Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОІНВЕСТФАКТОРІНГ" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "АВТОІНВЕСТФАКТОРІНГ") про стягнення безпідставно набутого авансового платежу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним було знайдено оголошення про продаж акційного мінітрактору Xingtai-244 cad за ціною 71 000 грн. 00 коп., після чого позивач звернувся до представництва ТОВ "АВТОІНВЕСТФАКТОРІНГ" для його купівлі. Представником компанії було надано на аркуші паперу реквізити ТОВ «АВТОІНВЕСТФАКТОРІНГ» для оплати частини коштів (передоплати) за мінітрактор. Позивач вказує, що йому повідомили та він був впевнений, що це часткова оплата за мінітрактор від його вартості. Сам же представник компанії попросила терміново внести оплату коштів в розмірі 20 000 грн. 00 коп., поки він буде заповнювати договір для бронювання товару. 16/11/2017 позивачем було внесено на рахунок відповідача зазначену суму та підписано з відповідачем Договір №100186 від 16.11.2017. Позивача вважає, що розмір перерахованих ним коштів не узгоджується з розміром винагороди згідно п. 3.1,п. 3.2, п. 10.2 Договору, а тому кошти набуті без достатньої правової підстави. Зазначає, що сплачені кошти є безпідставно набутими, а тому мають бути стягнуті з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2018 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Разом з цим, учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копію позовної заяви з додатками, та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Однак, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач, будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.11.2017 між сторонами було укладено Договір №100186, відповідно до п. 3.1. якого довіритель доручає, а повірений зобов`язується вчинити за винагороду фактичні юридичні дії, надавати інформаційно-консультаційні послуги з питання отримання замовником у власність (користування, володіння чи розпорядження) мінітрактору. В той же день через Коломийське відділення ПАТ «Приватбанку» позивачем було здійснено перерахування коштів на рахунок відповідача в розмірі 20 000 грн. 30 листопада 2017 року дізнався від представника відповідача, що мінітрактор з технічних причин не можливо доставити, оскільки у ньому проблеми із проводкою та запропоновано іншу модель за значно вищою ціною. Оскільки позивача така пропозиція не влаштувала, він звернувся до відповідача з проханням повернути кошти, які були ним перераховані в день підписання договору. В подальшому позивачем було одержано від відповідача аналітичний висновок від 30 листопада 2017 року № 100186/1 на заявку №1 до Договору №100186 від 16.11.2017 року щодо вчинення фактичних або юридичних дій, пов`язаних з наданням інформаційних, консультаційних, юридичних послуг Заявнику ( [PERSON] ) з подальшим укладанням та/або виконанням ним договору щодо надання в користування, володіння чи розпорядження транспортного засобу. Відповідно до цього висновку виконання договору № 100186 від 16.11.2017 року є неможливим, оскільки відсутні пропозиції на території України. 03 грудня 2017 року позивач в письмовому вигляді звернувся до відповідача щодо повернення йому сплачених коштів. Листом від 26 грудня 2017 року відповідач повідомив, що ТОВ «АВТОІНВЕСТФАКТОРИНГ» розриває з ним договір відповідно до п. 16.5 статті 16 Договору від 16.11.2017 року № 100186 та не вбачає підстав для повернення позивачу коштів. Позивач вдруге звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення грошових коштів Листом від 27.02.2017 року №18 відповідач повідомив, що розглянув заяву позивача та просить направити на їх адресу реквізити для перерахування коштів в сумі 12 900 грн. Позивач виконав вимоги відповідача, однак ТОВ «АВТОІНВЕСТФАКТОРИНГ» жодних коштів не перевело. Відповідно до п. 3.1 умов Договору Довіритель доручає, а Повірений зобов`язується вчинити за винагороду фактичні або юридичні дії, надати інформаційно- консультаційні послуги з питання отримання Замовником у власність (користування, володіння чи розпорядження) транспортного засобу, а саме: п. 3.1.1. пошук належного транспортного засобу, в тому числі інформування Замовника з метою задоволення його інформаційних потреб про Продавців транспортного засобу, про ринок продажу транспортного засобу в Україні, про умови і види правочинів, згідно з якими можливе отримання транспортного засобу, що пропонуються продавцями на території України, аналітична діяльність Виконавця з надання Замовнику консультацій. Спрямована на доказ або спростування наявної інформації, на моделювання (прогнозування) можливості зміни цієї інформації в майбутньому, а також на надання Замовнику вичерпної інформації щодо предмету його замовлення (інформаційно - консультаційна послуга); Відповідно до п. 3.2. Договору передбачено, що виконання дій зазначених у п.3.1 обумовлюється в кожному конкретному випадку окремою заявкою замовника. Одночасно з підписанням Договору, позивачем було підписано Додаток № 1: Заявку № 1 на вчинення дій передбачених у п.3.1, згідно п.3.2., а саме: вчинення дій, які направлені на отримання [PERSON] мінітрактора Xingtai - 244 cad 2014 року випуску за ціною 71 000 гривень. Також було підписано Додаток № 2 до договору, де був визначений Xingtai - 244 cad 2014 року випуску за ціною 71 000 гривень. Одночасно був підписаний також Додаток № 3 до Договору: Акт надання певних послуг (консультації) по Договору. Вартість робіт визначена як - 10% від Заявки № 1 Договору, підлягає сплаті - 10 % від Заявки № 1 Договору. У свою чергу у Додаток №1: Заявку № 1 визначена лише бажана ціна Xingtai - 244 cad 2014 року випуску за ціною 71 000 гривень, і відповідно 10 % від Заявки № 1 Договору можна визначити лише як 10% від 71 000 грн., тобто 7 100 грн. Отже, є всі підстави стверджувати, що перераховані позивачем кошти у розмірі 20 000 гривень, зважаючи на умови Договору (п.3.1,3.2, 10.2) та Додатків до нього (№1,2,3) не узгоджується з розміром винагороди згідно Додатку № 3 до Договору, де ціна визначена у розмірі 71 000 грн. Тому надмірні 12 900 гривень, які перераховані позивачем на рахунок ТОВ «АВТОІНВЕСТФАКТОРІНГ» є такими, що набуті без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно з приписами частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не мо же ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, оскільки з наведених вище норм та обставин, вбачається, що відповідач одержав від позивача кошти у розмірі 12 900,00 грн. без достатньої правової підстави. Крім того, суд погоджується з доводами позивача, що є обґрунтовані підстави щодо стягнення з ТОВ «АВТОІНВЕСТФАКТОРИНГ» суми коштів 2174,94 грн. - розмір інфляційних нарахувань на суму боргу за весь період заборгованості; 297,94 грн. - 3 % річних на суму боргу за весь період заборгованості. Також суд, зважаючи на надані позивачем докази, відповідно до ст. 141 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 4000,00 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved