Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 19.07.2007 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта") та [PERSON] уклали кредитний договір № 006-09996-190707, відповідно до пункту 1.2 якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених у Тарифному пакеті Visa-класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 5.2 договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Вказує, що банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору, відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,0 гривень та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 500,0 гривень; банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не укладається. Позивач вказує, що станом на 16.05.2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 2 939,17 гривень, яка складається з тіла кредиту - 2 939,17 грн. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив стягнути із [PERSON] на користь АТ "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору на загальну суму 2 939,17 гривень та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, надав суду листа, в якому просив розглядати справу в його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу у позові. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так в судовому засіданні встановлено, що 19.07.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та відповідачем був укладений кредитний договір № 006-09996-190707, відповідно до пункту 1.2 якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених у Тарифному пакеті Visa-класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 4.2 договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,0 гривень та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 500,0 гривень; банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не укладається. В судовому засіданні також встановлено, що згідно розрахунку заборгованості станом на 16.05.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем становить на загальну суму 2 939,17 гривень, яка складається з тіла кредиту - 2 939,17 грн. Наведені обставини підтверджуються копіями кредитного договору № 006-09996-190707 від 19.07.2007 року, копією паспорта відповідача, анкетою, розрахунком заборгованості, іншими матеріалами справи. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 16.05.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 2 939,17 гривень. Разом із цим із даного розрахунку вбачається, що останній платіж був здійснений у період з 03.12.2012 по 29.12.2012 року в сумі 805,72 грн. - відсотки, 69,88 грн. - комісія, 225,0 грн. - пеня, тіло кредиту у зазначений період вказано в сумі 875,61 гривень. Однак за період 02.01.2013 року по 31.01.2013 року тіло кредиту по даному розрахунку вказано позивачем у сумі 2 939,17 гривень та з цього період до 16.05.2014 року зазначено в цьому ж розмірі, при цьому позивачем нарахування відсотків, комісії та пені відповідачу не здійснювалось. За таких обставин суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позивачем не було належним чином обґрунтовано у зв'язку із чим згідно наданого розрахунку було збільшено тіло кредиту до суми 2 939,17 гривень, а тому вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача зазначеної суми. При цьому суд вважає безпідставними доводи відповідача про застосування до пред'явлених позивачем вимог строку позовної давності, оскільки відповідно до п. 4.2 кредитного договору цей договір набуває чинності з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 611, 625, 1050,1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed