Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], який в ході розгляду справи уточнено позивачем, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області 09 вересня 2006 року, актовий запис № 191, та стягувати з відповідача на її, позивача, користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у частці 1/3 від доходу відповідача, але не менше, ніж по 1455 гривень (в межах одного прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років), щомісяця, з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що від шлюбу з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON], яка проживає з нею, позивачем, та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження у поглядах на сімейні відносини та сімейні обов"язки. Одразу після шлюбу відповідач проживав за місцем своєї реєстрації у м. Мукачево Закарпатської області, а її, позивача, а у подальшому і дитину навідував тільки по вихідних. З причин окремого проживання з часу одруження спільне господарство ними не ведеться, втрачені всі фізичні та духовні зв"язки. Збереження сім"ї неможливе та суперечить їхнім інтересам. Відповідач не приймав та не приймає участі матеріально в житті сім"ї, хоча має місце роботи - підприємство "Інтер-Каштан", де працює слюсарем. За останні три роки відповідач кілька разів разом з нею, позивачем, приймав участь ( у половину вартості суми) у придбанні одягу для доньки. Інших дітей, крім спільної доньки та непрацездатних батьків відповідач не має, аліментів нікому не платить. У зв"язку з цим вона, позивач, просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві. Також додатково пояснила, що вона працює на швейній фабриці та її середньомісячний дохід складає приблизно 3000 грн. Донька на даний час хворіє, проте стан здоров"я у неї добрий. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, вказаному у позовній заяві. Проти надання судом строку для примирення з відповідачем заперечила. Просить суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зокрема, визнав повністю в частині розірвання шлюбу та частково в частині стягнення аліментів, зіславшись на викладене у поданому до суду письмовому запереченні на позов (а.с. 28-30). Часткове визнання позову щодо стягнення аліментів, як пояснив відповідач, полягає у визнанні ним фактичних обставин, викладених у позові щодо ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини та наявності підстав для стягнення з нього аліментів. В частині розміру аліментів відповідач зазначив, що згідний сплачувати на утримання доньки аліменти в розмірі 1/5 частки із усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, який просить позивач, вважає завищеним, оскільки це позбавить його можливості надавати матеріальну допомогу дитині в добровільному порядку. Відповідач висловився проти надання строку для примирення з позивачем. Просить суд розірвати шлюб та частково задовольнити позов в частині стягнення аліментів. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 09 вересня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 191, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с. 12). Під час перебування у шлюбі у сторін народилася одна дитина - донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). З 2006 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, проти примирення заперечили. Сім"я сторін розпалася та носить формальний характер. Дитина сторін проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Випадки надання матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачем є поодинокими. Відповідач працює на посаді оператора на автоматичних та напівавтоматичних лініях у деревообробленні у ТОВ "Інтер-Каштан", що стверджується довідкою з місця праці вих № 15 від 26.02.2016 (а.с. 34). Його дохід за місцем праці відповідно до довідки № 14 про доходи від 26.02.2016 року склав за період серпень 2015-січень 2016 року 31792,49 грн. (а.с. 33). Інших дітей чи утриманців у відповідача немає. Стан здоров"я відповідача та доньки сторін добрий. Домовленості про сплату відповідачем аліментів на утримання дитини в позасудовому порядку між сторонами не досягнуто. Дані обставини стверджуються поясненнями сторін в судовому засіданні та дослідженими судом вказаними вище письмовими доказами. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як встановлено судом сторони на протязі близько десяти років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, розлад в сім"ї носить стійкий характер, сторони проти примирення заперечили та просять суд розірвати шлюб, тому з огляду на наведене, враховуючи наявність в сторін дитини, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує формально, подальше його збереження суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач епізодично та в недостатньому розмірі надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позовна вимога про стягнення аліментів є підставною. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. У ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд згідно положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, яка проживає з матір"ю, стан здоров"я та матеріальне становище відповідача, який працевлаштований, розмір його доходу за місцем праці, відсутність у відповідача інших дітей чи осіб, які б перебували на його утриманні, керується принципами законності, справедливості та розумності, та приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розміру аліментів підлягають до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачем пред"явлено позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовну вимогу про розірвання шлюбу оплачено судовим збором у розмірі 551,20 грн. (а.с. 1), тому дану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. В частині вимоги про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"(позивачі - у справах про стягнення аліментів), тому судовий збір за цією вимогою в сумі 551,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial