Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

19.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» та приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. про визнання виконавчого напису від 12.12.2016 року реєстровий номер №6745 таким, що не підлягає виконанню. Згодом, 15.08.2017 року позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» та приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих написів вчинених приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. 12.12.2016 року реєстровий № 6745 та 16.01.2017 року реєстровий № 18. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 09.11.2005 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № 4627050081951246 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № [NUMBER] . Згідно умов договору для виконання операції у доларах США за вказаною платіжною карткою позивачу був встановлений кредитний ліміт в 5000 доларів США. Базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору встановлена 1,1% в місяць із розрахунку 360 днів в році. Строк дії платіжної картки закінчився 09.11.2006 року і з цього часу картка банком не обслуговується. Згодом, в травні 2017 року позивач дізнався, що Шосткинським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 12.12.2016 року про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 4627050081951246 в сумі 19670,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.11.2016 року складає 501790, 11 грн. Позивач зазначає, що спірні виконавчі написи вчинено з порушенням умов вчинення виконавчих написів, передбачених Законом України «Про нотаріат» та відповідними інструкціями, згідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Крім того позивач зазначає, що на даний час приватним нотаріусом Завалієвим А.А. вчинено два виконавчих написи за однією і тією заборгованістю, а саме, по заборгованості за кредитним договором № 4627050081951246 в сумі 19670,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 листопада 2016 року складає 501790, 11 грн. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. В судове засідання представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, окрім того, скориставшись своїм правом, ПАК КБ «Приватбанк» в особі представника надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки заборгованість на час вчинення виконавчого напису була безспірною, порушень у вчиненні виконавчого напису нотаріусом не допущено. Відповідач приватний нотаріус Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Своїм правом надати відзив щодо позовних вимог не скористався, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.12.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. відповідно до умов кредитного договору № 4627050081951246 від 09.11.2005 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 01.11.2016 року вчинено оскаржуваний виконавчий напис № 6745 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк грошових коштів в сумі 19670, 33 дол (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят доларів США 33 центи), що за курсом 25.51 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.11.2016 складає 501790 грн 11 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4902,93 доларів США; заборгованість за відсотками 14742,40 доларів США; заборгованість за комісією 25 доларів США /а.с. 11/. 10.05.2017 року постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на підставі виконавчого напису № 6745, виданого 12.12.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., відкрито виконавче провадження № 53887468 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 501790 грн 11 коп. /а.с. 13/. Крім того, 16.01.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., відповідно до умов кредитного договору № 4627050081951246 від 09.11.2005 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 01.11.2016 року, вчинено оскаржуваний виконавчий напис № 18 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк грошових коштів в сумі 19670 дол 33 ц (девятнадцять тисяч шістсот сімдесят доларів США 33 центи), що за курсом 25.51 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.11.2016 складає 501790 грн 11 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4902,93 доларів США; заборгованість за відсотками 14742,40 доларів США; заборгованість за комісією 25 доларів США /а.с. 28/. 10.07.2017 року постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на підставі виконавчого напису № 18, виданого 16.01.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., відкрито виконавче провадження № 54269778 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 501790 грн 11 коп. /а.с. 30/. Надаючи правову оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до змісту статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п.п.1.2, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі Перелік). Таким чином, суд приходить до висновку, що нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку N 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи питання щодо безспірності заборгованості, щодо якої вчинено оспорюваний виконавчий напис, суд вважає за необхідне дослідити питання повноти та правильності подачі відповідачем документів, на підставі яких вчинений цей напис. У цьому контексті слід зазначити наступне. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України видав постанову N 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до п. 2 яких, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, в своїй постанові Кабінетом Міністрів України встановлено такий перелік документів, які необхідно надати нотаріусу для одержання виконавчого напису, що фактично нівелював вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором та повноважень іпотекодержателя. У зв`язку з чим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі N 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. N 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". При цьому, у мотивувальній частині цієї постанови зазначено, що оскаржувана постанова є нечинною з моменту прийняття. Вказане судове рішення набрало законної сили. Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», документами для одержання виконавчого напису залишаються нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Однак, для вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу №6775 від 12.12.2016 року було надано документи, які вказаному переліку не відповідають, а саме: заява про вчинення виконавчого напису від 10.11.2016 року; договір №462705081951246 від 09.11.2005 року; розрахунок заборгованості за договором станом на 01.11.2016 року; письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором; розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку; опис про направлення претензії про наявність у позивача боргу; установчі документи ПАТ КБ "Приватбанк"; довіреність представника ПАТ КБ "Приватбанк" /а.с. 50-65/. Вказані документи не підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, як з огляду на те, що не передбачені вищезазначеним Переліком документів, так і з огляду на те, що з поданих Банком документів не можливо встановили, що пропущено строк позовної давності. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед Банком, суми тіла кредиту та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). З наданих приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 6745 від 12.12.2016 року, вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» до своєї заяви про вчинення виконавчого напису, крім іншого, було додано письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 4627050081951246 від 09.11.2005 року /а.с. 52/ та список поштових відправлень рекомендованих листів, за яким на адресу [PERSON] 07.11.2016 року направлено дану письмову вимогу /а.с. 54,55,56/, однак підтвердження отримання листа адресатом Банком не надано, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що також не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. З наданих приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 18 від 16.01.2017 року, вбачається, що даний виконавчий напис нотаріуса вчинений на підставі таких вихідних документів як і виконавчий напис № 6745 від 12.12.2016 року (а.с. 66-82, 49-65), в наслідок чого [PERSON] було вдруге притягнуто до цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконавчі написи №6745 від 12.12.2016 року та №18 від 16.01.2017 року слід визнати такими, що не підлягають виконанню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, вказані позовні вимоги є обґрунтованими лише в частині їх висунення перед банком. В даній категорії справ нотаріус не може бути відповідачем, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial