Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування заявлених позовних зазначає, що 22.11.2007 р між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитиний договір № ML 701/1005/2007, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 54 681,04 доларів США у строк до 22 листопада 2019 року під цільове використання - на придбання нерухомого майна та оплату комісії Банку в розмірі, передбаченому Тарифами. З метою забезпечення виконання зобов`язання [PERSON] 22.11.2007 р. між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки № PML 701/1005/2007, відповідно до якого предметом було нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що [PERSON] умови договору не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за вказаним кредитним договором. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2013 р. було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму боргу за кредитним договором № ML 701/1005/2007 від 22.11.2007 р. у розмірі 3 000951,62 грн., що складається з: заборгованість за кредитом 52 213,19 доларів США, що еквівалентно 417 340 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами у розмірі 33 466,33 доларів США, що еквівалентно 267 496,37 грн., заборгованість з нарахованої пені у розмірі 2 316 115,52 грн. Також зазначає, що 08.04.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного судового рішення, а також накладено постанову про накладення арешту на майно та заборону на його відчуження. На теперішній час рішення суду не виконано, у зв`язку з чим позивач просить звернути стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка є предметом договору іпотеки № PML 701/1005/2007. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.02.2016 р. (головуюча - суддя Чередник В.Є.) відкрито провадження за даною позовною заявою. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2016 року зупинено провадження у справі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки до розгляду цивільної справи за позовом ПАТ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] . [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановою Харківського апеляційного суду від 19.12.2019 року скасовано рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2019 року в частині вирішення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] до ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; частково задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором ML 700/1005/2007 від 22.11.2007р. у розмірі 129929,08 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 07.08.2013 еквівалентно ?319 976,58 грн. та ?654 238,80 грн. пені. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором ML 700/1005/2007 від 22.11.2007р. у розмірі ?45 647,42 доларів США, що станом на 07.08.2013 за офіційним курсом НБУ складає 364 859, 83 грн. та пеню в сумі 30597,20 грн. Змінено порядок відшкодування судових витрат. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.12.2019 року виправлено описку у резолютивній частині постанови Харківського апеляційного суду від 19.12.2019 року: після слів "суму заборгованості за кредитним договором ML 700/1005/2007 від 22.11.2007р." замість слів "у розмірі 129929,08 доларів США" зазначити: "?40 032,1?0 доларів США". Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 24.12.2019 року змінено визначений у рішенні Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2019 року порядок стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором ML 700/1005/2007 від 22.11.2007 року; припинено укладений 22.11.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] договір поруки № SR - 701/1005/2007 в частині обов`язку [PERSON] сплатити у солідарному з [PERSON] порядку боргових зобов`язань за кредитним договором ML 700/1005/2007 від 22.11.2007р. в межах шести місяців до звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.01.2020 року (головуюча - суддя [PERSON].) відновлено провадження у справі №640/1569/16-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторінг Україна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Вищої Ради правосуддя №924/0/15-20 від 09.04.2020 року [PERSON] звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку. Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 10.04.2020 року справа №640/1569/16-ц (н/п 2/953/16/20) передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2020 р. (головуючий - суддя Лях М.Ю.) вищезазначену цивільну справу № 640/1569/16-ц (н/п 2/953/16/20) прийнято до розгляду зі стадії підготовчого провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначити вищезазначену цивільну справу до розгляду. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило. В матеріалах справи міститься заява представник позивача про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, заперечення викладені у відзиві та поясненнях відповідача, а також доводи викладені в зустрічній позовній заяві та відзиві на нього, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що 22.11.2007 р між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML 701/1005/2007, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 54 681,04 доларів США у строк до 22.11.2019 року під цільове використання - на придбання нерухомого майна та оплату комісії банку в розмірі, передбаченому тарифами, що підтверджується копією кредитного договору № ML 701/1005/2007. Згідно копії договору іпотеки № PML 701/1005/2007 вид 22.11.2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] для забезпечення повного і своєчасного виконання [PERSON] боргових зобов`язань за кредитним договором № ML 701/1005/2007 від 27.11.2007 року, предметом іпотеки є нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Вказані відомості внесено до Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер № 6096412 Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №15605271 від 22.11.2007 р. на квартиру за адресою: [ADDRESS] , накладено заборону відчуження, реєстраційний номер № [NUMBER] . Згідно з копією договору купівлі-продажу від 22.11.2007 р. [PERSON] придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2013 р. у справі №640/15420/13-ц (н.п. № 2/640/3512/13) стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму боргу за кредитним договором № ML 701/1005/2007 від 22.11.2007 р. у розмірі 3 000951,62 грн., що складається з: заборгованість за кредитом 52 213,19 доларів США, що еквівалентно 417 340 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами у розмірі 33 466,33 доларів США, що еквівалентно 267 496,37 грн., заборгованість з нарахованої пені у розмірі 2 316 115,52 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.04.2016 року скасовано вищезазначене заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2013 р. скасовано Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.04.2015 р. за ВП № 47199392 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 640/15420/13-ц. Постановою від 17.09.2015 р. ВП №47199392 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіним І.С. при примусовому виконанні виконавчого листа № 640/15420/13-ц накладено арешт майна боржника [PERSON] та заборонено його відчужування. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 07.07.2010 р. АТ «ОТП Банк» є правонаступником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо договору іпотеки № PML 701/1005/2007. Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 25.09.2007 р. [PERSON] придбала у [PERSON] , [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] на праві власності дві квартири: квартира [ADDRESS] , а також квартира [ADDRESS] . Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру [ADDRESS] існує заборона на відчуження. Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказаний Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону країни «Про іпотеку»): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону України «Про іпотеку»). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір іпотеки містить застереження про позасудове врегулювання спору, зокрема сторонам встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки можливе шляхом позасудового врегулювання на підставі цього договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, сторони передбачили, що іпотекодержатель може також задовольнити забезпечені іпотекою фактичні вимоги шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на підставі договору (правочину) купівлі-продажу в рахунок виконання боргових зобов`язань та/або інших фактичних вимог. Цим іпотекодавець надає іпотекодержателю повноваження здійснювати від імені іпотекодавця всі без виключення/обмеження та будь-які дії, що передбачені чинним законодавством України та необхідні та/або будуть необхідними для цілей продажу (відчуження) предмету іпотеки третій(ім) особі(ам), зокрема: (а) право представляти інтереси іпотекодавця; (б) укладати (здійснювати) правочини; (в) отримувати та подавати заяви/документи, розписуватися та інше. Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку», можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту. Частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку», яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону України «Про іпотеку», способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону України «Про іпотеку»), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. Зазначений правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц, провадження № 14-112цс19. Згідно з частиною четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, як вбачається з матеріалів цивільної справи, що сторони передбачили позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодеражателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу, тому позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту. З огляду на вищенаведене, відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю. Судом враховано, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання позивачу права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed