Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

3 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати припиненим 28 серпня 2010 року договір поруки № 133-0011002/Zфпор-08, укладений 26 вересня 2008 року між ним та ТОВ "Укрпромбанк", посилаючись на те, що відповідно до цього договору він поручався перед банком за належне виконання зобов"язань за кредитним договором № 133-0011002/ФК-08, укладеним 26 вересня 2008 року між [PERSON], третьою особою у справі, та ТОВ "Укрпромбанк". 30 червня 2010 року між останнім та ПАТ "Дельта Банк" був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов"язань, згідно якого борг за кредитним договором № 133-0011002/ФК-08 перейшов до ПАТ "Дельта Банк". 2 лютого 2010 року у зв"язку з невиконанням умов цього договору ним була отримана вимога ТОВ "Укрпромбанк" від 28 січня 2010 року про дострокове та повне виконання зобов"язання за договором поруки щодо сплати боргу протягом 30 днів. Після чого кредитор протягом шести місяців мав право звернутися до суду з позовом про стягнення боргу. В разі, якщо він цього не зробив, договір поруки припиняється. Оскільки банк на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов"язання, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України, надіславши повідомлення про дострокове виконання зобов"язання за договором поруки, шестимісячний строк підлягає обрахування з цієї дати. Якщо умовами договору передбачено щомісячне повернення боргу частинами, то в разі неналежного виконання умов кредитного договору, то позовна давність про стягнення заборгованості обчислюється з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З графіку погашення кредиту видно, що платежі боржник мав здійснювати не пізніше 20 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів починається перебіг позовної давності для вимог для боржника та обрахування строку для пре"явлення вимог до поручителя. Тому, виходячи з положень діючого законодавства, договір поруки є припиненим 28 серпня 2010 року. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити, пояснила, що в лютому 2010 року [PERSON] отримав вимогу про дострокове повернення кредиту. Таким чином, ТОВ "Укрпромбанк" в односторонньому порядку змінив строк виконання основного зобов»язання. При цьому позивач нічого не сплачував. Тоді банк в 2010 році звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, але ухвалою суду цей позов був залишений без розгляду. Тому відповідно до положень ч.4 ст.559 ЦК України договір поруки має бути припиненим. Представник відповідача: ТОВ "Укрпромбанк" в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлені в установленому порядку (а.с.96), про причини неявки не сповістили, заяви про відкладення розгляду справи не надали. Представник відповідача: ПАТ "Дельта Банк" в судове засідання не з»явився, просять провести розгляд справи без їх участі та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі за необґрунтованістю, оскільки строк припинення договору поруки встановлений в п.10 цього договору, відповідно до якого він діє до повного виконання зобов»язань за кредитним договором. Зобов»язання за кредитним договором не виконано, тому і порука не може бути припиненою. Строк виконання основного зобов»язання сплинув лише 25 вересня 2015 року, відповідно термін, відведений для звернення з вимогою до поручителя, не закінчився. Позивач безпідставно вказує на те, що строк основного зобов»язання настав 28 лютого 2010 року, бо вимога банку про дострокове повернення кредиту існує окремо від строку виконання основного зобов»язання, не являється зміною (зменшенням) строку основного зобов»язання. Крім того, рішенням суду від 9 липня 2014 року, яке набрало законної сили, були задоволені вимоги кредитора про стягнення боргу з поручителя та боржника солідарно, тому підстав для застосування положень п.1 ст. 559 ЦК України немає (а.с.75-78). Третя особа: [PERSON] також не з»явилася в судове засідання, надала заяву про розгляд справи без її присутності, проти позову не заперечує та повністю його визнає (а.с.98). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали даної справи, справ № 2-1686/2010 та №577/2339/14-ц, вважає, що позов не підлягає задоволенню. З кредитного договору №133-0011002/ФК-08, укладеного 26 вересня 2008 року між ТОВ "Український промисловий банк" в особі начальника Конотопського відділення СФ ТОВ "Укрпромбанк" та [PERSON] (позичальник), вбачається, що банк надав останній на придбання автомобіля кредитні кошти в сумі 91483 грн. на строк до 25 вересня 2015 року зі сплатою 15,30% річних (п.п.1.1-1.5), повернення кредиту мало здійснюватись щомісячно частинами в розмірі не менш як 1089,08 грн. по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту (п.2.4), позичальник зобов"язався здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій та інших платежів за цим договором у передбачені ним строки (п.4.2.1) (а.с.5-8). [PERSON] також був підписаний графік платежів за договором, що є додатком № 1 до вищевказаного кредитного договору (а.с.9). З договору поруки № 133-0011002/Zфпор-08, укладеного 26 вересня 2008 року між ТОВ "Український промисловий банк" в особі начальника Конотопського відділення СФ ТОВ "Укрпромбанк" (кредитор), [PERSON] (боржник) та [PERSON].(поручитель), видно, що останній поручився перед кредитором за виконання боржником зобов"язань за кредитним договором №133-0011002/ФК-08 від 26 вересня 2008 року, за яким боржник зобов"язаний до 25 вересня 2015 року повернути кредит у розмірі 91483 грн., сплатити проценти та штрафні санкці у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов"язань за кредитним договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну віповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків (п.1-3) Поручитель ознайомлений з усіма умовами кредитного договору (п.6) (а.с.4). 30 червня 2010 року між ПАТ "Дельта Банк", ТОВ "Український промисловий банк" та Національним банком України був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов"язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, відповідно до якого останньому було передано право вимоги боргів за кредитними зобов"язаннями Укпромбанку (а.с.10,11). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. В п.24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз"яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. 6 липня 2010 року ТОВ «Укрпромбанк» в особі Сумської філії звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 133-0011002/ФК-08 від 26 вересня 2008 року. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 30 вересня 2010 року позовну заяву ТОВ «Укрпромбанк» залишено без розгляду (а.с.4,77 справи № 2-1686/2010). 14 травня 2014 року вже ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з аналогічним позовом (а.с.2 справи №577/2339/14-ц). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 9 липня 2014 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №133-0011002/ФК-08 від 26 вересня 2008 року в розмірі 134292,99 грн. та 1342,93 грн. судового збору, загалом - 135635,92 грн. В рішенні вказано, що заборгованість по кредитному договору №133-0011002/ФК-08 від 26 вересня 2008 року станом на 22 січня 2014 року складає 134292,99 грн., в тому числі: тіло кредиту - 78889,91 грн., відсотки - 45888,74 грн., комісія за ведення кредиту - 514,44 грн. Згідно копій досудових вимог [PERSON] [PERSON] було повідомлено про наявну прострочену заборгованість, запропоновано сплатити прострочену (поточну) заборгованість та попереджено, що у разі незадоволення претензії банк буде вимушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або зверненням до суду з вимогою про примусове стягнення боргу (а.с.21-26) (а.с.60, 61 справи №577/2339/14-ц). З матеріалів справи №577/2339/14-ц видно, що досудова вимога, про яку йдеться в рішенні Конотопського міськрайонного суду від 9 липня 2014 року, була надіслана позивачеві 30 січня 2014 року (а.с.21,25,26 справи №577/2339/14-ц). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 14 серпня 2014 року вищевказане рішення Конотопського міськрайонного суду було залишено без змін. В ухвалі зазначено, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором (а.с.109,110 справи №577/2339/14-ц). З ухвали колегії судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2015 року вбачається, що рішення Конотопського міськрайонного суду від 9 липня 2014 року та ухвала апеляційного суду Сумської області від 14 серпня 2014 року залишені без змін. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що [PERSON] взяті на себе зобов»язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує; [PERSON] несе солідарну відповідальність за невиконання [PERSON] зобов»язань за укладеним кредитним договором; відповідачі повідомлені про наявність заборгованості та необхідність її погашення; умовами договору стягнення з боржника та поручителя повинно відбутись в солідарному порядку (а.с.145,146 справи №577/2339/14-ц). При цьому було встановлено, що позивач [PERSON] був присутній в судових засіданнях при розгляді справи за позовом ПАТ «Дельта Банк» до нього та [PERSON] про стягнення з них у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором (а.с.49,57 справи №577/2339/14-ц), будь-яких клопотань, зустрічного позову про визнання договору поруки припиненим не заявляв, судові рішення не оскаржував. Також у судовому засіданні було встановлено, що рішення Конотопського міськрайонного суду від 9 липня 2014 року не виконано. Ч.5 ст.124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов"язковими до виконання на всій території України. В ч.1,2 ст.14 ЦК України також зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищевикладене, а також те, що рішенням суду, яке набрало законної сили, стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором, поручителем по якому виступив позивач, підстав для визнання договору поруки припиненим немає, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed