Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 22.04.2010 року звернулася позивач [PERSON] із позовом до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити певні дії, стягнення щомісячної державної соціальної допомоги. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що є дитиною війни, та відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідач не здійснює нарахування зазначеної допомоги у встановленому законом розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, просить визнати його бездіяльність незаконною, зобовязати відповідача сплачувати у майбутньому щомісячну допомогу, стягнути з відповідача невиплачену щомісячну соціальну допомогу за період з липня 2007 року по березень 2010 року у загальному розмірі 2985 грн. 93 коп. Позивачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Згідно умов проведення заочного розгляду справи визначених ст.224 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже заочне рішення може бути постановлено тільки за умови, що позивач погоджується на такий розгляд. Відсутність згоди позивача виключає можливість заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, є особою, яка відноситься до категорії «Діти війни», згідно визначення ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», так як народилася 31.03.1944 р. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Отже відповідно до положень вказаного закону пенсія позивача повинна виплачуватись із збільшенням на 30% мінімальної пенсії за віком. При цьому розмір мінімальної пенсії за віком обраховується відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком. Пунктом 12 ч. 1 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" призупинено на 2007 рік., однак 09 липня 2007 року рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 такі положення визнано такими, що не відповідають Конституції України п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відновлено в первісній редакції. Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", згідно яких дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно з рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р. положення п.41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" були визнані такими, що не відповідають Конституції України, та в звязку з чим скасовані, дію статі 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відновлено в первісній редакції. Таким чином, на час розгляду справи судом, діючою нормою є редакція статі 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відповідно до якої, позивачка має право на грошову щомісячну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а саме з липня 2007 року по грудень 2007 року, з травня 2008 року по грудень 2008 року, за 2009 рік, а також з січня по березень 2010 року. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Згідно з п. п. 7 п. 2.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства. Враховуючи те, що перерахунок виплат та пенсій є виключно обовязком відповідача, суд вважає, що здійснення повноважень відповідача шляхом здійснення перерахунку щорічної виплати безпосередньо судом, не відповідає вимогам законодавства, тому покладає обовязок здійснення перерахунку на відповідача. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення щомісячної соціальної допомоги, суд відмовляє в задоволенні вимог щодо зобовязання вчинити певні дії у майбутньому. Так, за сенсом статті 15 ЦПК України суди розглядають справи в порядку цивільного судочинства про захист порушених, невизнаних оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналіз зазначеної норми свідчить про наявність права звернення до суду за захистом вже порушеного у минулому цивільного права чи інтересу, при цьому звернення особи за судовим захистом права, яке тільки ймовірно може бути порушене у майбутньому, діючим законодавством не передбачено. Крім того, суду не надано доказів відмови в здійсненні нарахування щомісячної державної соціальної допомоги у майбутньому, тому суд вважає цю обставину не доведеною, та такою що не може розглядатись в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При відкритті провадження у справі ухвалою суду відстрочено оплату судових витрат до прийняття рішення по справі, в звязку із задоволенням позовних вимог, стягнення судових витрат підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial