Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Державного нотаріуса другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Ахметханова Михаїла Рафаіловича про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позовні вимоги, які були підтримані представником позивача у судовому засіданні обгрунтовані тим, що на виконання постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Фондом гарантуванням вкладів фізичних осіб прийнято Рішення від 02.10.2015р. № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» згідно з якими відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» строком з 05.10.2015 р. по 04.10.2017 р. призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. Згідно з рішенням Фонду гарантуванням вкладів фізичних осіб від 20.02.2017р. № 619 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора» Фондом продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк». У зв`язку з початком ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», 09 грудня 2015 року із кредиторською вимогою до Банку, ліквідатором якого є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров В.В., звернувся [PERSON] , який просив визнати його кредитором АТ «Дельта Банк» за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними з Банком. У вимозі до Банку зазначено, що Відповідач діє на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.12.2015 року, яке видане державним нотаріусом другої Сєверодонецької державної нотаріальної контори Ахметхановим М.Р. та зареєстроване в реєстрі за № 1-1228. У відповідь на вимогу, листом від 20.01.2016 року за вих № 05-3200905, Позивач повідомив Відповідача [PERSON] про відсутність правових підстав для прийняття та акцептування кредиторської вимоги, у зв`язку з пропущенням строку приймання вимог кредиторів, який встановлено законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У подальшому, не погоджуючись із зазначеною відмовою, [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії, який своїм рішенням відмовив [PERSON] у задоволені позовних вимог, після оскарження якого Київський апеляційний суд 28 лютого 2019 року прийняв постанову по справі № 757/33835/17-ц та зобов`язав Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб визнати [PERSON] кредитором Акціонерного товариства «Дельта Банк» на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого в реєстрі за номером 1-1228, бланк серія НАС номером 653474, та включити його кредиторські вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів Акціонерного товариства «Дельта Банк». Після отримання постанови Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року по справі № 757/33835/17-ц [PERSON] звернувся до Банку з заявою від 11.03.2019 року з проханням виконати зазначену постанову суду, до якої [PERSON] було долучено завірену копію оскаржуваного свідоцтва. Із доданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом АТ «Дельта Банк» дізнався, що 07 грудня 2015 року [PERSON] державним нотаріусом другої Сєверодонецької державної нотаріальної контори Ахметхановим М.Р. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з грошових внесків в ПАТ «Дельта Банк» по договору № 003-12506-120912 від 12 вересня 2012 року, на картковому рахунку № [NUMBER] з залишком 5,90 доларів США та № [NUMBER] (відсотки) складають 0,18 доларів США, по договору № 002-12506-120912 від 12 вересня 2012 року, на картковому рахунку № [NUMBER] з залишком 444,41 грн. та № [NUMBER] (відсотки) складають 26,98 грн., по договору № 004-12506-120912 від 12 вересня 2012 року, на картковому рахунку № [NUMBER] з залишком 3,14 євро та № [NUMBER] (відсотки) складають 0,08 євро, по договору № 006-12506-120912 від 12 вересня 2012 року, на картковому рахунку № [NUMBER] з залишком 24,48 євро та № [NUMBER] (відсотки) складають 0,37 євро, по договору № 001-12506-120912 від 12 вересня 2012 року, на картковому рахунку № [NUMBER] з залишком 0,34 грн. та № [NUMBER] (відсотки) складають 0,02 грн., по договору банківського вкладу (депозиту) № 10002009771629 від 28 грудня 2014 року з залишком 350,00 євро та з нарахованими відсотками у розмірі 6,80 євро, які обліковуються на рахунках № [NUMBER] , по договору банківського вкладу (депозиту) № 00009009761627 від 28 грудня 2014 року з залишком 8 000,00 євро та з нарахованими відсотками у розмірі 211,35 євро, які обліковуються на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , по договору банківського вкладу (депозиту) № 10006009751636 від 28 грудня 2014 року з залишком 360,00 доларів США та з нарахованими відсотками у розмірі 12,37 доларів США, які обліковуються на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , по договору банківського вкладу (депозиту) № 00000009721625 від 28 грудня 2014 року з залишком 200,00 євро та з нарахованими відсотками у розмірі 5,47 євро, які обліковуються на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , по договору банківського вкладу (депозиту) № 20004009761635 від 28 грудня 2014 року з залишком 16 000,00 доларів США та нарахованими відсотками у розмірі 463,00 доларів США, які обліковуються на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , по договору банківського вкладу (депозиту) № 00008009701633 від 28 грудня 2014 року з залишком 445,00 доларів США та з нарахованими відсотками у розмірі 10,87 доларів США, які обліковуються на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] з усіма належними відсотками, компенсаціями та індексаціями, які належали померлій [PERSON] на підставі довідки (тимчасова адміністрація) № 9376 від 30 вересня 2015 року ПАТ «Дельта банк». Тоді як, таке свідоцтво підлягає визнанню недійсним оскільки, як зазначено у свідоцтві про право на спадщину за заповітом спадкодавець майна, а саме [PERSON] , 1941 року народження, померла [INFO] , в той же час, як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом, датою укладення договорів банківського вкладу (депозиту), які входять до складу спадщини, є 28 грудня 2014 року, тобто договори не могли були укладені через рік після смерті спадкодавця. Будучи присутнім у судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти позову, вказуючи на його безпідставність, просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності звернення до суду із таким позовом. В наступні судові засіданні [PERSON] не приходив, хоча повідомлявся про розгляд справи судом, письмово просив розглядати справу без його участі. Відповідач Державний нотаріус другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Ахметханов М.Р. до суду не з"являвся, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, з огляду на що суд вважає за можливим розглядати вказаний позов без участі нез"явившихся до суду сторін за наявними доказами у справі, яка на розгляді перебуває з 2019 року. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперчення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Із наданих суду доказів вбачається (копія постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк»; копія Рішення від 02.10.2015р. № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку»; копія рішенням Фонду гарантуванням вкладів фізичних осіб від 20.02.2017р. № 619 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора»; копія кредиторської вимоги [PERSON] до Банку від 09 грудня 2015 року; копія відповіді на вимогу, лист від 20.01.2016 року за вих № 05-3200905 ; постанова Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року по справі № 757/33835/17-ц; заява [PERSON] до Банку від 11.03.2019 року про виконати постанови суду; копія оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане тимчасово виконуючим обов"язки нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Ахметхановим М.Р.; банківські виписки по особовим рахункам [PERSON] ), що спадкодавець [PERSON] , 1941 року народження, померла [INFO] , тоді як датою укладення договорів банківського вкладу (депозиту), які входять до складу спадщини є 28 грудня 2014 року, тобто такі договори увійшли до складу спадщини неправомірно, оскільки були укладені через рік після смерті спадкодавця. Отже, [PERSON] є особою, яка не мала права на спадкування договорів банківського вкладу (депозиту), укладених 28 грудня 2014 року, так як зазначені договори не могли входили до складу спадщини померлої [PERSON] , так як на момент відкриття спадщини іх не існувало і вони не могли належати померлій [PERSON] . Слід вказати, що доказів протилежного суду надано не було. Згідно глави 5 ЦПК України суд приймає рішення на підставі тих доказів, які були надані суду. Відповідач [PERSON] заперечуючи проти позову, вказував на правомірність свідоцтва про право на спадщину, не даючи жодних пояснень та доказів на рахунок того, що договорори банківського вкладу, які увійшли в спадкову масу, були відкриті після смерті спадкодавця. Відповідач [PERSON] обмежився по суті заяваю про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Чому суд також надає відповідну оцінку. Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно доч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що про зміст та реквізити оспорюваного наразі свідоцтва про право на спадщину сторона позивача дізналася під час розгляду справи в окружному адміністративному суді м.Києва, провадження по якому було відкрито згідно ухвали від 04.04.2016 року, тоді як з таким позовом "Дельта Банк" звернувся 01.04.2019 року, а тому підстави для застосування наслідків пропуску такого строку, відсутні. Суд зважає також і на пояснення сторони позивача в частині відсутності автоматичної пролонгації договору банківського вкладу, яка регламентована п. 9.30 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк". Необхідно також зазначити і те, що згідно відповіді Міністерства Юстиції України (а.с. 125) завідувач Другої Сєвєродонецької державної нотаральної контори Ахметханов М.Р. був звільнений із займаної посади 17.02.2017 року, наразі нотаріальну діяльність не здійснює, із самого свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що таке видане 07.12.2015 року тимчасово виконуючим обов"язки нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Ахметхановим М.Р., чому суд також надає відповідну оцінку та вважає, що позовні вимоги до відповідача Державного нотаріуса другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Ахметханова Михаїла Рафаіловича про зобов"язання скасувати відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути задоволене.

Outcome: partial