Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

В лютому 2014 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Варварівської держнотконтори від 28.07.1960 року , його бабусі [PERSON] належали 39100 часток домоволодіння [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді зазначеного майна. Після смерті спадкодавця позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення в правах спадкоємця , але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане домоволодіння йому було відмовлено нотаріусом в зв'язку з розбіжностями у прізвищі та по батькові спадкодавця у правовстановлюючому документі , на підставі якого спадкодавця набула право власності на частину спадкового майна, а також в зв'язку з відсутністю його оригіналу. Посилаючись на наведені обставини, оскільки іншим чином спір вирішити неможливо, просив суд задовольнити позов і визнати за ним право власності зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті бабусі. У судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила про його задоволення. Представник відповідача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просив прийняти рішення на розсуд суду. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із таких підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу № 1542 від 28 липня 1960 року , посвідченого нотаріусом Варварівського державної нотаріальної контори, [PERSON] придбала 39100 долі в домобудівлі в [ADDRESS] . Право власності на зазначене домоволодіння зареєстровано в органах БТІ за [PERSON] в установленому законом порядку. Згідно архівної довідки Державного архіву Миколаївської області від 21.02.2013 року , [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] В матеріалах цивільної справи міститься копія вказаного Договору, на зазначеному Договорі купівлі-продажу (оригінал знаходиться у позивача) міститься мокрий штамп "Другий примірник що має силу оригіналу". [INFO] року [PERSON] померла. [INFO] року помер її син [PERSON], батько позивача, який після смерті своє матері до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав не звертався. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 19 листопада 2013 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини , а саме на [INFO] року . 18 грудня 2013 року Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори м. Миколаєва відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через наявність розбіжностей у Свідоцтві про смерть [PERSON] та правовстановлювальному документі, що підтверджує право власності спадкодавиці на спадкове майно, а також через ненадання спадкоємцем оригіналу цього правовстановлюючого документу. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 6332013 до майна померлої [PERSON] [INFO] року, розпочатої 18.12.2013 року, позивач є єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини, та надав вказане рішення суду та пред'явив правовстановлювальний документ на спадкове майно - вказаний вище Договір купівлі-продажу у, що має силу оригіналу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст. 1266 цього Кодексу внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за законом як спадкоємець за правом представлення після спадкоємця першої черги після смерті бабусі [PERSON] Стосовно позовних вимог про визнання за [PERSON] права на спадщину за законом після смерті бабусі на вказану частку домоволодіння, то такі вимоги є передчасними: відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. В разі відмови нотаріуса від вчинення нотаріальних дій, особа має право звернутися до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність нотаріуса. За такого, перешкод для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на імя позивача, який фактично прийняв спадщину після смерті бабусі в установленому законом порядку, як вбачається з матеріалів спадкової справи, судом не вбачається, оскільки посилання нотаріуса на відсутність оригіналу правовстановлювального документу на спадкове майно є хибним- видача покупцю "другого примірнику, що має силу оригіналу , договору купівлі-продажу" відповідала правилам вчининення нотаріальних дій, які діяли на час формлення цієї угоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Разом з тим, суд вважає встановленим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що саме [PERSON] придбала 39100 частки в домобудівлі в [ADDRESS] , але в написанні прізвища ім'я та по батькові покупця "[PERSON]" допущена помилка, пов'язана з його неправильним фонетичним сприйняттям при перекладі українською мовою. Отже, Договір купівлі-продажу 39100 частки в домобудівлі в [ADDRESS] ( на теперішній час [ADDRESS]) від 28 липня 1960 року за реєстровим № 1542 належить [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно ждо ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial