Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

08.07.2015 прокурор Петриківського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, Петриківської районної ради Дніпропетровської області, Дніпропетровської обласної ради до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому уточнивши свої позовні вимоги просить стягнути з відповідачів заборгованість зі сплати втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням земельної ділянки загальною площею 3,3627 га, розташованої на території Єлизаветівської сільської ради за межами населеного пункту із сільськогосподарського обороту пропорційно до часток земельної ділянки, якими володіють відповідачі на загальну суму 53777 грн. Позовні вимоги прокурор мотивує тим, що у ході здійснення аналізу стану законності у сфері земельних відносин на території Петриківського району виявлено розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації № Р-14/0/343-15 від 15.01.2015 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки», відповідно до якого змінено цільове призначення земельної ділянки загальною площею 3,3627 га з «для ведення особистого селянського господарства» на «для будівництва та обслуговування обєктів рекреаційного призначення» за рахунок земель, які перебувають у власності [PERSON] (1/2 частина), [PERSON] (1/6 частина), [PERSON] (1/6 частина), [PERSON] (1/6 частина), та розташовані на території Єлизаветівської сільської ради за межами населеного пункту. Розпорядженням голови Петриківської районної державної адміністрації № Р-389/0/343-15 від 06.07.2015 внесено зміни до вищевказаного розпорядження та зобовязано відповідачів відшкодувати у двомісячний термін втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням сільськогосподарських угідь для цілей, не повязаних із веденням сільського господарства у розмірі 53 777 грн. Однак, станом на 26.06.2015 кошти по сплаті втрат сільськогосподарського виробництва від відповідачів до бюджету не надходили. Таким чином, внаслідок несплати втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва на загальну суму 53 777 грн. спеціальні фонди органів місцевого самоврядування різних рівнів недоотримали кошти на вказану суму, а саме: Дніпропетровська обласна рада - 25% (13444,25 грн.), Петриківська районна рада - 15% (8066,55 грн.), Єлизаветівська сільська рада - 60% (32266,2 грн.). Представник прокуратури прокурор Самойлюк Р.О. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають в повному обсязі та не заперечують проти його задоволення. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 3,3627 га, кадастровий номер 1223780800:03:001:0529, розташована на території Єлизаветівської сільської ради за межами населеного пункту та належить [PERSON] (1/2 частка), [PERSON] (1/6 частка), [PERSON] (1/6 частка), [PERSON] (1/6 частка), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна від 07.08.2015 (а.с.72-73). Відповідно до розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації № Р-14/0/343-15 від 15.01.2015 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки", змінено цільове призначення земельної ділянки загальною площею 3,3627 га з "для ведення особистого селянського господарства" на "для будівництва та обслуговування обєктів рекреаційного призначення" за рахунок земель, які знаходяться у власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та розташовані за межами населеного пункту на території Єлизаветівської сільської ради та зобовязано відповідачів відшкодувати у двомісячний термін втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням сільськогосподарських угідь для будівництва та обслуговування обєктів рекреаційного призначення у розмірі 121785,92 грн. (а.с. 7). Розпорядженням голови Петриківської районної державної адміністрації № Р-389/0/343-15 від 06.07.2015 внесено зміни до вищевказаного розпорядження, змінивши розмір втрат на 53777,00 грн., що підтверджується розрахунком розміру втрат сільськогосподарського виробництва, складеним товариством з обмеженою відповідальністю "Укргеобудпроект" у відповідності до постанови КМУ від 17.11.1997 року за № 1279 "Про розміри порядок визначення втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню" (а.с. 8,9). Станом на дату розгляду справи кошти по сплаті втрат сільськогосподарського виробництва від відповідачів до бюджету не надходили, що підтверджується листом Єлизаветівської сільської ради від 16.06.2015 року №305 (а.с. 10) та управління Державної казначейської служби України у Петриківському районі від 25.05.2015 року № 01-12/35 (а.с. 11). За ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 - 37 цього Кодексу. У відповідності до статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). У статті 23 ЗК України закріплено пріоритетність земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до частини першої статті 207 ЗК України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Під втратами сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва слід розуміти зміну цільового призначення сільськогосподарських угідь, лісових земель та ділянок під чагарниками в зв'язку з необхідністю їх використання для несільськогосподарських потреб, а також неможливість використання земельної ділянки в повному обсязі у зв'язку із встановленням обмежень у землекористуванні та погіршенням якості земель. Закріплені в ЗК України норми щодо відшкодування втрат сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва спрямовані на забезпечення раціонального використання і охорони особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та земель лісового фонду з метою збереження їх кількісного і якісного стану. Відшкодування втрат передбачає компенсацію суспільству негативних наслідків соціально-економічного, екологічного характеру, що наступають внаслідок переведення особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та лісового фонду в інші категорії земель, а також у разі обмеження землекористування чи погіршення якості земель як національного надбання, що перебуває під особливою охороною держави. Відшкодування втрат сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва здійснюється незалежно від того, в якій власності перебувають зазначені угіддя. Важливим є те, що рілля, багаторічні насадження, перелоги, сінокоси, пасовища, лісові землі та землі під чагарниками втрачають свою функцію головного засобу виробництва в сільському й лісовому господарстві та вибувають з господарського обороту, або ж погіршується їхня якість чи встановлюється обмежений режим їхнього використання за цільовим призначенням. Порядок визначення втрат, які розраховуються на основі затверджених нормативів, регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 року за № 1279. Статтею 208 ЗК України передбачено вичерпний перелік випадків, коли особа звільняється від відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Таким чином, зважаючи на відсутність підстав для звільнення від відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, та навпаки наявності обовязку у відповідачів відшкодувати такі витрати, позов є обґрунтованим. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, кошти від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, що зараховуються у розмірі: 100 відсотків - до бюджетів міст Києва та Севастополя, 25 відсотків - до бюджету Автономної Республіки Крим та обласних бюджетів, 75 відсотків - до бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, 15 відсотків - до районних бюджетів, 60 відсотків - до бюджетів міст районного значення, селищ і сіл. Враховуючи вищезазначене, положення ст. 174 ЦПК України щодо визнання відповідачами позовних вимог, суд вважає за необхідне прийняти рішення про задоволення позовних вимог та стягнути з відповідачів пропорційно до частки , яка перебуває у власності кожного, заборгованість зі сплати втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням земельної ділянки площею 3,3627 га. Відповідно ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а отже судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved