Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У листопаді 2010 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Філії 17 ПП «НИВА - В.Ш.», Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, ПАТ «Райффазен Банк Аваль», [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON], КП «Кременчуцьке МБТІ» про скасування результатів прилюдних торгів нерухомого майна. Позивач просила скасувати результати прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що є власністю [PERSON] від 14 липня 2010 року та скасувати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, посвідченого 13 серпня 2010 року приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2859 (т. 1 а.с.а.с. 3-4). Зазначала, що 11 жовтня 2010 року, при ознайомленні з матеріалами зведеного виконавчого провадження, дізналася, що 14 липня 2010 року з прилюдних торгів була продана належна їй на праві власності частина житлового будинку [ADDRESS]. Посилалася на те, що прилюдні торги були проведенні з порушенням законодавства України, а саме її не повідомляли про опис та арешт нерухомого майна, проведення його оцінки, дату, час та місце проведення прилюдних торгів. Не було враховано зміни та перепланування житлового приміщення, а також, що була приватизована земельна ділянка, на якій розташоване спірне нерухоме майно. Після неодноразового збільшення та уточнення позовних вимог, [PERSON], посилаючись на ст.ст. 203, 215, 387, 388 ЦК України, а також на правові висновки, зроблених Верховним Судом України при розгляді цивільних справ, мотивуючи тим, що про відкриття виконавчого провадження, здійснення у ході нього відповідних дій, здійснення оцінки вартості майна, призначення прилюдних торгів, їх проведення та результатів цих торгів, що спірне майно було описано та арештовано, і продано з прилюдних торгів всупереч вимогах Закону України « Про іпотеку », оскільки вказана частина житлового будинку перебувала в іпотеці, просила суд постановити рішення, яким: - визнати недійсними та такими, що організовані та проведені з порушенням вимог закону прилюдні торги від 14 липня 2010р. з реалізації предмету іпотеки - частини житлового будинку [ADDRESS]. - визнати недійсними результати прилюдних торгів від 14 липня 2010р. з реалізації предмету іпотеки - частини житлового будинку [ADDRESS]. - визнати недійсним протокол Філії 17 ПП «Нива B.LLI.» від 14 липня 2010 р. № 1710052-1 з проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, предмету іпотеки - частини житлового будинку [ADDRESS]. - визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки - частини житлового будинку [ADDRESS] від 22 липня 2010 р., затвердженого в.о. начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Ляш О.В. - визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія ВРА №329178 видане [PERSON] на частину житлового будинку [ADDRESS], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] 13 серпня 2010 р. реєстр. № 2859. - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом - бланк ВТА 255663, яке зареєстровано в реєстрі за № 3843 та видане 05 жовтня 2012 р. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] - витребувати від [PERSON] частину житлового будинку [ADDRESS] та повернути її у власність [PERSON] (т.1 а.с.а.с.88-92, 132-142, 149-154; т.2 а.с.а.с.1-4, 120-123, 159-160; т.3 а.с.а.с.38-43, 75-76; т. 4 а.с.а.с. 191-208; т. 6 а.с.а.с. 187-192). У судовому засіданні позивач [PERSON], котра є одночасно представником третьої особи [PERSON], представник позивача [PERSON] - [PERSON], третя особа [PERSON], який є одночасно представником позивача [PERSON] уточнений позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини і підстави викладені у позовних заявах. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні 17 червня 2014 року остаточно наполягали на підтриманні позовних вимог, які були уточненні 31 березня 2014 року з посиланням на правові підстави позову, а саме: ст.ст. 8, 41, 47 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу до цієї Конвенції, ст.ст. 203, 215, 228, 387, 388, ЦК України. Представник відповідача - Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції - Подольський А.А. з позовом не погодився, просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що 14 липня 2010 р. спірне майно було реалізоване на прилюдних торгах за ціною 238 000,00 грн., як описане та арештоване нерухоме майно. Грошові кошти перераховані АТ «Райффайзен Банк Аваль» в рахунок часткового погашення загального боргу. Переможцю торгів [PERSON] було видано акт про результати проведення прилюдних торгів та реалізацію як предмета іпотеки. Всі виконавчі дії проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на той час. Не заперечував, що на спірне нерухоме майно було звернуто стягнення без наявності відповідного виконавчого провадження, яке було б відкрито на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки або відповідного виконавчого напису нотаріуса. Представник відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Савченко Л.П. з позовом не погодилася, просила відмовити в задоволенні позову. Пояснила, що постановами Автозаводського відділу ДВС Кременчуцького МУЮ від 14 серпня 2009 р. були відкриті виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] щодо виконання виконавчих листів № 2-2210/09 та 2-2211/09, виданих Автозаводським районним судом м. Кременчука 03 серпня 2009 р. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитними договорами. Частина будинку, яка належала позивачеві на праві власності і яка була передана позивачем в іпотеку банку, була продана з прилюдних торгів. На час укладення договору іпотеки і пізніше позивач не повідомляла банк про приватизацію земельної ділянки. Підтвердила, що спірне нерухоме майно дійсно перебувало в іпотеці банку, але не було рішення суду або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки. 14 липня 2010 р. відбулися прилюдні торги з реалізації вказаної вище квартири. Грошові кошти, які надійшли від продажу майна, були перераховані банку в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитними договорами, а інакше не могло бути, так як реалізоване майно боржника забезпечувало два кредитні договори, які не виконувалися позивачем, що і стало підставою для звернення до суду з двома позовами, за якими і постановлені судові рішення № 2-221009 і № 2-221109. Кредитні договори розірвані, але станом на день розгляду справи заборгованість за кредитними договорами у повному обсязі не сплачена. Банк не звертався до суду з відповідним позовом про звернення стягнення або до нотаріуса про видачу виконавчого напису щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, в договорі інший спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки не передбачався. Відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] з позовом не погодилися, просили відмовити в задоволенні позову. Пояснили, що дружина [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO], придбала на прилюдних торгах нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] за ціною 238 000,00 грн. і, оформивши всі необхідні документи, стала власником вказаного майна. [PERSON] та [PERSON] є добросовісними набувачами нерухомого майна, тому воно не може бути витребуване. Крім того, відповідач [PERSON] пояснив, що в день торгів прийшов з дружиною [PERSON] одразу до Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, де відбулися торги. Представники відповідача - приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] - [PERSON], [PERSON] з позовом не погодилися. Пояснили, що свідоцтво про право власності було видано [PERSON] на підставі акту про результати прилюдних торгів, виданого Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ. Як приватний нотаріус, [PERSON], при видачі свідоцтва, жодних порушень чинного законодавства не допустила. Представник відповідача - Кременчуцького міського управління юстиції - Чернова Ю.М. з позовом не погодилася, вважаючи позов безпідставним. Пояснила, що у випадку повернення нерухомого майна попередньому власнику державна реєстрація буде здійснена на підставі рішення суду. На даний час спір між позивачем та цим відповідачем з приводу проведення державної реєстрації - фактично відсутній. Представник третьої особи - органу опіки та піклування - виконавчого комітету Автозаводської районної Ради м. Кременчука - Гончар Б.Б. позов підтримала. Пояснила, що при проведенні торгів було допущено порушення законних прав та інтересів неповнолітніх на той час дітей позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON], оскільки орган опіки та піклування, надавши дозвіл на передачу спірного нерухомого майна в іпотеку, дозволу на відчуження майна не надавав і державні виконавці та/або торгуюча організація з відповідними зверненнями до органу опіки та піклування не зверталися. Третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу - [PERSON] з позовом не погодився. Підтвердив, що посвідчував договір іпотеки спірного нерухомого майна в 2007 році, а також зміни до нього, здійснив відповідні реєстрації майна в реєстрі іпотек та обтяження цього майна. Обтяження було скасовано у серпні 2010 року. За закінченням строку зберігання документів архівні документи за договором іпотеки спірного нерухомого майна знищені. Третя особа [PERSON] щодо суті розгляду справи не визначився. Пояснив, що проводив оцінку спірного майна двічі: восени 2009 року та у квітні 2010 року. При проведенні оцінки безпосередній огляд житлового будинку та подвір'я не здійснював внаслідок відсутності доступу. Оглянув житловий будинок ззовні через загородження. У судове засідання не прибули повторно представник відповідача ПП «Нива - В.Ш.», представник відповідача КП «Кременчуцьке МБТІ», представник третьої особи ПАТ КБ «Приватбанк», відповідач - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та третя особа [PERSON], які були повідомленні про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідач - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та третя особа [PERSON] просили розглянути справу за їх відсутності. Керівництво ПП «Нива - В.Ш.», КП «Кременчуцьке МБТІ», ПАТ КБ «Приватбанк» не повідомляли суд про причини неявки їх представників. Суд, вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, їх представників, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Відповідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину. Відповідно ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України (в редакції станом на 14 липня 2010 року) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 1 ст. 215 цього Кодексу (в редакції станом на 14 липня 2010 року) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 228 ЦК України (в редакції на вказаний вище час): правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним; правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У ч. 2 ст. 388 ЦК України передбачено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно ст. 1301 ЦК України свідоцтва про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала право на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] уклала 14 травня 2007 року з [PERSON] договір купівлі-продажу, який було посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1990, за яким [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла у власність частину [ADDRESS], загальною площею 69,3 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., розташованих на землі державної власності площею 1118 кв.м. (т.1 а.с.а.с 8-14). Позивачем [PERSON] у 2008 році була приватизована частина земельної ділянки площею 500 кв.м., на якій розташоване вказане нерухоме майно, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 18 грудня 2008 року позивачеві Автозаводською районною Радою м. Кременчука, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010854800923 (т.1 а.с. 15), котрий було оглянуто в оригіналі в судовому засіданні. 14 травня 2007 року між позивачем [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», надалі - Банк) було укладено кредитний договір № 014/0049/82/81808, за яким Банк надав позивачеві споживчий кредит на суму 40400 долар США строком до 10 травня 2027 року зі встановленням процентної ставки за користування кредитом - 12,85% річних. У забезпечення виконання [PERSON] умов цього кредитного договору, між Банком та третьою особою [PERSON] 14 травня 2007 року було укладено договір поруки (арх. цив. справа № 2-2211/09 а.с.а.с. 6-11, 15-16). 31 липня 2007 року між позивачем [PERSON] та Банком було укладено кредитний договір № 014/0058/82/86127, за яким Банк надав позивачеві кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 25000 долар США строком до 31 липня 2017 року зі встановленням процентної ставки за користування кредитом - 13,5% річних. У забезпечення виконання [PERSON] умов цього кредитного договору, між Банком та третьою особою [PERSON] 31 липня 2007 року було укладено договір поруки (арх. цив. справа № 2-2210/09 а.с.а.с. 6-12, 16-17). Крім цього, у забезпечення виконання [PERSON] умов цих кредитних договорів, між позивачем та Банком було укладено 14 травня 2007 року договір іпотеки, до якого були внесені зміни додатковою угодою № 1 від 01 серпня 2007 року, за яким позивач передала вказане нерухоме майно в іпотеку Банку (арх. цив. справа № 2-2210/09 а.с.а.с. 13-15, арх. цив. справа № 2-2211/09 а.с.а.с. 12-14). 14 травня 2007 року приватним нотаріусом [PERSON] було здійснено реєстрацію обтяження спірного нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а 22 травня 2007 року здійснено реєстрацію іпотечного майна у Державному реєстрі іпотек, що не заперечувала позивач, підтвердили у судовому засіданні представник відповідача Банку - Савченко Л.П. та третя особа - [PERSON], а також підтверджується копіями витягів (т. 7 а.с.а.с. 119-120). Рішенням органу опіки та піклування - виконавчого комітету Автозаводської районної Ради м. Кременчука від 12 березня 2007 за № 104 було надано дозвіл [PERSON] та [PERSON], які мали на той час малолітніх синів [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], на укладення договорів купівлі-продажу та іпотеки спірного нерухомого майна (т. 7 а.с.а.с. 40-41). Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 червня 2009 року по цивільній справі за № 2-2210/09 р. за позовом ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON], [PERSON] пр стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь банку заборгованість за кредитним договором № 014/0058/82/86127 в сумі 212277,15 грн. та судові витрати (арх. цив. справа №2-2210/09 р. а.с.35). Додатковим рішенням від 25 березня 2011 року цього суду по вказаній справі було розірвано кредитний договір № 014/0058/82/86127. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 15 червня 2011 року вказані рішення суду першої інстанції залишені без змін (арх. цив. справа №2-2210/09 р. а.с.а.с. 35, 82, 107, 148-149). Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 червня 2009 року, яке було залишено без змін згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 04 квітня 2011 року по цивільній справі за № 2-2211/09 р. за позовом ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь банку заборгованість за кредитним договором №014/0049/82/81808 в сумі 312575,92 грн. та судові витрати. Додатковим рішенням від 17 грудня 2012 року цього суду по вказаній справі було розірвано кредитний договір № 014/0049/82/81808, яке було залишено без змін згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 06 лютого 2013 року (арх. цив. справа №2-2211/09 р. а.с.а.с. 34, 71, 128-131, 203-204, 232-234). На виконання заочних рішень від 30 червня 2009 року по вказаним справам за заявами представника Банку, 03 серпня 2009 року Автозаводським районним судом м. Кременчука були видані виконавчі листи за №№ 2-2210/09, 2-2211/09 стосовно [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29 грудня 2011 року по справі № 464/11, яка не була оскаржена, виконавчий лист за № 2-2210/09, який було видано 03 серпня 2009 року на виконання заочного рішення суду від 30 червня 2009 року по справі за № 2-2210/09 стосовно [PERSON], було визнано таким, що не підлягає виконанню, оскільки на день видачі виконавчого листа заочне рішення суду не набрало законної сили та не було підписано уповноваженими на те суддею та секретарем суду (справа № 464/11 а.с. 34). Виконавчий лист за № 2-2210/09, який було видано 03 серпня 2009 року на виконання заочного рішення від 30 червня 2009 року по справі за № 2-2210/09 стосовно позивача [PERSON] не було визнано таким, що не підлягає виконанню (справа № 275/11 а.с.а.с. 95-96). Ухвалами Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 жовтня 2011 року по справі № 260/11 та від 17 вересня 2012 року по справі № 3/12 виконавчі листи за №№ 2-2211/09, які були видані 03 серпня 2009 року на виконання стосовно [PERSON] та [PERSON] заочного рішення від 30 червня 2009 року по справі за № 2-2211/09, були визнані такими, що не підлягають виконанню, оскільки на день видачі виконавчих листів заочне рішення суду не набрало законної сили та не були підписані уповноваженими на те суддею та секретарем суду (справа № 260/11 а.с.а.с. 85, 131-133, справа № 3/12 а.с.а.с. 157-158, 189-191). Матеріали зведеного виконавчого провадження, яке перебувало в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ і яке було відкрито на підставі виконавчих листів за №№ 2-2210/09, 2-2211/09 на виконання заочних рішень суду від 30 червня 2009 року щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами стосовно [PERSON] в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ знищені у лютому 2013 року, що підтверджується повідомленням цього відділу від 17 січня 2014 року за № 1513 (т. 4 а.с.а.с. 121-126). Постановами головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Шамало Ю.В. від 14 серпня 2009 року було відкрито виконавчі провадження на підставі виконавчих листів за №№ 2-2210/09, 2-2211/09 на виконання заочних рішень суду від 30 червня 2009 року щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами стосовно [PERSON], які були об'єднанні у зведене виконавче провадження згідно постанови цього державного виконавця від 22 серпня 2009 року (т. 5 а.с.а.с. 239-240, 255-259). Одночасно, при відкритті виконавчих проваджень постановами державного виконавця було накладено арешти у межах суми звернень стягнень і відповідні обтяження були зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (т. 5 а.с.а.с. 227, 247, 255-259). Крім того, спірне нерухоме майно було описано та арештовано, що підтверджується актом опису й арешту майна, складеного 02 жовтня 2009 року цим державним виконавцем (т. 5 а.с.а.с. 230-233). Постановою головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Шамало Ю.В. від 19 жовтня 2009 року було доручено [PERSON] проведення оцінки спірного нерухомого майна, яке було описано та арештовано у ході зведеного виконавчого провадження (т. 5 а.с. 225). Між Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ та [PERSON] не було укладено відповідний договір на проведення експертної оцінки спірного нерухомого майна, що підтверджується листом головного управління юстиції у Полтавської області за № 10-24/9719 від 07 жовтня 2011 року та листом Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 03 жовтня 2011 року за № 52599 (т. 2 а.с.а.с. 43-44). У листопаді 2009 року та повторно у квітні 2010 року третя особа [PERSON], як фізична особа-підприємець - суб'єкт оціночної діяльності, надав звіти та висновки про вартість спірного нерухомого майна (т. 5 а.с.а.с. 168, 184-211). [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що оцінку спірного майна здійснював на підставі наданих державним виконавцем документів, документи про право власності на земельну ділянку були відсутні, і, що він здійснював огляд ззовні об'єкта нерухомого майна, не маючи вільного доступу до цього об'єкта. У червні 2010 року начальником Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Скрипником В.Л. була подана заявка на реалізацію частини [ADDRESS], з початковою вартістю майна в розмірі 233799 грн., визначеної [PERSON] (т. 2 а.с. 32). Реалізацію майна здійснювала філія № 17 ПП «Нива - В.Ш.», яка знаходиться в м. Полтава, на підставі договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, який було укладено 16 червня 2009 року між Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ та ПП «Нива - В.Ш.» в особі його філії № 17 (т. 2 а.с. 138). Організаторами торгів - Полтавської філії ПП «Нива - В.Ш.» було здійснено інформаційні повідомлення про майно, яке підлягало реалізації з прилюдних торгів, місце його знаходження, дату, час та місце проведення прилюдних торгів, у тому числі у друкованих засобах масової інформації, а також шляхом направлення відповідних повідомлень Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ та сторонам виконавчого провадження (т.1 а.с.а.с. 38-39, т. 2 а.с.а.с. 139-140, т. 5 а.с. 116, т. 6 а.с.а.с. 229-234). У цих повідомленнях зазначалася місцем проведення торгів місце розташування об'єкта нерухомого майна. 14 липня 2010 року філією № 17 ПП «Нива - В.Ш.» було проведено прилюдні торги з реалізації спірного нерухомого майна, належного [PERSON], в результаті яких переможцем прилюдних торгів була визнана [PERSON], яка запропонувала найвищу ціну лоту в 238 тис. грн., що підтверджується протоколом № 1710052 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (т. 2 а.с. 141). Торгуючою організацією прилюдні торги були проведені в приміщенні Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, який розташовується за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Радянська, буд. 15/4. Про зміну місця торгів торгуючою організацією відповідні інформаційні повідомлення сторонам виконавчого провадження не надсилалися. Обставини щодо зміни місця проведення торгів без повідомлення про таке не заперечували у судовому засіданні представник Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Подольський А.А., відповідач [PERSON] та представник відповідача Банку - Савченко Л.П. Крім того, відповідач [PERSON] повідомив у судовому засіданні про те, що він з дружиною [PERSON] знав про нове місце проведення торгів, оскільки вони одразу пішли до приміщення відділу ДВС. 22 липня 2010 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Братчун О.О. було видано Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого в.о. начальника Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Ляш В.О., згідно якого спірне нерухоме майно як предмет іпотеки було реалізовано ПП «Нива - В.Ш.» в особі філії № 17 та яке було придбано [PERSON] (т. 5 а.с.а.с. 136-137). [PERSON] були внесені на рахунок торгуючої організації кошти як гарантійний внесок в розмірі 7013,97 грн., які були зараховані в рахунок оплати винагороди згідно договору № 1710052. Кошти в розмірі 230986,03 грн. (двісті тридцять тис. дев'ятсот вісімдесят шість грн. 03 коп.) були перераховані Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ Банку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0049/82/81808 за виконавчим листом № 2-2211/09, що підтверджується платіжним дорученням № 8101 від 28 липня 2010 року, актом від 22 липня 2010 року та квитанціями (т. 2 а.с. 141, т.5 а.с. 135, 136-137, 142, 147). 13 серпня 2010 року, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] було видано [PERSON] свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, зареєстрованого в реєстрі за № 2859. Державна реєстрація права власності на частину [ADDRESS] за [PERSON] було здійснено 19 листопада 2010 року, на підставі рішення про державну реєстрацію реєстратора КП «Кременчуцьке МБТІ» Осьмук К.Б. від 19 листопада 2010 року, реєстраційний № 5509216, номер запису: 4913 в Книзі: 44 (Наглядове провадження прокуратури м. Кременчука за № 07/1-1441с-10/11/12/13 в 2-х т. без нумерації). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER], виданого 11 лютого 2012 року Центральним ВДРАЦС Кременчуцького МУЮ (т. 2 а.с. 171). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] по спадковій справі № 10/2012, зареєстровано в реєстрі за № 3843, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], яке складається з: ? (однієї другої) частини житлового будинку, (який складається з квартири [NUMBER], квартири [ADDRESS]. Рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірну нерухоме майно прийнято 15 листопада 2012 року реєстратором КП «Кременчуцьке МБТІ» Коноплицькою В.В., реєстраційний номер: 21633060, номер запису: 4913 в Книзі: 44 (т. 3 а.с.а.с. 97-99). Суд приходить до висновку, що прилюдні торги з реалізації спірного майна 14 липня 2010 року, яке перебувало в іпотеці, було проведено без дотримання вимог чинного законодавства України (станом на день проведення торгів). Згідно ч.8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 14 липня 2010 року) примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (898-15). Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції станом на 14 липня 2010 року) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Частиною 3 цієї ж статті Закону визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У п. 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що у разі якщо за судовим рішенням із відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то судом не може бути змінений спосіб виконання такого рішення на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватись за рахунок усього майна, що належить боржнику. Відповідно до Акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 22 липня 2010 року, дане спірне нерухоме майно було продано на прилюдних торгах, які відбулися 14 липня 2010 року, саме як іпотечне майно, іпотекодержателем якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Разом з тим, рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не ухвалювалося, виконавчий напис нотаріусом про таке не вчинявся. Представник відповідача - Банку Савченко Л.П. не заперечувала факт відсутності звернення Банку з відповідним позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки або з заявою до нотаріуса про здійснення виконавчого напису щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач [PERSON] та представник відповідача - Банку Савченко Л.П. підтвердили у судовому засіданні, що будь-який інший порядок звернення стягнення на предмет іпотеки не було визначено сторонами у договорі іпотеки та додатковій до нього угоді за № 1. Порядок реалізації арештованого нерухомого майна врегульовано Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 р. № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 р. за № 745/4838 (в редакції станом на день проведення торгів). Пунктом 2.2. цього Тимчасового положення визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власникам майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну. Згідно п.3.11. цього Положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Належні і допустимі докази про належні і своєчасні повідомлення позивача [PERSON] про дату, час і місце проведення прилюдних торгів, і зокрема про зміну місця проведення торгів, відповідачі до суду не подали. Крім того, прилюдні торги були проведені 14 липня 2010 року з порушенням вимог п.3.2. вказаного Положення за відсутності дійсних на момент проведення торгів документів, що характеризують об'єкт нерухомості та підтверджують право власності. Так, ні Автозаводський ВДВС Кременчуцького МУЮ, ні торгуюча організація не одержували витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно та витяг з державного земельного кадастру на земельну ділянку, на якій розташовано будинок [ADDRESS] (т. 2 а.с. 118). Також, відповідачем Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ, незважаючи на отримане повідомлення про приватизацію земельної ділянки позивачем, не було повідомлено про це торгуючу організацію - ПП «Нива - В.Ш.» в особі його філії № 17, а остання не вжила заходів щодо належної підготовки прилюдних торгів з зазначенням відомостей про нерухоме майно та земельну ділянку на якій це нерухоме майно розташоване. Всупереч вимогам п.4.12. Тимчасового положення, відповідач ПП «Нива - В.Ш.» в особі його філії № 17, не отримавши підтвердження щодо отримання повідомлення позивачем про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, у тому числі щодо зміни місця проведення торгів, а також про стартову ціну реалізації майна, не припинило прилюдні торги і не зняло майно з продажу. Торгуючою організацією не були дотримані вимоги ч.4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» від 02 червня 2005 року за № 2623-IV (в редакції станом на 14 липня 2010 року), а саме не було отримано необхідний попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження спірного нерухомого майна. Суд не погоджується з доводами представника відповідача - Банку - Савченко Л.П., що орган опіки та піклування надав такий висновок у березні 2007 року, оскільки орган опіки та піклування надав лише дозвіл на передачу у майбутньому спірного майна в іпотеку, а не на подальше його відчуження, про що вказувала в судовому засіданні представник органу опіки та піклування Гончар Б.Б. Суд також враховує, що з дати відкриття виконавчих проваджень і до дня ознайомлення позивача з матеріалами виконавчого провадження - 11 жовтня 2010 року, ні Автозаводський ВДВС Кременчуцького МУЮ, ні торгуюча організація ПП «Нива - В.Ш.» не вживали заходів для належного і своєчасного направлення копій процесуальних документів у ході виконавчого провадження та повідомлень з приводу призначення та проведення прилюдних торгів, їх дати, часу, місця торгів, зміну місця торгів, стартову ціну, а також про результати проведених торгів з надсиланням відповідних документів щодо реалізації предмету іпотеки, їх вручення позивачеві та отримання підтверджень про повідомлення і отримання позивачем відповідної інформації. Суд не погоджується з доводами позивача [PERSON] її представника [PERSON], третьої особи [PERSON] з приводу того, що не були враховані при відчуженні спірного нерухомого майна факт перепланування у спірному приміщенні, здійснення прибудов, оскільки вони не були позивачем належним чином узаконені. На порушення статті 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмету іпотеки не встановлювалася рішенням суду, виконавчим написом нотаріуса, домовленістю між Банком та позивачем, а тому суд погоджується з позивачем, що висновок про вартість нерухомого майна, яка була визначена [PERSON] у листопаді 2009 року та у квітні 2010 року була здійснена з порушенням вимог ст.ст. 10, 11, 31 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», враховуючи відсутність відповідного договору між ВДВС та оцінювачем, постанови державного виконавця про проведення повторної оцінки, непроведення фактичного огляду нерухомого майна [PERSON] Суд не погоджується з доводами представника відповідача Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Подольського А.А. та представника відповідача - Банку - Савченко Л.П. щодо відсутності порушень чинного законодавства України при організації та здійсненні спірних прилюдних торгів з посиланням на наявність ухвал суду по цивільним справам за скаргами позивача на дії державних виконавців та керівництва цього відділу ДВС, а також на наявність постанови прокурора про відмову у порушенні кримінальної справи. Дійсно, ухвалами Автозаводського районного суду м. Кременчука, зокрема: - від 10 квітня 2013 року, яка була залишена без змін згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 12 червня 2013 року (цивільна справа №524/406/13-ц, номер провадження 4с/524/8/13 а.с.а.с. 1-5, 233, 234, 275-278), - від 13 березня 2013 року, яка була залишена без змін згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 24 квітня 2013 року (цивільна справа №524/1333/13-ц, номер провадження 4с/524/19/13 а.с.а.с. 1-4, 12-19, 54-56, 62-64, 159-161), - від 05 червня 2013 року, яка була залишена без змін згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2013 року (цивільна справа №2-2211/09, номер провадження 4с/524/38/13 а.с.а.с. 1-7, 51-52, 89-95), - від 26 березня 2014 року (цивільна справа № 2-2211/09, номер провадження 4с/524/3/14 а.с.а.с. 69-70, 187-192), було відмовлено позивачеві у задоволенні численних скарг позивача на процесуальні дії державних виконавців та керівництва Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ у ході здійснення зведеного виконавчого провадження. Однак, позивач у цих скаргах не оскаржувала прилюдні торги та відповідні правовстановлюючі документи, якими фактично та юридично були оформленні результати торгів, та які підлягають оскарженню тільки у позовному провадженні у порядку цивільного судочинства. Крім того, згідно постанови від 10 серпня 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи прокурора прокуратури м. Кременчука Новосела Р.І. (відмовний матеріал № 470пр/10 т.4 без нумерації аркушів справи) було відмовлено у порушені кримінальної справи за заявами [PERSON] та [PERSON] на дії службових осіб Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, Автозаводського районного суду м. Кременчука, реєстраторів КП «Кременчуцьке МБТІ», Кременчуцького відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оцінювача [PERSON] за відсутністю в їх діях ознак злочинів, передбачених ст.ст. 364-367 КК України, а не ознак вчинення інших правопорушень, зокрема відповідальність за вчинення яких наступає згідно цивільного законодавства України. Станом на день розгляду справи в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ перебуває на виконанні зведене виконавче провадження ВП № 23142736 про стягнення з заявника [PERSON] на користь юридичних осіб боргів, стягнутих за рішеннями Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 червня 2009 року по справі № 2-2210/09 та по справі №2-2211/09 за позовами ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON], [PERSON], а саме про стягнення боргу за кредитними договорами відповідно на суму 212277,15 грн. та 312575,92 грн. з судовими витратами, а також за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31 березня 2010 року по справі №2-1550/2010 року за позовом ПАТ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором на суму 84932,75 грн. з судовими витратами (т. 5 а.с.а.с. 1-259). Позивачем [PERSON] станом на день розгляду справи заборгованість за кредитними договорами, укладених між нею та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», і ПАТ КБ «Приватбанк» - несплачена. Наявність незакінченого зведеного виконавчого провадження, непогашення заборгованості позивачем [PERSON] на користь вказаних банків не спростовує позовні вимоги та не свідчить про законність організації і проведення прилюдних торгів. З урахуванням встановленого, суд визначає, що спірні прилюдні торги з продажу нерухомого майна, які відбулися 14 липня 2010 року, були проведені відповідачем ПП «Нива - В.Ш.» в особі його філії № 17 з порушенням вимог ст.ст. 33, 43 Закону України «Про іпотеку» (в редакції станом на день проведення торгів), тобто поза межами відповідного виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки, що свідчить про порушення вимог закону в момент організації та проведення прилюдних торгів. Крім того, якщо проведені на виконання судового рішення прилюдні торги з реалізації майна визнано судом такими, що проведені з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, то особа яка придбала це майно, у даному випадку [PERSON], не була добросовісним набувачем у якого майно не може бути витребуване відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України. Не є таким добросовісним набувачем і [PERSON] відповідно до положень ст.ст. 387, 388 ЦК України, незважаючи на те, що він успадкував спірне майно. Суд констатує, що у зв'язку з проведенням незаконних прилюдних торгів, внаслідок яких позивач була протиправно позбавлена права власності на нерухоме майно, права на житло і фактично права власності на земельну ділянку, були допущені порушення прав позивача, передбачених ст.ст. 41, 47 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР, зокрема щодо права мирно володіти своїм майном. Відповідачі не подали до суду належні і допустимі, безспірні і достовірні докази на спростування встановлених судом обставин та позову в цілому. Строки позовної давності, які встановленні ст. 257 ЦК України та ст. 48 Закону України «Про іпотеку» (в редакції станом на 25 листопада 2010 року) не були позивачем пропущенні, враховуючи, що позивач дізналася про порушення свої прав 11 жовтня 2010 року при її ознайомленні з матеріалами зведеного виконавчого провадження, що не заперечувалося сторонами, та, що позов було подано до суду 25 листопада 2011 року. На підставі встановлених та наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Оскільки прилюдні торги проданого майна були проведені з порушенням вимог закону в момент їх проведення та враховуючи незаконну організацію їх проведення, необхідно визнати недійсними прилюдні торги, їх результати, протокол про їх проведення, акт державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно ст.ст. 387, 388 ЦК України від відповідача [PERSON] необхідно витребувати спірне майно як із чужого незаконного володіння з визнанням права власності позивача на це майно. При цьому, суд врахував і правові висновки, встановлених Постановами Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року по справі № 6-116цс12, від 03 жовтня 2011 року по справі № 3-98гс11, від 12 лютого 2014 року по справі № 6-165цс13, від 25 квітня 2012 року по справі № 6-25цс12, від 31 жовтня 2012 року по справі № 6-53цс12, від 26 червня 2013 року по справі № 6-58цс13-1, від 18 вересня 2013 року по справі № 6-95цс13, від 07 листопада 2012 року по справі № 6-107цс12. Позов підлягає частковому задоволенню з підстав суб'єктного складу відповідачів, зокрема: приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], Кременчуцького міського управління юстиції та КП «Кременчуцьке МБТІ», які не були організаторами та учасниками відповідного виконавчого провадження, спірних торгів, та, що неправомірних дій стосовно позивача не допустили. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ПП «Нива - В.Ш.», як з торгуючої організації, яка організувала та провела прилюдні торги з реалізації майна, яке перебувало в іпотеці, з порушенням чинного законодавства України, на користь позивача у повернення сплаченого судового збору на суму 3145,20 грн. в частині вимог майнового та немайнового характерів (2901,60 грн. + 243,60 грн.), враховуючи, що суд має останні відомості про вартість спірного майна на суму 290160 грн. станом на день видачі свідоцтва про право на спадщину за законом 05 жовтня 2011 року (т. 3 а.с. 97). Суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу [PERSON] право на звернення до суду у порядку цивільного судочинства до винних осіб щодо відшкодування збитків.

Outcome: partial