Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївнаи, третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників та зняття арешту згідно з яким, просив суд: -визнати виконавчий напису №3172 від 09.09.2020 року, який видав приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович таким, що не підлягає виконанню; -виключити відомості відносно [PERSON] з Єдиного державного реєстру боржників; -зняти арешт з автомобіля марки - Lanos, номерний знак - [NUMBER] , колір сірий. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.01.2021 відносно позивача приватним виконавцем Фесик Маріє» Олексіївною було відкрито виконавче провадження № 64145479 про що було видано відповідну постанову. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчій напис № 3172 від 09.09.2020 року, який видав приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович. Стягувачем у згаданому виконавчому провадженні виступає Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Еліт Фінанс. Предметом стягнення виступає заборгованість, яка утворилась за кредитним договором № 5622-020103901/ФКВ-08 від 29 лютого 2008 року з усіма додатковими угодами до нього. При цьому, позивач вказує, що 29.02.2008 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» було укладено кредитний договір № 5622-020103901/ФКВ-08. Кредит оформлювався задля купівлі авто марки - LANOS, номерний знак- [NUMBER] , колір - сірий, за умовами договору на авто діяла заборона відчудження до повного виконання позивечм своїх зобов`язань. Так він добросовісно виплачував кредитні платежі первісному кредитору за згаданим договором. Однак, в подальшому Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» було ліквідовано. Правонаступником за заданим вище договором стало Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТАБАНК». Так внаслідок життєвих обставин у [PERSON] було допущено прострочку у виплаті кредитних платежів Публічному ікціонерному товариству «ДЕЛЬТАБАНК», що стало причиною подачі останніми позову до Деснянського районного суду про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 21.11.2012 року з [PERSON] та [PERSON] солідарно було присуджено стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТАБАНК» грошові кошти у розмірі 80550 грн. і 69 коп., а також 805 гривень судових витрат. В подальшому відносно нього було відкрито виконавче провадження 49387068 за виконавчим листом № 2-3687/2012 від 22.03.2013 року. Позивачем було повністю виконано рішення Деснянського районного суду 21.11.2012 року та виплачено на користь Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» грошові кошти у розмірі 80550 гривень і 69 копійок, а також 805 гривень судових витрат. Таким чином, позивач вважає, що повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 5622-020103901/ФКВ-08, тому 05.12.2019 виконавче провадження № 49387068 за виконавчим листом № 2-3687/2012 від 22.03.2013 раку було закрито у зв`язку з повним виконанням рішення суду. Вважає, що виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною, що не було перевірено нотаріусом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.02.2021 позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Еліт Фінанс», Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни, третя особа Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Еліт Фінанс», Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни, третя особа Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2021 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Еліт Фінанс», Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни, третя особа Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволено частково. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за № 3172 виданого 09.09.2020 року про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЕЛІТ ФІНАНС» з [PERSON] заборгованості в розмірі 396 828 грн, 92коп який здійснюється Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик Марією Олександрівною у виконавчому провадженні №64145479. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.08.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначити її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3172 , яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість, що виникла за Кредитним договором №562-0201039-1/ФКВ-08 від 29.02.2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ТОВ «Український промисловий банк» (правонаступник: ПАТ «Дельта Банк»), правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором №2268/К від 23.06.2020 року, сума заборгованості складається з: - сума заборгованості за тілом кредиту - 174 173,17 грн.; - суми заборгованості за відсотками - 184 098,49 грн.; - суми заборгованості за комісіями - 38 257,26 грн.; - суми плати, що здійсненна Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн.. Загнальна сума заборгованості (а.с. 43-44). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марією Олексіївною від 14.01.2021 року винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 64145479 з примусового виконання виконавчого напису № 3172 виданого 09.09.2020 (а.с.32). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марією Олексіївною від 14.01.2021 року відкрито виконавче провадження № 64145479 з примусового виконання виконавчого напису № 3172 від 09.09.2020 (а.с. 41). Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України Про нотаріат ). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (поданнястягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02.11.2020 року справа №2603/5672/12 в задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа - відмовлено. Вказано ухвалою встановлено наступні обставини. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2012 задоволено позовні вимоги та солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» кошти в розмірі 80550,69грн та судові витрати у сумі 805,50 грн. 27.02.2013 по вищезазначеному рішенні суду Деснянським районним судом м. Києва видано належним чином завірене рішення суду та виконавчі листи. 05.12.2019 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Танащук Олесею Миколаївною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-3687/2012, виданим Деснняським районним судом міста Києва про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» кошти в розмірі 81356,19грн. 07.02.2020 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Танащук Олесею Миколаївною винесено постанову про припинення розшуку боржник. 23.06.2020 року між АТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА "КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2268/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 562-0201039-1/ФК від 29.02.2008, перейшло до ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС. Державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-3687/2012, оскільки борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачені боржником в повному обсязі. Крім того вказане підтверджується копію постанови від 05.12.2019 року про закінчення виконавчого провадження №49387068, з примусового виконання виконавчого листа №2-3687/2012 виданий 22.03.2013 Деснянського районного суду м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість в розмірі 81 356,19 грн. борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачені в повному обсязі (а.с. 21). Таким чином заборгованість за Кредитним договором №562-0201039-1/ФКВ-08 від 29.02.2008 року у не може бути безспірною. Крім цього, як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, пп. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі Порядок), містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису нотаріуса як і в Переліку. Пунктом 1 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Згідно підпункту 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені:відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника;дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи;номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи;строк, за який має провадитися стягнення;інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У відповідності до п.п. 3.1, 3.2, 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи:якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідного оригіналу нотаріально посвідченої угоди має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У своїй постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16 Велика Палата Верховного Суду, посилаючись на приписи статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» зазначила, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Також у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів № 3172 від 09.09.2020 року такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна позиція викладена у постанові ВП ВС від .09.2021 у справі № 910/10374/17. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем під час розгляду справи не було надано жодних доказів на спростування доводів позивача. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса були всі необхідні документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто докази, які мають підтверджувати, що нотаріус мав, передбачені законом,підстави для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимоги позовної заяви виключити відомості відносно [PERSON] з Єдиного державного реєстру боржників то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. Таким чином вимоги позовної заяви щодо виключення відомостей відносно [PERSON] з Єдиного державного реєстру боржників задоволенню не підлягає, так як є передчасним, оскільки є наслідком виконавчих дій під час вирішення питання про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3172 виданого 09.09.2020. Щодо вимоги позовної заяви, щодо зняття арешту з автомобіля марки - Lanos, номерний знак - [NUMBER] , колір-сірий, задоволенню не підлягає, оскільки необґрунтована та не доведена належними та допустимими доказами. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial