Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що на примусовому виконанні у Червонозаводському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебувають виконавчі листи про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь фізичних і юридичних осіб. В ході примусового виконання рішень суду державним виконавцем Червонозаводського ВДВС ХМУЮ було накладено арешт на все майно [PERSON], у тому числі на заставне майно ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а саме: автомобіль CITROEN С6, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, шасі № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], видане 28.02.2007 року РЕВ МВ № 2 ДАІ ГУМВСУ в Харківській області. Вказане нерухоме майно відповідно до договору застави № 014/2018/73/84037/1 від 28.02.2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , є забезпеченням виконання умов кредитного договору № 014/2018/73/84037 від 28.02.2007 року, тобто станом на 18.03.2011 року даний автомобіль перебував у заставі Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». Позивач вважає, що накладення арешту на автомобіль CITROEN С6, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] та дії Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції створює загрозу припинення дії договору застави транспортного засобу № 014/2018/73/84037/1 від 28.02.2007 року та невиконання боржником кредитного договору № 014/2018/73/84037 від 28.02.2007 року, тим самим порушує законне право кредитора, оскільки згідно зі ст. 572 ЦК України кредитор, тобто банк, має переважне право перед іншими кредиторами одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав, просила їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив їх задовольнити. Третя особа в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 28.02.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/2018/73/84037. ( а. с. 9 - 12). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] уклали договір застави № 014/2018/73/84037/1 транспортного засобу від 28.02.2007 року. Відповідно до умов договору застави [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль марки CITROEN С6, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, шасі № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], видане 28.02.2007 року РЕВ МВ № 2 ДАІ ГУМВСУ в Харківській області. ( а. с. 24 - 25). На примусовому виконанні у Червонозаводському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебувають виконавчі листи про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь фізичних та юридичних осіб. В ході примусового виконання рішень суду старшим державним виконавцем Червонозаводського ВДВС ХМУЮ Мороз О.І. 04.03.2011 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у тому числі на заставне майно ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а саме: автомобіль CITROEN С6, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, шасі № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], видане 28.02.2007 року РЕВ МВ № 2 ДАІ ГУМВСУ в Харківській області. (а. с. 76 - 77). Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора - заставодержателя. Положеннями ст. 16 Закону України "Про заставу" передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу» встановлено, що відчуження заставленого майна допускається тільки за згодою заставодержателя. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в гривні та іноземній валюті, інші цінності. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Згідно зі ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Таким чином, накладення арешту на майно [PERSON], у тому числі на автомобіль CITROEN С6, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] та дії Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції створює загрозу припинення дії договору застави транспортного засобу № 014/2018/73/84037/1 від 28.02.2007 року та невиконання боржником кредитного договору № 014/2018/73/84037 від 28.02.2007 року, тим самим порушує законне право кредитора, оскільки згідно з ст.572 ЦК України кредитор, тобто банк, має переважне право перед іншими кредиторами одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Згідно з ч. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Слід зазначити, що кредитний договір був укладений банком з [PERSON] 28.02.2007 року, тобто раніше ніж були відкриті виконавчі провадження та накладено арешт на майно. Заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/2018/73/84037 від 28.02.2007 року станом на 22.05.2014 року становить 457047,04 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 5383292,02 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом - 65901,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 888991,92 грн.; сума простроченої заборгованості за кредитом - 65901,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 888991,92 грн.; сума нарахованих відсотків - 40944,71 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 55232,22 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом - 4035,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 544 112,13 грн.; сума пені нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом - 397 444, 27 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 5361407,55 грн.; сума штрафу, нарахована за кожний день прострочення - 21920,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. ( а. с. 38- 41). Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/2018/73/84037 від 28.02.2007 року складає 504 290, 47 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.09.2014 рок становить 6 824 651, 69 грн. Положеннями ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в разі накладення арешту на заставлене майно для задоволення вимог стягувача, які не є заставодержателями, передбачено право заставодержателя звернутися до суду із позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, крім прав і обов'язків, визначених у ст.27 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. Згідно з нормами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відсутні підстави, передбачені ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», щодо звернення стягнення на автомобіль марки CITROEN С6, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], на підставі чого, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved