Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У березні 2017 року ПАТ НАСК "Оранта" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, що виразилася у витратах, повязаних з виплатою страхового відшкодування, в якій вказує, що відповідач 26.07.2015 року о 17 год. 00 хв., керуючи в стані алкогольного спяніння транспортним засобом "Богдан-2110", державний номер [NUMBER], та рухаючись по вул. Фрунзе у м. Полтаві від вул. [PERSON] в напрямку вул. Степового Фронту, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено кілька транспортних засобів, зокрема, автомобіль "Daewoo Lanos", державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 21.08.2015 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. На виконання договірних зобовязань за страховим полісом власнику пошкодженого транспортного засобу "Daewoo Lanos", державний номер [NUMBER], [PERSON] виплачено страхове відшкодування оціненої шкоди в сумі 18983,20 грн. Відповідно умов страхування, зокрема, ст. 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Просить стягнути [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" в регресному порядку кошти в сумі 18983 грн. 20 коп., інфляційні витрати 2105 грн. 68 коп., 3 % річних від простроченої суми 558 грн. 57 коп., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 26.07.2015 року о 17 год. 00 хв. [PERSON], керуючи в стані алкогольного спяніння автомобілем "Богдан-2110", державний номер [NUMBER], рухався по вул. Фрунзе в м. Полтаві від вул. [PERSON] в напрямку вул. Степового Фронту, в районі будинку буд. № 147 не дотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції, безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем "NISSAN", держ. номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався з правому боку в попутному напрямку, після чого автомобіль "Богдан", держ. номер [NUMBER] скоїв, наїзд на автомобіль "Daewoo", державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду, після чого автомобіль "Богдан" скоїв наїзд на автомобіль "ВАЗ", держ. номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався з правого боку. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Той факт, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] керував автомобілем перебуваючи в стані алкогольного спяніння, підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 405 від 26.07.2015 року, складеним в цей же день о 17 год. 15 хв. (а.с.15). Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 21.08.2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. (а.с.17). На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Богдан", держ. номер [NUMBER], яким керував [PERSON], була застрахована згідно з Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/1776477 від 14 листопада 2014 року, укладеного [PERSON] з ПАТ НАСК "Оранта" (а.с. 9,10). [PERSON] 27 липня 2015 року звернувся до страховика ПАТ НАСК "Оранта" з письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 11). Крім того, 28 липня 2015 року до ПАТ НАСК "Оранта"» надійшло письмове повідомлення про ДТП від власника пошкодженого транспортного засобу "Daewoo Lanos", державний номер [NUMBER], [PERSON], який згодом 02 вересня 2015 року надав також і заяву про страхове відшкодування, в якій на підставі постанови суду просив визначити суму страхового відшкодування відповідно до договору страхування (а.с. 13). Відповідно до протоколів огляду від 28 липня 2015 року та від 06 серпня 2015 року, складених аварійним комісаром [PERSON], проведено огляд транспортного засобу "Daewoo Lanos", державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], під час огляду було визначено обсяг пошкоджень, яких зазнав автомобіль внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26 липня 2017 року (а.с. 18-19, 20-23). Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження № ВІ5628ВХ-1дод від 02 вересня 2015 року, виконаного на замовлення ПАТ НАСК "Оранта" суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ "Гарант- АСІСТАНС" на підставі даних технічних оглядів пошкодженого транспортного засобу "Daewoo Lanos", державний номер [NUMBER], проведених аварійним комісаром позивача, визначено вартість завданого матеріального збитку, який складає 19493 грн. 20 коп.(а.с. 30-32). З розрахунку страхового відшкодування від 25 вересня 2015 року, здійсненого ПАТ НАСК "Оранта", вбачається, що страховиком визначено суму страхового відшкодування у розмірі 18983 грн. 20 коп. (а.с. 33). Позивач свої договірні зобовязання за полісом обовязкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № АІ/1776477 від 14 листопада 2014 року виконав у повному обсязі, 23.11.2015 року виплатив власнику пошкодженого транспортного засобу "Daewoo Lanos", державний номер [NUMBER], [PERSON] страхове відшкодування в сумі 18983,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 64298 від 23.11.2015 року. Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Як встановлено в ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 6 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п. "а" пп. 38.1.1 п.38.1 ст. 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до переконливого висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ НАСК "Оранта" про стягнення з відповідача [PERSON] в порядку регресу коштів в сумі виплаченого страхового відшкодування з відшкодування шкоди, завданої власнику автомобіля "Daewoo Lanos", державний номер [NUMBER], [PERSON], який постраждав під час дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась з вини відповідача, позаяк доведеним є те, що останній перебував в стані алкогольного спяніння. Згідно регресної вимоги ПАТ НАСК "Оранта" за вих. № 09-06-08/17974 від 04.12.2015 року, адресованої [PERSON] , страховик повідомив про виплату страхового відшкодування власнику автомобіля "Daewoo Lanos", державний номер [NUMBER], в розмірі 18983 грн. 20 коп., необхідність відшкодування страховику виплаченої суми коштів, було запропоновано відповідачу в добровільному порядку повернути суму страхового відшкодування. [PERSON] був достовірно обізнаний про необхідність сплати коштів позивача, 21 грудня 2015 року звертався до ПАТ НАСК "Оранта" з заявою-зобовязанням, в якій вказав про зобовязання відшкодувати суму страхового відшкодування в розмірі 18983 грн. 20 коп. в розстрочку щомісячними платежами у розмірі 790 грн. 97 коп. не пізніше 25 числа кожного місяця, починаючи з березня 2016 року до повного погашення вищевказаної суми боргу. Проте взяті на себе зобовязання не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на доведеність того факту, що [PERSON] ухиляється від виконання грошового зобовязання, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги ПАТ НАСК "Оранта" про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Сума 3% річних від простроченої суми 18 983.20 грн. за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання з 25 березня 2016 року, тобто з часу, коли [PERSON] зобовязувався розпочати сплату боргу, і по 24 березня 2017 року (358 днів), складає: 558,57 грн. (з розрахунку: 18983,20 грн. х 3 х 358 : 365 : 100 = 558,57 грн.) У свою чергу, розмір інфляційних збитків, виходячи із загальної суми грошового зобовязання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення починаючи з 25 березня 2016 року на день предявлення позову 20 березня 2017 року, складає: 2105,68 грн. А тому суд приходить до висновку, що позов ПАТ НАСК "Оранта" підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved