Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач - ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди у порядку суброгації, в розмірі 15 537 грн. 34 коп. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 17 січня 2015 року в м.Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода із участю автомобіля Нісан, д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Фольцваген, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем ПДР України. У зв»язку із настанням страхового випадку - ДТП, винуватцем якого був [PERSON], за пошкоджений автомобіль Фольцваген позивачем було виплачено 15537 грн.34 коп. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Нісан не була застрахована. Позивач звертався до відповідача із претензією, однак відповідач добровільно не відшкодував заподіяний збиток. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просив стягнути із відповідача 15537 грн. 34 коп. та судові витрати в розмірі 1218 грн. Представник позивача згідно заяви позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином , заява про розгляд справи у його відсутність не надходила. /а.с.51/. До суду надійшло заперечення , із якого вбачається, що відповідач визнає позов частково в розмірі 4500 грн., вказуючи на те, що він повинен відшкодувати шкоду по відновленню, а не по заміні пошкоджених деталей автомобіля /а.с.41-42/. Оскільки від відповідача заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Із матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2015 року, о 13:35 год. на вул.Р.Кармена в м.Одеса [PERSON], керуючи автомобілем «NISSAN MAXIMA» , д/н [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не впевнився в безпеці руху, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем Фольцваген, д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON], який був припаркований, чим вчинив дорожньо-транспортну пригоду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Любашівського районного суду від 17 лютого 2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.9). 14.03.2014 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с.6/. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Нісан, яким керував [PERSON] не була застрахована. На підставі заяви [PERSON] № 001611123 про подію, що має ознаки страхового випадку від 19 січня 2015 р., звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу № 09/13 ВІД 16.03.2015 Р. та страхового акту № 00161123 від 16 березня 2015 року, позивач згідно платіжного доручення № 009930 від 23 березня 2015 року здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 15537,34 грн. /а.с.7-20/ Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика (Позивача), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно претензії № 364 від 25 серпня 2015 року позивач ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" зверталось до [PERSON] в порядку суброгації із вимогою сплатити кошти в розмірі 15537,34 грн. в добровільному порядку, однак відповідач суму сплаченого страхового відшкодування добровільно не сплатив. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" до [PERSON] про компенсацію страхового відшкодування підлягають до задоволення в повному обсязі. Заперечення позивача про те, що він повинен сплатити суму відновлювального ремонту в розмірі 4500 грн. та не повинен сплачувати заміну пошкоджених деталей автомобіля, суд не приймає до уваги, оскільки позивач на підставі підтверджуючих документів виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в розмірі 15 537 грн. 34 коп. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак , доказів про те, що вартість відновлювального ремонту складає лише 4500 грн., відповідач суду не надав. Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1218 грн. /а.с.1/. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved