Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON], в особі представника, який діє на підставі довіреності [PERSON], заінтересована особа - Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення змін до актового запису. Заяву , з врахуванням заяви про уточнення вимог заяви від 07.02.2018 року та з врахуванням уточнених вимог в судовому засіданні, мотивує тим, що заявник народився 19 червня 1965 року і під час реєстрації його народження в актовому записі про народження №11 від 06 липня 1965 року, складеному Верховино-Бистрянською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області, його прізвище було записано як «[PERSON]» відповідно до родових прізвищ його батьків. 11 серпня 1984 року заявником було укладено шлюб з громадянкою України [PERSON], про що виконавчим комітетом Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району складено актовий запис №16 від 11 серпня 1984 року. Після державної реєстрації шлюбу заявником залишено своє прізвище «[PERSON]», прізвище дружини змінено з дівочого «[PERSON]» на прізвище заявника «[PERSON]». [INFO] у заявника народилася донька, під час державної реєстрації народження якої їй було присвоєно прізвище батька «[PERSON]» і, відповідно, у відомостях про батька дітей також зазначено прізвище заявника «[PERSON]». Починаючи з 1999 року і по 2011 рік заявник був змушений неодноразово змінювати своє прізвище, зокрема: з «[PERSON]» на «[PERSON]» (a/з про переміну прізвища №43 від 22 листопада 1999 року), з «[PERSON]» на «[PERSON]» (a/з про переміну прізвища №22 від 01.04.2003 року), з «[PERSON]» на «[PERSON]» (a/з про зміну прізвища №21 від 20.03.2006 року), з «[PERSON]» на «[PERSON]» (a/з про зміну прізвища №17 від 14.03.2007 року),при цьому станом на той час чинне законодавство передбачало обов'язкове внесення відповідних змін щодо прізвища у всі актові записи, де вживається попереднє прізвище заявника. У зв'язку з цим, внаслідок переміни прізвища, до актового запису про народження заявника, актового запису про шлюб заявника , а також до актового запису про народження дитини заявника були внесені зміни і в усіх випадках щодо заявника його прізвище у актовому записі про народження заявника, актовому записі про шлюб заявника було змінено на «[PERSON]», а у актовому записі про народження дитини заявника його прізвище було змінено на «[PERSON]». У 2011 році заявник знову змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON], а у 2017 році вирішив повернути своє родове прізвище «[PERSON]», однак жодні зміни до інших актових записів у зв'язку зі зміною прізвища заявника з [PERSON] на [PERSON] та з [PERSON] на [PERSON] внесені не були. Заявник вирішивши повернути своє родове прізвище «[PERSON]» у своїх документах та документах дитини, виявив бажання привести всі документи сім'ї у відповідність до свого родового прізвища. Підтвердженням його родового прізвища є свідоцтво про народження та паспорт громадянина України, згідно з якими прізвище заявника зазначено як «[PERSON]». Однак, при зверненні до органу ДРАЦС йому було роз'яснено, що з 2001 року законодавст-во України в частині зміни родового прізвища змінювалось неодноразово і станом на сьогодні такої можливості законом уже не передбачено, що створює йому перешкоди для реалізації його цивільного права на ім'я. Встановлення факту належності заявнику родового прізвища та розбіжностей у документах необхідне заявнику для належної реалізації прав дитини, для утвердження сімейних традицій та захисту прав членів його родини іменуватись одним спільним прізвищем. Враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, заявник з врахуванням заяви про уточнення вимог заяви від 07.02.2018 року та з врахуванням уточнених вимог в судовому засіданні остаточнопросить суд встановити факт про те, що відомості про його прізвище, що зазначені у актових записах про його народження, про шлюб та про народження його дитини не відповідають його родовому прізвищу «[PERSON]» та внести у них зміни з метою приведення їх у відповідність до його родового прізвища «[PERSON]» , а саме внести зміни до актового запису про народження №11 від 06 липня 1965 року, складеного виконавчим комітетом Верховино-Бистрянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, виправивши прізвище дитини у графі «Відомості про дитину» з «[PERSON]» на «[PERSON]»; внести зміни до актового запису про шлюб №16 від 11 серпня 1984 року, складеного виконавчим комітетом Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, виправивши прізвище нареченого до та після державної реєстрації шлюбу у графі «Відомості про нареченого» з «[PERSON]» на «[PERSON]»; внести зміни до актового запису про народження №9 від 12 березня 1988 року, складеного виконавчим комітетом Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, виправивши прізвище батька дитини у графі «Відомості про батька дитини» з «[PERSON]» на «[PERSON]». В судовому засіданні представник заявника - [PERSON] вказала, що заявник починаючи з 1999 року і по 2011 рік був змушений неодноразово змінювати своє прізвище, зокрема: з родового «[PERSON]» на «[PERSON]» (a/з про переміну прізвища №43 від 22 листопада 1999 року), з «[PERSON]» на «[PERSON]» (a/з про переміну прізвища №22 від 01.04.2003 року), з «[PERSON]» на «[PERSON]» (a/з про зміну прізвища №21 від 20.03.2006 року), з «[PERSON]» на «[PERSON]» (a/з про зміну прізвища №17 від 14.03.2007 року),при цьому станом на той час чинне законодавство передбачало обов'язкове внесення відповідних змін щодо прізвища у всі актові записи, де вживається попереднє прізвище заявника. У зв'язку з цим, внаслідок переміни прізвища, до актового запису про народження заявника, актового запису про шлюб заявника , а також до актового запису про народження дитини заявника були внесені зміни і в усіх випадках щодо заявника його прізвище у актовому записі про народження заявника, актовому записі про шлюб заявника було змінено на «[PERSON]», а у актовому записі про народження дитини заявника його прізвище було змінено на «[PERSON]». У 2011 році заявник знову змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON], однак жодні зміни до інших актових записів у зв'язку зі зміною прізвища заявника з [PERSON] на [PERSON] внесені не були. При зверненні до органу ДРАЦС заявнику було роз'яснено, що з 2001 року законодавство України в частині зміни родового прізвища змінювалось неодноразово і станом на сьогодні такої можливості законом уже не передбачено, що стало підставою для звернення до суду. Окрім того представник заявника уточнила вимоги заяви, вказавши, що заявник у 2017 році, після звернення до суду із заявою, вирішив повернути своє родове прізвище «[PERSON]», що стверджується даними свідоцтва про зміну імені видане 02.11.2017 року.Підтвердженням родового прізвища заявника є свідоцтво про народження та паспорт громадянина України, згідно з якими прізвище заявника зазначено як «[PERSON]». Встановлення факту належності заявнику родового прізвища та розбіжностей у документах необхідне заявнику для належної реалізації прав дитини, для утвердження сімейних традицій та захисту прав членів його родини іменуватись одним спільним прізвищем. Просила суд, уточнені вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи - Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення уточнених в судовому засіданні вимог заяви. Вказала, що законодавство, яке діяло до 2011 року передбачало обов'язкове внесення відповідних змін щодо прізвища у всі актові записи, де вживається попереднє прізвище заявника. 18.09.2017 року на адресу суду від представника заявника надійшла заява про усунення недоліків заяви на виконання ухвали суду; 07.02.2018 року на адресу суду від представника заявника надійшла заява про уточнення вимог заяви; 09.02.2018 року на адресу суду від представника заявника надійшла заява про розгляд заяви у відсутності заявника та його представника; 12.02.2018 року на адресу суду від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд заяви у відсутності представника. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного висновку. Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. (ч.1 ст.294 ЦПК України). Із змісту Повного витягу з "Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження», який сформовано 13.07.2017 року видно, що у графі відомості про дитину значиться запис [PERSON] , [INFO] родові прізвища його батьків: [PERSON] та [PERSON], про що 06 липня 1965 року виконавчим комітетом Верховино-Бистрянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської областіскладено в книзі записів актів громадянського стану про народження відповідний запис №11. (а.с. 9). Судом встановлено, що за даними паспорта громадянина України № 001164890 , виданого органом 2110 - 06.11.2017 року, прізвище заявника значиться як «[PERSON]». У судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 1984 року заявником було укладено шлюб з громадянкою України [PERSON] , про що виконавчим комітетом Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області,складено актовий запис №16 від 11 серпня 1984 року (Повний витяг з "Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб" , який сформовано 13.07.2017 року ). Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з дівочого «[PERSON]» на родове прізвище заявника «[PERSON]». Як встановлено судом, заявник неодноразово змінював своє прізвище, зокрема: з родового прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]» (a/з про переміну прізвища №43 від 22 листопада 1999 року), з «[PERSON]» на «[PERSON]» (a/з про переміну прізвища №22 від 01.04.2003 року), з «[PERSON]» на «[PERSON]» (a/з про зміну прізвища №21 від 20.03.2006 року), з «[PERSON]» на «[PERSON]» (a/з про зміну прізвища №17 від 14.03.2007 року), що стверджується даними Повного витягу з "Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження», який сформовано 13.07.2017 року . Внаслідок цього було внесено відповідні зміни до: актового запису про народження заявника № 11 від 06 липня 1965 року, складеного виконкомом Верховино-Бистрянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, актового запису про шлюб заявника №16 від 11 серпня 1984 року складеного виконавчим комітетом Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, актового запису про народження дитини заявника №9 від 12 березня 1988 року, складеного виконавчим комітетом Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, що стверджується наявними у матеріалах справи даними з Повного витягу з "Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження», Повного витягу з "Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб" та свідоцтва про народження дитини заявника [PERSON] в якому прізвище заявника в графі батько дитини зазначено " [PERSON]" , а не його родове прізвище «[PERSON]». Як вбачається із актового запису про народження заявника та актового запису про шлюб заявника, прізвище заявника вказано [PERSON] , а не його родове прізвище «[PERSON]». Факт зміни прізвища заявника з «[PERSON]» на «[PERSON]» підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-ФМ №007229, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (a/з про зміну прізвища №06 від 26.01.2011 року), копія якого приєднана до матеріалів справи. Факт зміни прізвища заявника з «[PERSON]» на «[PERSON]» підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-ФМ №007533, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (a/з про зміну прізвища №61 від 02.11.2017 року), копія якого приєднана до матеріалів справи. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ЦК України, Законом України від 01.07.2010 р. № 2398-УІ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» ( далі Закон України № 2398-УІ), який визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 р. (далі Правила № 96/5). Статтею 1 Закону України № 2398-УІ встановлено, що Закон регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею ст. 6 Закону України № 2398-УІ визначені повноваження відділів державної реєстрації актів цивільного стану, до яких відноситься, зокрема, внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до ст. 8 Закону України № 2398-УІ діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав ізаконних інтересів громадян та держави. Відповідно до частин першої - п'ятої статі 9 Закону №2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. У відповідності до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Пунктом 2.12 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 26.09.2002 року № 86/5 (у редакції, чинній станом на час виникнення правовідносин щодо змін прізвищ заявником), було передбачено, що у разі переміни прізвища зміни вносяться також і у інші актові записи, що передбачені цим пунктом. Відповідно до п.2.16.23 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року (у редакції, чинній станом на день прийняття рішення) державна реєстрація зміни імені не тягне за собою внесення змін до актового запису цивільного стану, крім випадків, визначених у підпункті 2.13.9 пункту 2.13 цього розділу. Відповідно до ч.7 якої державна реєстрація зміни імені не тягне за собою внесення змін до актових записів цивільного стану, складених стосовно особи, яка змінила ім'я, та її малолітніх і неповнолітніх дітей, крім передбачених законом випадків, а також повнолітніх дітей. Згідно до ч. 1 ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальністьособи. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України», у випадках, коли з набуттям чинності певного закону, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до ст. 294 Цивільного кодексу України фізична особа має право на ім'я, яке не може бути відчужене. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бутивиправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. В силу вимог ч. 1 ст. 296 ЦК України, фізична особа має право використовувати своє ім'я увсіх сферах своєї діяльності. Однією зі складових права на ім'я є право розпоряджатися ім'ям, одним з його найпоширеніших видів є право на зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові), яке передбачено ст.295 Цивільного кодексу України. Положення ст. 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачають, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Стаття 8 не містить ніяких явних положень щодо імен. Однак, імена, як і прізвища, є способом ідентифікації осіб у їх сім'ях і суспільстві (справа Бургхартц проти Швейцарії, рішення від 22 лютого 1994, №280-В, § 24, справа Stjerna проти Фінляндії, рішення від 25 листопада 1994, № 299-В, § 37), а тому стосуються особистого і сімейного життя...» (справа Guillot проти Франції, рішення від 24 жовтня 1996, § 21). Отже, практика Європейського суду з прав людини свідчить, що сфера дії статті 8 Конвенції розповсюджується також і на питання, пов'язані з реєстрацією та зміною імені та прізвища. Відповідно до ст.28 Цивільного кодексу України фізична особа набуває прав та обов'язків іздійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім'я фізичній особі надається відповідно до закону. За таких обставин суд приходить до висновку, що право заявника на зміну свого імені та право користуватись своїм родовим прізвищем «[PERSON]» не може бути обмежене законом, водночас розбіжності в паспортних даних та даних, які вказані в актових записах про народження та шлюб заявника, а також про народження його дитини, перешкоджають реалізації таких прав заявника, а відтак права заявника підлягають захисту у судовому порядку. Відповідно до п.2.13. 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом міністерства юстиції №96/5 від 12.01.2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання бать-ківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису пронародження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Підпунктом 2.13.12 Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України. За положеннями п.2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Беручи до уваги наведене, а також те, що встановлення відповідних фактів є необхідним для реалізації прав заявника і іншого порядку встановлення таких фактів законом не передбачено, суд вважає, що вимоги заявника є підставними, а тому уточнені вимоги заяви підлягають задоволенню.

Outcome: approved