Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

В липні 2018 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся адвокат [PERSON] - представник позивача [PERSON] із позовом про усунення перешкод у користуванні майном. Заявник посилається на те, що позивач є власником земельної ділянки, розташованої в колективному садівничому товаристві «Восход-К» на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER]. В 2016 році позивачу стало відомо, що приватний нотаріус Дніпродзержинського МНО Красношлик Л.Л. 07.03.2008 при посвідченні договору іпотеки № 800003284-И, укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та його клієнтом, предметом якого є інша земельна ділянка, розташована по [ADDRESS] Дніпропетровської області, з невідомих йому причин вказав кадастровий номер земельної ділянки, яка належить [PERSON], про що вніс обтяження відносно нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] до державного реєстру. Такі обставини перешкоджають позивачеві розпоряджатися своїм майном та порушують його права, а отже позивач просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні вищезазначеною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації заборони нерухомого майна та зняття заборони на нерухоме майно та скасування державної реєстрації іпотеки на нерухоме майно та припинення іпотеки. 16.07.2018 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі. Позивач до суд не з'явився. Представника позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та просить його задовольнити посилаючись на обставини викладені в поданій до суду заяві. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» до суду не з'явився та надав відзив на позов в якому просить у задоволенні позовної заяви [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном відмовити повністю. Представником відповідача зазначає, що заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04.06.2014 по справі №178/17/14-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 800003284 від 07 березня 2008 року, яка станом на 07.11.2013 складає: за кредитом - 12 355,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07.11.2013 складає - 98 758 гривень 95 копійок, за відсотками - 9 179,42 доларів США, пеня 76 757,66 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 613 523 гривень 98 копійок, разом 785 654, 04 звернуто стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку, кадастровий номер № [NUMBER], площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку шляхом продажу ПАТ «Альфа-Банк» від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною, що буде визначена на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Представник відповідача стверджує, що факт належності кадастрового номеру № [NUMBER] земельній ділянці, площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] встановлено та підтверджено судовим рішенням. Між ЗАТ «Альфа-Банк», що пізніше було перейменовано в ПАТ «Альфа- Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 800003284 від 07 березня 2008 року на суму 12 800 доларів США, за яким позичальник зобов'язувалась повернути наданий кредит і сплатити наданий кредит в сумі та на умовах договору. Цього ж дня, між сторонами було укладено іпотечний договір № 800003284-И, предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] набула право власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2008, укладеного між продавцем [PERSON] та [PERSON]. Кадастровий номер зазначено, як [NUMBER]. Дана земельна ділянка належала продавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Криничанською селищною радою Дніпропетровської області 24.05.2001. Обтяження у Державному реєстрі іпотек на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] було зареєстровано 07.03.2008. Таким чином позивачу було достеменно відомо про наявність обтяження на земельну ділянку під час її реєстрації. Крім того, за вказаного представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» просить відмовити позивачу в позові в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик Л.Л. в судовому засіданні заперечуючи проти позову пояснила, що нею при реєстрації договору купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] Дніпропетровської області від 07.03.2008 за № 629 та подальшого посвідчення та реєстрації договору іпотеки № 800003284-И від 07.03.2008 дотримано всіх вимог законодавства. Крім того, приватним нотаріусом подано до суд відзив на позов в якому вона просить суд відмовити у позові [PERSON] у повному обсязі. При цьому зазначено, що нею 07.03.2008 посвідчений договір іпотеки №800003284-И, який укладався між ЗАТ «Альфа-банк» та його клієнтом, предметом якого була земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS]. При реєстрації їй надана довідка про обмеження та обтяження на земельну ділянку, видана Криничанським районним відділом земельних ресурсів Дніпропетровської області від 29 лютого 2008 року № 6/13-284, в якій зазначений кадастровий номер земельної ділянки № [NUMBER]. За результатом посвідчення вказаного договору іпотеки, було внесене обтяження земельної ділянки з вказаним кадастровим номером. Отже, підставою порушень прав позивача стала наявність ідентичних кадастрових номерів, присвоєним двом різним земельним ділянкам, одна з яких належить позивачеві, а інша передана в іпотеку за договором №800003284-И від 07.03.2008. При цьому нотаріус вважає, що захист прав позивача у той спосіб, який він просить суд це зробити (скасування державної реєстрації заборони нерухомого майна та зняття заборони на нерухоме майно і скасування державної реєстрації іпотеки на нерухоме майно та припинення іпотеки на земельну ділянку, яка не належить позивачеві) призведе до порушення прав іпотекодержателя (ПАТ «Альфа-банк») за договором іпотеки №800003284-И від 07.03.2008. Представник головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Кабаченко В.Є. в судовому засіданні пояснив, що вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, оскільки, єдиними ідентифікатором земельної ділянки є її кадастровий номер. Так вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки позивача присвоєно в передбаченому законом порядку, в той час коли такий кадастровий номер не може відповідати земельній ділянці, розташованій на території Криничанського району Дніпропетровської області, оскільки містить код Петриківського району, як адміністративно-територіальної одиниці в межах якої знаходиться земельна ділянка. Представник Держгеокадастру підтвердив, що земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] згідно відомостей Державного земельного кадастру обліковується за [PERSON] Під час підготовчого судового засідання до участі в справі залучено [PERSON], однак до суду вона не з'явилася. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, розташованої в колективному садівничому товаристві «Восход-К» на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER]. Вказане підтверджується матеріалами технічної документації із землеустрою та державним актом. Так 10.04.2008 позивач за договором купівлі-продажу придбав у [PERSON] вказану земельну ділянку. Даний договір 10.04.2008 посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі 1359. 25.06.2007 дану земельну ділянку [PERSON] придбала у [PERSON] за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу. При цьому з акту відновлення меж земельної ділянки та передачі на зберігання межових знаків із кадастровим планом земельної ділянки від 16.05.2007 вбачається, що земельна ділянка, розташована в колективному садівничому товаристві «Восход-К» на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, загальною площею 0,0693 га, перебуває у власності [PERSON] і має кадастровий номер [NUMBER]. Такі ж відомості щодо характеристики земельної ділянки та її кадастрового номера містяться в актах відновлення меж та кадастрових планах від 26.06.2007 та 04.09.2008, а також в державних актах на право власності на земельну ділянку на ім 'я [PERSON] та [PERSON] В той час за договором купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] Дніпропетровської області від 07.03.2008 за № 629 [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] розташовану за адресою: [ADDRESS]. Продавцю дана земельна ділянка належала на підставі державного акту серії [NUMBER] від 24.05.2001. Згідно довідки про обмеження та обтяження на земельну ділянку від 29.02.2008 дана земельна ділянка має кадастровий номер [NUMBER]. (а.с. 120). 07.03.2008 між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 800003284 на суму 12 800 доларів США та іпотечний договір № 800003284-И, предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Дніпропетровської області. Даний договір нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Красношлик Л.Л. За результатом посвідчення вказаного договору іпотеки, було внесене обтяження земельної ділянки з вказаним кадастровим номером. При цьому при посвідченні даного договору нотаріусу подано довідку про обмеження та обтяження на земельну ділянку, видану Криничанським районним відділом земельних ресурсів Дніпропетровської області від 29.02.2008 № 6/13-284, в якій зазначений кадастровий номер земельної ділянки № [NUMBER] (а.с 48). Того ж дня 07.08.2008 приватним нотаріусом в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] зареєстровано обтяження, реєстраційний номер 6744785 (а.с. 104). На запит адвоката [PERSON] відділом у Криничанському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листом від 30.11.2018 № 445/106-18 повідомлено, що згідно даних державного земельного кадастру земельна ділянка, яка розташована на території Криничанського району Дніпропетровської області за адресою: [ADDRESS] не зареєстрована (а.с. 147). За вказаного, оскільки, позивачем надано до суду технічну документацію на земельну ділянку в колективному садівничому товаристві «Восход-К» на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області та надано докази про відсутність реєстрації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], судом відмовлено в клопотання представника ПАТ «Альфа-Банк» про витребувати у Дніпропетровської регіональної філії Центр державного земельного кадастру та Криничанської селищної (сільської) ради і Петриківської селищної ради копії технічної документації на вказані земельній ділянці; інформації: коли була проведена реєстрація (в Державному реєстрі земель чи в Державному земельному кадастрі) земельних ділянок площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 0,0693 га, що розташована на території Курилівської сільської ради, колективного садівничого товариства «Восход-К», Петриківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER] з паданням підтверджуючих документів; інформації про те, якщо у кадастровому номері [NUMBER] земельної ділянки площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вказана помилка - реальний кадастровий номер. Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить з наступного: Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Спеціальним законом, що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України від 01.07.2004 N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами . Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; Порядок визначає процедуру присвоєння кадастрового номера земельній ділянці та внесення відповідних даних до державного реєстру земель визначений Тимчасовим порядком присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 р. № 749 (далі Порядок). Пунктом 8 Порядку визначено, що кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: КОАТУУ: НКЗ: НКК: НЗД, де КОАТУУ - десятизначний код згідно з Класифікатором об'єктів адміністративно-територіального устрою України ДК 014-96, останніми двома цифрами якого є нулі; НКЗ - двозначний номер кадастрової зони (максимальна кількість кадастрових зон у межах одного об'єкта адміністративно-територіального устрою становить 99); НКК - тризначний номер кадастрового кварталу в межах кадастрової зони (максимальна кількість кадастрових кварталів у межах кадастрової зони становить 999); НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999). Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою. При цьому згідно КОАТУУ Державного класифікатора об'єктів адміністративно-територіального устрою України, земельні ділянки розташовані на територій Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області мають код: 1223756800. У пункті 145 рішення від 15.11.96 у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Конвенційний принцип ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в судовому порядку звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 передбачено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Таким чином аналізуючи встановлені під час судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що позивач є власником земельної ділянки, розташованої в колективному садівничому товаристві «Восход-К» на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER], якій належним чином та в передбаченому законом порядку присвоєно даний кадастровий номер. Через наявність у державному реєстрі відповідного запису про заборону на відчуження та існування обтяження іпотекою земельної ділянки позивача, ідентифікуючи її за кадастровим номером, присвоєним його земельній ділянці, позивач не може вільно розпоряджатися своїм майном, що потребує судового захисту в спосіб визначений позивачем, що забезпечить реальне відновлення його прав та інтересів, а тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Суд не приймає доводи представника ПАТ «Альфа-Банк» щодо належності кадастрового номеру № [NUMBER] земельній ділянці, площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Дніпропетровської області, що встановлено та підтверджено рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04.06.2014 по справі №178/17/14-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 800003284 від 07 березня 2008 року, оскільки, вказане рішення не відповідає всім критеріям преюдиційності для даної справи та не може бути застосовано за правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України до правовідносин, що склалися між сторонами. Так, згідно п. 7 Постанови Пленум ВС України N 14 від 18.12.2009 особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. У даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Таким чином, якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу. Сторона справи може заперечувати преюдиційні факти належними та допустимим доказами і суд повинен ці заперечення розглядати та оцінювати. Крім того, суд критично відноситься до твердження приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик Л.Л. що захист прав позивача у той спосіб, який він просить суд призведе до порушення прав іпотекодержателя ПАТ «Альфа-банк» за договором іпотеки №800003284-И від 07.03.2008, оскільки, як встановлено в судовому засіданні земельна ділянка, розташована на території Криничанського району Дніпропетровської області за адресою: [ADDRESS] не зареєстрована. Заява представника ПАТ «Альфа-банк» про відмову в позові через пропуск позивачем строку позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем не доведено, що позивачу було достовірно відомо про наявність обтяження у Державному реєстрі іпотек станом на 10.04.2008, при цьому згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, поданого до суду позивачем на підтвердженні позовних вимог, сформовано його 28.09.2016, тобто, [PERSON] звернувся до суду протягом строку позовної давності та подані сторонами матеріали такого висновку суду не спростовують (а.с. 15). Вирішуючи питання про судовий збір суд застосовує положення ст. 141 ЦПК України та вважає за доцільне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved