Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] "ПРИВАТБАНК"02.03.2017 року звернулося до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом [PERSON], [PERSON], треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", про звільнення майна з-під арешту та скасування розшуку, яке належить на праві власності [PERSON], а саме автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель G500, 2000 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова WDB4632411X119901, д.н.з. [NUMBER]. Позов мотивований тим, що 15.11.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №VIW3AE00000047, згідно з яким позивач надав позичальнику кредит в розмірі 42\~968,76 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач та [PERSON] уклали договір застави рухомого майна №VIW3AE00000047 від 15.11.2007 року, відповідно до умов якого останній надав позивачу в заставу автомобіль MERCEDES-BENZ, модель G500, 2000 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі WDB4632411X119901, д.н.з. [NUMBER]. Позивачем було виявлено, що згідно картки арешту транспортного засобу 16.11.2010 року постановою державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції за вих. №09-28/8485 накладено арешт на вищевказаний автомобіль; 15.08.2012 року головним державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №6-4417, виданого 23.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Укрсоцбанк», накладено арешт на вищевказаний автомобіль та оголошено його в розшук (ВП №33249792); 13.02.2013 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №6-4417, виданого 23.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Укрсоцбанк», накладено арешт на вищевказаний автомобіль (ВП №36533739); 16.04.2013 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №6-4417, виданого 23.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Укрсоцбанк» оголошено в розшук вищевказаний автомобіль (ВП №36533739); 25.07.2013 року державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №212/13239/2012, виданого 23.04.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», накладено арешт на вищевказаний автомобіль (ВП №38797761); 12.09.2014 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №761/8849/13-ц, виданого 05.09.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу на користь [PERSON], накладено арешт на вищевказаний автомобіль (ВП №44705358); 29.09.2016 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №6-4417, виданого 23.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Укрсоцбанк», накладено арешт на вищевказаний автомобіль (ВП №49733668). На думку представника позивача, накладення арештів та оголошення в розшук транспортного засобу, а саме автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель G500, 2000 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал-В, №кузова WDB4632411X119901, д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], порушує права та створює перешкоду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» для реалізації прав заставодержателя за договором застави рухомого майна №VIW3AE00000047 від 15.11.2007 року, оскільки право застави у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виникло 15.11.2007 року, заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 103\~467,26 доларів США, що значно перевищує вартість предмету застави. Викладене стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у відсутність представника позивача, позов підтримав за обставин, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати у його відсутність. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання повторно не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, разом з тим, в тексті заяви просив розгляд справи повторно відкласти. Інші учасники процесу в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені завчасно, про причини неявки суд не повідомили. Суд не приймає до уваги заяву представника третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» щодо відкладення справи, оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» було двічі належним чином повідомлено про призначенні судові засідання у справі, про причини неявки представника ПАТ «Укрсоцбанк» в судові засідання суд не повідомлено. (а.с.50,71). З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2007 року між ВАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №VIW3AE00000047, відповідно до п.7.1 якого [PERSON] надав позичальнику кредитні кошти у вигляді не поновлюваної лінії в розмірі 42\~968,76 доларів США (а.с.7-12). Згідно п.7.3 кредитного договору, забезпеченням виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає MERCEDES-BENZ, модель GL500, WDB4632411X119901. Цього ж дня, в якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №VIW3AE00000047 від 15.11.2007 року, між Банком та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна №VIW3AE00000047 (а.с.13-17). Відповідно до п.1 договору застави, до укладення цього договору Предметом цього договору є надання заставодавцем в заставу майна, опис якого зазначений в п.34.4 цього договору, в забезпечення виконання зобовязань позичальника перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має право в разі невиконання позичальником зобовязань, забезпечених заставою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця. Згідно п.34.4 договору предметом застави є автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель GL500, 2000 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова WDB4632411X119901, д.н.з. [NUMBER], який на праві власності належить заставодавцю, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ДАН №376292 від 14.11.2007 року (а.с 18). На момент укладення договору застави заставодавець засвідчив (п.10.1 договору), що предмет застави належить йому на праві власності, не знаходиться в заставі у третіх осіб, не подарований, не проданий, в суперечці та під арештом не перебуває, на предмет застави відсутні будь-які обтяження, вимоги інших осіб, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку (п.10.7 договору). З матеріалів справи вбачається, що згідно картки арешту транспортного засобу 16.11.2010 року постановою державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції за вих. №09-28/8485 накладено арешт на вищевказаний автомобіль; 15.08.2012 року головним державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №6-4417, виданого 23.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Укрсоцбанк», накладено арешт на вищевказаний автомобіль та оголошено його в розшук (ВП №33249792); 13.02.2013 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №6-4417, виданого 23.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Укрсоцбанк», накладено арешт на вищевказаний автомобіль (ВП №36533739); 16.04.2013 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №6-4417, виданого 23.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Укрсоцбанк» оголошено в розшук вищевказаний автомобіль (ВП №36533739); 25.07.2013 року державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №212/13239/2012, виданого 23.04.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», накладено арешт на вищевказаний автомобіль (ВП №38797761); 12.09.2014 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №761/8849/13-ц, виданого 05.09.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу на користь [PERSON], накладено арешт на вищевказаний автомобіль (ВП №44705358); 29.09.2016 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №6-4417, виданого 23.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Укрсоцбанк», накладено арешт на вищевказаний автомобіль (ВП №49733668) (а.с.19-32). Вимагаючи зняття арешту з автомобіля боржника та заборони на його відчуження, заставодержатель ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилається на пріоритетне право позивача на звернення стягнення на заставне майно, у порівнянні з публічними обтяженнями, застосованими відділами ДВС. Таке звернення допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» регламентовано, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно роз'яснень, викладених у п.8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу», право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку, право застави у позивача виникло 15.11.2007 року. Накладення арештів на майно боржника відділами ДВС та органами ДАІ були винесені пізніше, ніж були укладені кредитний договір та договір застави майна. Суд звертає увагу, що предмет застави на день укладення договору застави майна не перебував під забороною відчуження, позивач є заставодержателем, обтяження, накладене згідно договору застави є обтяженням з вищим пріоритетом. Разом з тим, слід зауважити, що відповідно до положень ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.\~ Суд враховує, що загальна заставна вартість арештованого автомобіля як предмета застави, згідно підпункту 34.5 договору застави на день укладення договору становила 222 200 гривень, а борг [PERSON] заставодержателю, як вбачається з наданих доказів, станом на 27.02.2017 року складає 103\~467,26 доларів США, що значно перевищує вартість предмету застави. Таким чином, позивачем надано суду докази, які вказують на неможливість звернення стягнення на предмет застави для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. Таким чином суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved