Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та з урахуванням уточнень просила зобовязати відповідача здійснити перерахунок та скасувати заборгованість за її особовим рахунком 910570050011 в сумі 3286,39 грн., а також стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що проживає за адресою: м.Дніпропетровськ, ж/м Тополь-2[ADDRESS], де користується послугами водопостачання. В 2013 та 2014 роках відповідач сповістив її про тарифи на водопостачання та водовідведення, тому з 19.03.2013 року по теперішній час вона сплачує за тарифом 53,73 грн. за одну особу, тобто в сумі 94,03 грн., оскільки у її квартирі зареєстровані дві особи та вона особисто користується пільгою в 25% як «Дитина війни». 13.02.2008 року вона подала відповідачу заяву, відповідно якої просила повідомляти про зміну тарифів письмово. Такі заяви на адресу відповідача вона подавала щорічно та 19.03.2013 року відповідач уперше відповів на її запит. Оскільки відповідей до 19.03.2013 року не було, вона сплачувала за спожитті послуги у період до 13.03.2013 року за тарифами, що існували до 13.02.2008 року. Саме за цей період, позивач нараховує їй заборгованість, про що вона сповіщена письмовими повідомленнями. Враховуючи, що відповідач не повідомляв її про тарифи, які діяли в цей період, вона не могла сплачувати за спожитті послуги в повному обємі, не маючи достовірної інформації, що у підсумку призвело до накопичення заборгованості та як наслідок порушенню її права. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила в ньому відмовити, посилаючись на те, що листами від 02.07.2008, 19.03.2013, 24.01.2014, 26.03.2015 року [PERSON] було сповіщено про зміну тарифів, а контролерами абонентської дільниці мешканцям будинку вручаються квитанції на сплату послуг водопостачання та водовідведення. Про зміну тарифів КП «Дніпроводоканал» поміж іншого повідомляє мешканців міста в засобах масової інформації та на своєму сайті. Оплата послуг за особовим рахунком №910570050011 проводиться несвоєчасно, тому станом на 21.05.2015 року заборгованість склала 3295,88 грн. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Тополь-2[ADDRESS], де на її імя відкрито особовий рахунок №910570050011, за яким зареєстровано два мешканці, один з яких користується пільгою 25%. /а.с.18/ Листом відповідача від 19.03.2013 року позивача [PERSON] сповіщено про наявність заборгованості, яка станом на 01.03.2013 року складає 3098,07 грн. 20.01.2008 року [PERSON] звернулась до КП «Дніпроводоканал» з заявою, якою просила сповіщати її про зміну тарифів з огляду на відсутність у неї інших джерел інформації. /а.с.2/ З аналогічною заявою позивач зверталась до відповідача 11.01.2013 року, 07.01.2014 року. /а.с.3-4/ Листом відповідача від 26.03.2015 року [PERSON] сповіщено про розмір та дату ведення в дію тарифу, обліковану за особовим рахунком заборгованість, яка станом на 01.03.2015 року складає 3286,39 грн. Даний лист отримана позивачем 04.04.2015 року, про що свідчить її особистий підпис. /а.с.11, 28/ Окрім цього, 19.03.2013 року позивачем отримано таблицю, яка містить інформацію про усі тарифи КП «Дніпроводоканал», які діяли у період з 01.01.2001 року по 06.03.2013 року. /а.с.12, 33/ 04.04.2013 року позивач отримала від відповідача лист від 19.03.2013 року, яким їй було сповіщено про тарифи та наявну заборгованість. /а.с.18, 32/ 24.01.2014 року на адресу позивача відповідачем надіслано лист, яким сповіщено про тарифи та наявну заборгованість. /а.с.20, 30/ Разом з цим, позивач про діючи тарифи та заборгованість була повідомлена листом відповідача від 02.07.2008 року. /а.с.23/ Про обізнаність позивача про розмір діючих тарифів свідчить дві пояснювальні записки контролерів абонентської служби від 16.05.2015 року, які підтверджують факт вручення квитанцій за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення [PERSON] /а.с.26,27/ Відповідачем без вказівки на дату та вихідний номер було складено на адресу позивача досудове повідомлення з вимогою погасити заборгованість, яка станом на 27.05.2015 року складає 3295,88 грн., з посиланням на ініціювання судового спору /а.с.42/. В судовому засіданні встановлено та сторонами не спростовується, що позивач сплачує за спожитті послуги водопостачання та водовідведення своєчасно, проте не в повному обсязі, однак з заявою до відповідача про перерахунок заборгованості не зверталась, оскільки не вважала це доцільним. Як пояснила позивач у судовому засіданні, вона сплачує за тарифами, про які їй повідомили листом від 19.03.2013 року. Обґрунтовуючи завдання моральної шкоди, позивач пояснила, що відповідач порушує її права, надсилаючи їй загрозливі листи про судові процеси, вивішуючи на дверях будинку списки осіб, які мають заборгованість, які мають можливість прочитати усі сусіди, що призводить у сукупності до погіршення стану її здоровя. Розвязуючі позовні вимоги, суд виходить з наступного. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.32 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку. За ст.22 цього закону споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. За цією ж статтею споживачі мають право на одержання в установленому порядку повної, достовірної, своєчасної інформації про якість питної води, обсяги її реалізації, режими подачі та порядку розрахунку тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення, пред'явлення позовів до суду про відшкодування збитків, завданих внаслідок постачання неякісної питної води, що не відповідає державним стандартам, інших порушень законодавства у сфері питної води та питного водопостачання. Відповідно до ст.47 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" підприємства питного водопостачання, які порушили законодавство у сфері питної води та питного водопостачання, що призвело до виникнення захворювань, отруєнь, тривалої або тимчасової втрати працездатності, зобов'язані відшкодувати збитки споживачам та компенсувати додаткові витрати органам державної санітарно-епідеміологічної служби на проведення санітарних заходів і витрати закладів охорони здоров'я на надання медичної допомоги потерпілим. Заподіяна споживачеві моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується підприємством питного водопостачання у порядку, встановленому законами України. За ст. 13 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води та питного водопостачання належить встановлення тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (крім тарифів на ці послуги, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг). Листами відповідача неодноразово розяснювалось позивачу, що порядок розрахунку тарифів визначений Кабінетом Міністрів України, рішення про їх зміну приймається виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, відповідно яким і публікується та доводиться до відома населення. Отже, оскільки до повноважень відповідача не входить прийняття рішення щодо зміни тарифів, про існуючі рішення виконкому та тарифи починаючи з 2001 року позивач була обізнана завдяки листам відповідача, суд не вбачає порушення її права, не знаходить причинного звязку з утвореною заборгованістю за спожитті послуги та приймає до уваги доводи відповідача щодо щомісячного вручення абонентам квитанцій з водопостачання та водовідведення, які містять розмір суми, що підлягає сплаті. Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не ґрунтуються на спеціальній нормі статті 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" , заподіяння шкоди позивачем не доведено, як і неправомірність поведінки відповідача, тому задоволенні бути не можуть. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed