22034-300711. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного Договору, банк відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26251904908079 в національній валюті України - гривні. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору, відповідно до якого банк відкрив держателю кредитну лінію на загальну суму 100000,00 гривень, та на день укладання кредитного договору встановив держателю картки ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 1000 гривень. Позивач ПАТ «Дельта Банк» виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № 26251904908079 в національній валюті - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії в розмірі 1000 грн. Однак як встановлено судом, відповідач [PERSON] скориставшись кредитною лінією, свої зобов'язання станом на 10.07.2015 року належним чином не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 3897,39 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 2020,48 грн., прострочене тіло кредиту - 600,74 грн.; заборгованість за відсотками - 1276,17 гривень, заборгованість за комісіями - 0,00 грн. Також судом встановлено, що на даний момент кредитний договір не змінений та не відмінений, не втратив своєї чинності та відповідає вимогам законодавства. Отже, як було встановлено судом відповідачем [PERSON] не були виконані зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим йому нарахована заборгованість, на загальну суму 3897,39 гривень. Даний факт підтверджується розрахунками заборгованості за кредитним договором (а.с. 5). У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустив заборгованість по кредиту та нарахованих відсотків. Відповідно до вимог ч. 2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Враховуючи, що відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, тому, суд вважає, що враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави. Таким чином з відповідача [PERSON] в дохід держави слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved