Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

05.12.2017 від Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування внаслідок ДТП, що мало місце з вини відповідача. В обґрунтування позовної заяви представник ПАТ "Страхова компанія "УНІКА" Дорошенко О. С. зазначила, що 04.03.2017 по вул. Ціолковського в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів - ВАЗ 217030, реєстраційний номер [NUMBER], що належить та знаходився під керуванням [PERSON], та "Chery Tiggo", реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] та знаходився під його керуванням. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження (згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду №3017065447561230 від 20.03.2017, протоколу про адміністративне правопорушення, Звіту про оцінку вартості (розміру збитків), заподіяних пошкодженням ТЗ №185/17 від 31.03.2017). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, при використанні транспортного засобу ВАЗ 217030, реєстраційний номер [NUMBER], застрахована відповідно Полісу № АІ/9547218 від 23.03.2016. Суб'єктом оціночної діяльності проведено оцінку транспортного засобу та складено документи з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, а саме Звіт про оцінку вартості (розміру збитків), заподіяних пошкодженням Т3№185/17 від 31.03.2017. Вартість відновлювального ремонту автомобілю [PERSON] склала 47 081 грн 06 к. Сума страхового відшкодування склала - 30000 грн 00 к. 10.03.2017 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку. На підставі розрахунку суми збитку, наказу про виплату страхового відшкодування та заяви про виплату матеріального збитку, відповідно до норм ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 30000 грн 00 к. Зміївським районним судом Харківської області були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення. Відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Таким чином, особою, відповідальною за завдані [PERSON] збитки, у даному випадку є відповідач, відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України. Відповідно до п. 38.1.1. (а) ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 38.1. страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку на підставі рішення суду. 14.12.2017 провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд. 30.01.2018 від представника позивача Дорошенко О. С. надійшло клопотання про витребування від Зміївського районного суду Харківської області копії постанови у справі про адміністративне правопорушення №621/694/17. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.02.2018 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" Дорошенко О. С. про витребування від Зміївського районного суду Харківської області копії постанови у справі про адміністративне правопорушення №621/694/17 та відкладено судовий розгляд справи на 22.03.2018 року. 21.03.2018 від представника позивача Дорошенко О. С. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. 22.03.2018 від представника позивача Дорошенко О. С. повторно надійшло клопотання про витребування від Зміївського районного суду Харківської області копії постанови у справі про адміністративне правопорушення №621/694/17. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.03.2018 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" Дорошенко О. С. про витребування від Зміївського районного суду Харківської області копії постанови у справі про адміністративне правопорушення №621/694/17 та відкладено судовий розгляд справи на 16.05.2018 року. 11.04.2018 від представника позивача Дорошенко О. С. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови судді Зміївського районного суду Харківської області від 12.04.2017 року (справа №621/694/17) про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 10.05.2018 від представника позивача Дорошенко О. С. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача. Під час судового розгляду справи відповідач [PERSON] підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-ІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (чинній з 15.12.2017), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 04.03.2017 року о 08 годині 20 хвилин [PERSON], керуючи в стані алкогольного сп'яніння власним автомобілем ВАЗ-217030, реєстраційний номер [NUMBER], по вул. Ціолковського в сел. Слобожанське Зміївського району Харківської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, скоїв наїзд на припаркований автомобіль CHERY-T-11TIGGO, реєстраційний номер [NUMBER], чим порушив п.п. 2.9А, 12.1 Правил дорожнього руху України. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 12.04.2017 на [PERSON] за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (а. с. 24, 28, 52). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль "Chery Tiggo", реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова/шасі [NUMBER], належить [PERSON] (а. с. 7). Згідно Полісу № АІ/9547218 від 23.03.2016, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, при використанні транспортного засобу ВАЗ 217030, реєстраційний номер [NUMBER] застрахована Прат "СК "УНІКА". (а. с. 4). За даними довідки про дорожньо-транспортну пригоду №3017065447561230, страхового акту №00218538 вбачається, що внаслідок ДТП автомобіль "Chery Tiggo", реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова/шасі [NUMBER], отримав механічні пошкодження, та на підставі наявних документів вказана подія кваліфікована як - страховий випадок, згідно Акту та умовам договору страхування №АІ/9547218, виплата страхового відшкодування підлягає на суму 30000 грн 00 к. (а. с. 5, 8). 25.04.2017 [PERSON] звернувся до ПрАТ "СК "УНІКА" із заявою про виплату матеріальних збитків. (а. с. 6). Згідно наказу №00218538ЕК від 05.05.2017 [PERSON] 10.05.2017 виплачено страхове відшкодування згідно розрахунку суми збитків в розмірі 30000 грн 00 к. шляхом перерахування безготівкових коштів по системі "Аваль-Експрес". (а. с. 9). Відповідно до ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 1.7 ст. 7 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що забезпечений транспортний засіб - це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідність транспортного засобу, яким керував [PERSON], вимогам п. 1.7 ст. 7 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підтверджується даними копії полісу АІ №9547218 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а. с. 4). Відповідно до п. 38.1.1. (а) ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригод, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Позивачем ПрАТ "СК "УНІКА" надані докази існування права регресної вимоги до [PERSON] - водія забезпеченого транспортного засобу, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, щодо відшкодування витрат, понесених на відшкодування матеріальної шкоди, завданої з вини відповідача власникові автомобіля "Chery Tiggo", реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON]; розмір відшкодування складається з майнової шкоди в розмірі 30000 грн 00 к., виплаченої [PERSON] Визнання позову відповідачем [PERSON] не суперечить закону та не порушує права чи законні інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. За таких обставин, позовна заява ПрАТ "СК "УНІКА" є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved