Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третіх осіб [PERSON], Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності, припинення права власності та витребування документів. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 29.11.2006 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 11085852000 (далі Договір). Також 30.01.2009 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], було укладено Додаткову угоду №1 та Додаткову угоду №2 до Договору, згідно якої сторони домовились, що для ідентифікації Договору 11085852000 можуть застосовувати як Договір 11085852001 та погоджено нові строки сплати процентів та повернення кредиту. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 67600,00 швейцарських франків ( далі шв.фр.), який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 26.11.2021 року або достроково зі сплатою 8,49 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором Іпотекодавець [PERSON], передала у іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: Приміщення: Місце знаходження застави: [ADDRESS]; загальною площею 69,8 кв. згідно умов Договору іпотеки від 01.12.2006 р. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] 30 січня 2003 року за реєстровим № 630 і зареєстровано Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 31 січня 2003 року за № 1334. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Свої зобов'язання щодо надання кредиту АКІБ «УКРСИББАНК» виконав в повному обсязі і у встановлений строк. Однак [PERSON] належним чином не виконував умов Договору про надання кредиту та станом на 07.08.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним зобов'язанням становить 82104,30 шв. фр., що згідно за курсом НБУ еквівалентно 707798,92 грн., з яких: 55824,22 шв. фр., що еквівалентно 481245,47 грн. - заборгованість за кредитом та 26280,08 шв. фр., що еквівалентно 226553,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного Договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. У зв'язку з цим просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 82104,30 шв. фр., що згідно курсу НБУ складає 707798,92 грн. за Договором про надання кредиту № 11085852001 від 30.01.2009р. укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлове приміщення загальною площею 69,8 кв. , що знаходиться [ADDRESS], шляхом передачі Іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) права власності на вказане майно; визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» право власності на вищевказаний предмет іпотеки, припинити право власності Іпотекодавця [PERSON] на зазначений предмет іпотеки в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаним приміщенням; витребувати від [PERSON], та передати ПАТ «Дельта банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], а також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3654 грн. 00 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить його задовольнити. Представник третьої особи Державної реєстраційної служби України в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, відносно позовних вимог покладається на думку суду. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подали, тому суд вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: 29.11.2006 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 11085852000 ( далі Договір) відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 67600,00 швейцарських франків ( далі шв.фр.), який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 28.11.2017 року або достроково зі сплатою 8,49 відсотків річних за користування кредитом, згідно Графіку погашення кредиту. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за Договором про надання кредиту № 11085852000, 01.12.2006 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], було укладено Договір іпотеки, за умовами якого Іпотекодавець [PERSON] передала у іпотеку Банку нерухоме майно, а саме на нежитлове приміщення загальною площею 69,8 кв. , що знаходиться [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі купівлі продажу приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] 30 січня 2003 року за реєстровим № 630 і зареєстровано Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 31 січня 2003 року за № 1334. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. 30.01.2009 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та Відповідачем, було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, згідно якої сторони домовились, що для ідентифікації Договору 11085852000 можуть застосовувати як Договір 11085852001 Додаткову угоду до Договору, та Додаткову угоду №2 згідно якої сторони погодили строки сплати відсотків та продовжили кінцеву дату повернення кредиту до 26.11.2021 року. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. В силу статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що АКІБ «УКРСИББАНК» виконав свої зобов'язання та надав [PERSON] вищевказаний кредит. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного Договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] свої кредитні зобов'язання за Договором про надання кредиту № 110858520001 виконував неналежним чином та станом на 07.08.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним зобов'язанням становить 82104,30 шв. фр., що згідно за курсом НБУ еквівалентно 707798,92 грн., з яких: 55824,22 шв. фр., що еквівалентно 481245,47 грн. - заборгованість за кредитом та 26280,08 шв. фр., що еквівалентно 226553,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості. Таким чином, [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а тому в силу ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України у разі прострочення виконання чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч.1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а у разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до п.2.1.1 Договору Іпотеки, у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором та/або цим договором, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Згідно п.4.1 Договору Іпотеки звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем у випадках, зазначених в п.п.2.1.1.-2.1.2. цього договору іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим Договором або Позичальником будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором. За умовами п.п. 4.3, 4.4 Договору Іпотеки у випадках зазначених у п. 2.1.1 цього договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю повідомлення, оформлене згідно до ст. 35 Закону України "Про Іпотеку". У разі невиконання іпотекодавцем вимог, зазначених в повідомленні, про яке йдеться в п.4.3., Іпотекодержатель здійснює звернення стягнення на Предмет Іпотеки. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч.3 статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно п.п. 5.1, 5.2, 5.3 Договору Іпотеки, у разі настання обставин, зазначених в п.4.1 цього Договору, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержатєля. В повідомленні, про яке йдеться в п.5.1., Іпотекодержатель зазначає який із способів задоволення вимог Іпотекодержателя, що передбачені ч.3. ст.36 Закону України «Про Іпотеку», застосовується Іпотекодержателем для задоволення своїх вимог. У разі застосування передачі Предмету іпотеки у власність Іпогекодержателя як способу задоволення вимог Іпогекодержателя право власності переходить до Іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться в п.5.1 цього договору. У зв'язку із виникненням прострочки по платі за кредит 30.10.2013 р. в порядку визначеному ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» ПАТ «Дельта банк» на адресу боржника [PERSON] та іпотекодавця [PERSON] було надіслано рекомендованим листом повідомлення із вимогою сплатити наявну заборгованість за кредитом або передати добровільно у власність Іпотекодержателя предмет іпотеки, яке за залишилося без відповідного реагування. Таким чином передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань передбачена умовами Договору Іпотеки ( п. 5.3), однак у позасудовому порядку сторони не досягли згоди на передачу у власність банку предмета іпотеки. У відповідності до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору ґрунтуються на вимогах закону, умовах укладених договорів та фактичних обставинах справи, тому позов слід задовольнити частково та в рахунок погашення заборгованості у розмірі 82104,30 шв. фр., що згідно курсу НБУ складає 707798,92 грн. за Договором про надання кредиту № 11085852001 від 30.01.2009р. укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлове приміщення загальною площею 69,8 кв. , що знаходиться [ADDRESS], шляхом визнання за Іпотекодержателем ПАТ «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) права власності на нежитлове приміщення загальною площею 69,8 кв., що знаходиться [ADDRESS]; припинивши право власності Іпотекодавця [PERSON] на зазначений предмет іпотеки в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаним приміщенням. Одночасно вважаю, що в задоволенні позовної вимоги про витребування від [PERSON] та передачі ПАТ «Дельта банк» технічного паспорта, правовстановлюючих документів (або їх дублікатів) на приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], слід відмовити, оскільки умовами Кредитного договору, Договору Іпотеки та нормами цивільного законодавства України такий спосіб захисту прав позивача не передбачено. В силу ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: partial