Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

26 січня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ДП "Волиньвугілля" про стягнення сум належних при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працювала на підприємстві відповідача, ВП "Шахтоуправління" "Нововолинське" ДП "Волиньвугілля". 01 жовтня 2014 року була звільнена у зв'язку з скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Стверджує, що на день звільнення, відповідач не провів з нею повного розрахунку належних їй сум при звільненні. На день звільнення позивачу належало до виплати 3446,44 грн. - заробітна плата за вересень 2014 року, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога при звільненні при скороченні штату працівників. Вважає, що відповідач повинен виплатити їй 3446,44 грн. належним сум при звільненні та 14694,40 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 жовтня 2014 року по 22 січня 2015 року з розрахунку 183,68 грн. х 80 робочих дні. Просить суд стягнути з відповідача вказані кошти на її користь та 350 грн. витрат на правову допомогу. Також просить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення платежів в межах середнього заробітку в сумі 2571,52 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просили її задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважних причин. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про, що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З дослідженої судовому засіданні копії трудової книжки [PERSON].(а.с. 4-5) вбачається, що позивач працювала на ДП "Волиньвугілля" на посаді машиніста по пранню і ремонту спецодягу. Звільнена 01 жовтня 2014 року за скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно довідки ДП "Волиньвугілля № 1819/14 від 12 грудня 2014 року (а.с. 6), середньоденний заробіток [PERSON] становив 183,68 грн. Відповідно до довідки ДП "Волиньвугілля" № 1818/14 від 12 грудня 2014 року (а.с. 7), на день звільнення [PERSON] нараховано заробітну плату за вересень 2014 року в розмірі 2834,91 грн. В жовтні 2014 року було нараховано 1134,75 грн. - компенсація за невикористану відпустку, 2571,52 грн. - вихідна одномісячна допомога при звільнення за скороченням. Станом на 19 грудня 2014 року на розрахунковий рахунок [PERSON] було зараховано 03 грудня 2014 року - 1971,89 грн. та 05 грудня 2014 року - 1122,85 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідачем не надано суду жодних доказів щодо правомірності невиплати [PERSON] вихідної допомоги при звільнені у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України. Період затримки розрахунку розраховано з 01 жовтня 2014 року по 22 січня 2015 року, середньоденний заробіток становить 183,68 грн. (а.с. 6), а саме: 80 робочих днів х 183,68 грн., тому до стягнення з відповідача на користь позивача належить 14694,40 грн. середнього заробітку на час затримання розрахунку та 3446,44 грн. належним сум при звільненні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До стягнення з відповідача на користь позивача належить 350 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 8-10, 16-17). Також до стягнення з відповідача ДП "Волиньвугілля" в дохід держави підлягають судові витрати: 243,60 грн. судового збору. Щодо задоволення позовних вимог про негайне виконання рішення в частині стягнення платежів в межах середнього заробітку в сумі 2571,52 грн., то в цій частині позову слід відмовити, оскільки стягнення сум, належних працівникові при звільненні не підлягають до негайного виконання.

Outcome: approved