Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечення поти позову до судового розгляду від нього не надійшли. Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ "Дніпропетровськгаз" в особі Дніпродзержинського управління з експлуатації газового господарства, в якому просить суд зобов'язати ПАТ "Дніпропетровськгаз" в особі Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства" зменшити розмір заборгованості за особовим рахунком по квартирі за адресою: [ADDRESS], за послуги газопостачання, які надавалися до квартири до 03 березня 2014 року, на суму заборгованості, що утворилася до 03 березня 2014 року, а саме - на суму 5006 грн. 39 коп. На обґрунтування позову позивач посилається на те, що він згідно договору купівлі-продажу від 11 червня 2014 року придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] і на теперішній час є споживачем послуг відповідача, і з моменту придбання квартири сумлінно виконує всі обов'язки споживача послуг з газопостачання, щомісячно сплачує поточні платежі. Після придбання квартири він дізнався, що станом на 03 березня 2014 року по особовому рахунку [NUMBER] утворилася заборгованість у розмірі 5006 грн. 39 коп., про яку ні від продавця [PERSON], ні під час укладення договору купівлі-продажу його ніхто не попередив. Більше того, в п. 1.4 договору купівлі-продажу зазначено, що продавець стверджує, що відчужувана квартир під арештом чи забороною не перебуває, не заставлена, щодо неї не ведуться судові спори… обтяжень немає і наслідок продажу квартири не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб. Його звернення до працівників відповідача про зменшення суми заборгованості, яка утворилася не з його вини, залишено без задоволення, і навпаки відповідач попередив його, що у випадку несплати існуючого боргу, його квартира буде відключена від газопостачання. Тому він вимушений звернутися до суду з цим позовом з метою захисту своїх законних прав через незаконні та безпідставні вимоги ПАТ "Дніпропетровськгаз" в особі ДУЕГГ. До судового розгляду справи представник відповідача Залізний В.В. надав суду письмові заперечення проти позову, зазначивши, що вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки вимоги, що заявлена позивачем, не відповідає способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 ЦК України, так як будь-яких вимог до позивача відповідачем не пред'явлено, а фактичні обставини, пов'язані із наявністю або відсутністю заборгованості за спожитий природний газ підлягають доведенню при пред'явленні ПАТ "Дніпропетровськгаз" в особі Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства вимог про їх стягнення з позивача. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2013 року(провадження № 22-ц/774/3584/13, справа № 2/209/91/13) було відхилено апеляційну скаргу [PERSON] та залишено без змін рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 03 лютого 2013 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства ПАТ "Дніпропетровськгаз" про відновлення газопостачання будинку. З тих же підстав ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2013 року відхилено апеляційну скаргу [PERSON] та залишено без змін рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 серпня 2013 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ "Дніпропетровськгаз" про перерахунок заборгованості, про відновлення становища, що існувало до його порушення, яке набрало законної сили. Більш того, судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 липня 2013 року з колишнього власника квартири [ADDRESS] [PERSON] стягнуто заборгованість за спожитий природний газ в сумі 2044,31 грн, і судовий наказ знаходиться на виконанні в Дніпровському ДВС Дніпродзержинського МУЮ. Документи, які надав суду позивача в обґрунтування своєї позовної заяви, не можуть бути розцінені як належні докази в розумінні положень ст.ст. 19, 57, 58, 60 ЦПК України, а отже підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні Просить відмовити позивачу в Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до судового розгляду надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги по суті та за обставинами справи підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, і у випадку неявки представника відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, йому роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою представника відповідача. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, згідно якої особа, що бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином секретарем судового засідання в приміщенні суму 23 грудня 2014 року, про причини своєї неявки представник відповідача суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки представника відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень представником відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача, суд, з його згоди, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази у справі: - договір купівлі-продажу квартири від 11 червня 2014 року ( а.с.3), Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 4), якими підтверджується факт набуття позивачем [PERSON] права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], та факт реєстрації за ним права власності на зазначене нерухоме майно 11 червня 2014 року; - копія паспорту [PERSON] ( а.с. 5), якою підтверджується його особа громадянина України; - довідка Управління по експлуатації газового господарства м. Дніпродзержинська від 23 червня 2014 року ( а.с. 7), якою підтверджується наявність заборгованості за користування газом станом на момент відключення 03 березня 2014 року в сумі 5006,39 грн. Судом встановлено, що 11 червня 2014 року позивач [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири (а.с. 3, 4) набув право власності на квартиру, розташовану в [ADDRESS], та став споживачем послуг Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" в особі Дніпродзержинського управління з експлуатації газового господарства, які надаються в придбану ним квартиру. Після придбання квартири позивач звернулася до відповідача з клопотанням не нараховувати йому борг попередніх власників квартири, але відповідач повідомив його про відключення квартири від газопостачання у випадку несплати боргу в сумі 5006 грн. 39 коп., який утворився з вини попередній власників квартири станом на 03 березня 2014 року. Згідно довідки начальника служби обліку УЕГГ від 23 червня 2014 року ( а.с. 7), станом на 03 березня 2014 року (момент відключення) заборгованість за користування газом по квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], дійсно становить 5006 грн. 39 коп., і суму заборгованості, не зважаючи на те, що позивач придбав квартиру 11 червня 2-14 року і до того часу послуги відповідача не отримував, ПАТ "Дніпропетровськгаз" в особі Дніпродзержинського управління з експлуатації газового господарства зарахувало на особовий рахунок по квартирі та вимагає від позивача погашення заборгованості, що виникла до 11 червня 2014 року. Суд дійшов до висновку, що до 11 червня 2014 року позивач дійсно не був ні власником, ні наймачем квартири по [ADDRESS] та не користувався послугами, що надавалися до цієї квартири відповідачем, будь-які дії позивача, договори, інші правочини, або юридичні факти, акти цивільного законодавства, акти органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, рішення суддів, які б створювали для позивача зобов'язання по сплаті за послуги з теплопостачання в період до 11 червня 2014 року не існують, і відповідачем суду не надані. Таким чином, суд вважає, що дійсно сума заборгованості, яка нарахована відповідачем позивачу для сплати за послуги з газопостачання до квартири по [ADDRESS] повинна бути зменшена на суму заборгованості, яка утворилася до 11 червня 2014 року, тобто до моменту придбання позивачем права власності на вищевказану квартиру. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статей 11 ЦК України. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо із актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим або органів місцевого самоврядування.. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання певної дії. Відповідно до частин 2 та 3 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, і суд може захистити цивільне право інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі п.5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. ст. 11, 16, 509 ЦК України,

Outcome: approved