Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

позивач Комунальне підприємство "Комсервіс" (далі - КП "Комсервіс") звернувся до суду з зазначеним позовом і просить припинити право користування житловим приміщенням тимчасового проживання відповідачу [PERSON] кімнатою № 413 у житловому будинку за адресою [ADDRESS] зі зняттям його з реєстрації та стягнути з відповідача судовий збір. Обгрунтовує вимоги наступним. Відповідач винаймає кімнату [ADDRESS] на підставі ордеру. Вказана будівля перебуває на балансі КП "Комсервіс" Дружківської міської ради, є власністю територіальної громади та має статус "житловий будинок тимчасового проживання" відповідно до Рішення Виконавчого комітету Дружківської міської ради від 22.11.2007р № 1549, кімнати у якому не підлягають приватизації згідно ст. ст.132,132-2 Житлового Кодексу. В зазначеній кімнаті відповідач не мешкає з 2010 року. Меблі та особисті речі відповідача відсутні. Вхідні двері відкриті. Відповідач не сплачує комунальні послуги. Відповідно до чинного законодавства, наймач повинен своєчасно сплачувати вартість комунальних послуг на рахунок підприємства, а підприємство перераховує кошти на рахунок надавачів послуг. Відповідач порушує правила користування житловим будинком тимчасового проживання, що відображається у накопичуванні боргів за комунальні послуги, погіршенні стану кімнаті та невикористанні приміщення за призначенням. Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження. Ухвалою суду від 03 жовтня 2018р закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечують щодо заочного розгляду справи (а.с.26) Відповідач в судове засідання не прибув, своїм правом надати відзив із запереченнями на позов в порядку ст. 178 ЦПК України не скористався, причини неяки не повідомив, заяви про вікладення не надав. Про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, оскільки надіслані судом повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача повертаються до суду з позначкою пошти "за закінченням терміну зберігання". Інше місце проживання відповідача суду не відоме. Альтернативні засоби зв'язку із відповідачем відсутні. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що будинок № [ADDRESS] має статус житловий будинок тимчасового проживання та є власністю Дружківської міської ради, знаходиться на балансі КП Комсервіс, що підтверджується рішенням Дружківської міської ради від 22 листопада 2007 року за № 1549 (а.с. 4). Відповідно до ордеру на житлову площу в будинку тимчасового проживання № 227 серія 01, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради №686 від 18 червня 2008 року [PERSON] вселено в кімнату [ADDRESS] Відповідно до акту обстеження (кімнати, квартири) від 16.07.2018 року складеного членами комісії КП Комсервіс в присутності сусідів [PERSON] не мешкає в даній кімнаті з 2010 року, комунальні послуги не сплачує, двері в кімнату відкриті, будь-яких речей в кімнаті немає (а.с. 7). Згідно довідки КП "Комсервіс" заборгованість по квартплаті за адресою реєстрації відповідача [PERSON]: Донецька обл., [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER]) станом на 01 серпня 2018 року складає - 2388,93 грн. (а.с.8). Статтею 5 ЖК України передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік будинки відомчого житлового фонду в містах і селищах міського типу підлягають поступовій передачі до відання місцевих Рад народних депутатів у порядку і в строки, що визначаються Радою Міністрів СРСР і Радою Міністрів Української РСР. Жилі будинки, споруджені з залученням у порядку пайової участі коштів державних підприємств, установ, організацій, зараховуються (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР) до житлового фонду місцевих Рад народних депутатів, коли функції єдиного замовника по спорудженню цих будинків виконував виконавчий комітет Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Відповідно до ст. 24 Житлового Кодексу позивач має повноваження по контролю за дотриманням громадянами правил користування жилими приміщеннями. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 № 422 Про затвердження Порядку формування фондів житла для тимчасового проживання та Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання громадяни, яким надане житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання, не мають права приватизувати, обмінювати та здійснювати поділ такого приміщення, здавати його в піднайм або вселяти до нього інших громадян. Так, статтею 132-2 Житлового Кодесу, та п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 № 422 Про затвердження Порядку формування фондів житла для тимчасового проживання та Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання, передбачено, що підставами для дострокового припинення права на користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання є: порушення громадянином правил користування житловим приміщенням з фондів житла для тимчасового проживання; приведення мешканцем житлового приміщення з фондів житла для тимчасового проживання у непридатність для його використання. Відповідач не мешкає у кімнаті більше шести місяців без поважних причин, порушує правила користування житловим будинком тимчасового проживання, підстав, передбачених ст. 71 Житлового Кодексу, для збереження жилого приміщення за ним судом не виявлено, отже вимоги позивача щодо припинення права колристувнаня житлом підлягають задоволенню. Позивач також просить суд зняти [PERSON] з реєстрації у вказаному житловому приміщенні. Проте це питання не віднесено до компетенції суду. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі закон №1382-IV) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже вимога позивача до суду про зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання є такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно да ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial