Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Ульяновської районної державної адміністрації, Мечиславської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування та про поновлення строку позовної давності за зверненням до суду. Свої позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], [INFO] померла рідна баба Позивача - [PERSON]. Рішенням Малинівського районного суду м.Одеси встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] є рідним онуком [PERSON], померлої [INFO]. До 1996 року [PERSON] постійно проживала в с.Мечиславка Ульяновського району Кіровоградської області. З 1996 року за станом здоров»я та віком переїхала проживати в м.Одесу по місцю проживання Позивача та його матері, де вони проживали однією сім»єю по день смерті [PERSON] При цому, її домоволодіння в с.Мечиславка Ульяновського району було продано, а інше майно та особисті речі було перевезено в м.Одеса за місцем проживання Позивача та покійної [PERSON] Після смерті матері Позивача [PERSON], яка померла [INFO], при огляді її особистих речей, Позивачу стало відомо, що його покійна баба [PERSON] мала право на земельну частку (пай) з земель КСП «Дружба», оскільки з 1 січня 1945 року по 31.12.1958 року до виходу на пенсію працювала в колгоспі Комінтерн Ульяновського району Кіровоградської області та на момент розпаювання земель даного господарства залишалась його членом як пенсіонер господарства. В результаті декількох реорганізацій колгосп Комінтерн існував як колгосп «Росія», надалі «Дружба», КСП «Дружба», на даний час господарства та його правонаступника не існує. Державний акт на право колективної власності на землю господарство отримало 18 червня 1996 року, тобто баба позивача набула право на земельну частку (пай) з дня видачі державного акта, однак при житті так і не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), так як не була включена в списки членів колективного сільськогосподарського підприємства. У зв"язку з тим, що позивач не знав про право покійної [PERSON] на земельну частку (пай) з земель КСП «Дружба» та вважав, що на день смерті усе її майно ним було успадковано шляхом оперативного прийняття спадщини згідно ст.549 ЦК України в редакції 1964 року, а тому вважав подачу заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини необов"язковою. Позивач просить суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити строк для звернення до суду з позовом, визнати за ним право на земельну частку (пай) після смерті матері. Позивач та його представник в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без його участі. Представник відповідача - Ульяновської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову до суду не надав, надіслав заяву якій зазначив, що просить суд розглянути без участі представника РДА за наявними матеріалами справи. Представник відповідача - Мечиславсьої сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям..." право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в них. Згідно державного акту серії КР -36 від 18.06.1996 року та повторно виданого державного акту серії КР від 04.02.1997 року на право колективної власності на землю, виданого колективному сільськогосподарському підприємству "Дружба", Мечиславською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області, було виділено у колективну власність 1591,90 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Мечиславської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області від 18.11.1994 року. Відповідно до довідки відділу Держкомзему в Ульяновському районі Кіровоградської області від 22.05.2014 року, вартість середньої земельної частки(паю) станом на 01.01.2014 р. становить 66025,60 грн., а розмір замельної частки (паю) на території Мечиславської сільської ради в умовних кадастрових гектарах становить 3,24 ум.га., а в фізичних одиницях становить 3,05519 га. У відповідності до довідки Мечиславської сільської ради та відомості про кількість вироблених трудоднів, трудову участь в колгоспному виробництві, встановлено, що [PERSON] з 1 січня 1945 року по 31.12.1958 року до виходу на пенсію працювала в колгоспі Комінтерн Ульяновського району Кіровоградської області, який було реорганізовано колгосп "Росія", надалі "Дружба", КСП "Дружба", АСТ "Дружба", на даний час господарства та його правонаступника не існує. Отже на момент отримання КСП "Дружба" державного акту на право колективної власності на землю, баба позивача була його членом, однак її не було внесено до списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до отриманого державного акту на право колективної власності на землю, і в додаткові списки вона також не була включена. [INFO] померла баба позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.13). Факт родинних стосунків позивача з бабою підтверджується рішенням Малинівського районного суду м.Одеси від 12.12.2013 року. Батько Позивача - [PERSON] був рідним сином покійної [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], а мати позивача - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після смерті матері Позивача [PERSON], при огляді її особистих речей, позивачу стало відомо, що його покійна баба [PERSON] мала право на земельну частку (пай) з земель КСП "Дружба", оскільки з 1 січня 1945 року по 31.12.1958 року до виходу на пенсію працювала в колгоспі Комінтерн Ульяновського району Кіровоградської області та на момент розпаювання земель даного господарства залишалась його членом як пенсіонер господарства. В результаті декількох реорганізацій колгосп Комінтерн існував як колгосп "Росія", надалі "Дружба", КСП "Дружба", АСТ "Дружба". При зверненні до нотаріальної контори з метою заведення спадкової справи після смерті [PERSON], позивачу нотаріусом було відмовлено у зв'язку з пропуском, встановленого ст.1270 ЦК України, 6-місячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ(із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку(пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х "Перехідних положень" Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання, відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям..." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель(зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки(паю) в натурі, тощо. Враховуючи те, що на день видачі господарству державного акту на право колективної власності на землю, баба позивача являлася членом вказаного господарства, тому мала право на земельну частку(пай), яку необхідно виділити із земель запасу Мечиславської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області. Згідно довідки Мечиславської сільської ради № 143 від 27.05.2014 року, площа вільних земель запасу по Мечиславській сільській раді Ульяновського району Кіровоградської області становить 22,01 га та на даний час знаходиться в користуванні ТОВ "Ятрань". Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку(пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). У відповідності до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Інших спадкоємців за законом, крім позивача, немає, тому єдиним спадкоємцем спадкового майна являється позивач. На підставі викладеного та враховуючи те, що баба позивача на момент смерті мала право на земельний пай, суд вважає, що позивач, як єдиний спадкоємець, може успадкувати те, що їй належало, а тому позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються Указом Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям...", ст.ст.1, 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)", п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ(із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року), ст.ст.1218, 1268 ЦК України.

Outcome: approved