Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

09 квітня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 лютого 2017 року виданого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила І. А. (спадкова справа № 15/2017), зареєстровано в реєстрі за № 98, він успадкував земельну ділянку загальною площею 3,31 га (кадастровий номер 1223281000:02:002:0049), що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, його право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності 21 лютого 2017 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила І. А. згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 33956881 від 21 лютого 2017 року. Зазначену земельну ділянку він успадкував після смерті матері - [PERSON] , 1949 року народження, яка померла [INFO] , та належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП № 130036, виданого 09 грудня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25452. У 2003 році між спадкодавцем позивача - [PERSON] (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" (Орендарем) (в подальшому іменується "Відповідач") було укладено Договір оренди земельної ділянки (далі по тексту - Договір), який було зареєстровано у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі 01 червня 2009 року за № 04-09-126-02799. На виконання умов Договору, спадкодавець [PERSON] в день підписання договору оренди землі передала Відповідачеві в строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,31 га на термін до 31 грудня 2021 року. Відповідно до п. 2.2 Договору Відповідач, на день укладення договору, зобов`язався сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2,00% від грошової оцінки землі, що становить суму в розмірі 655,00 грн., а також проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством. Орендар відшкодовує витрати на поховання в розмірі 600,00 грн. Також Орендар гарантував продаж Орендодавцю зерна різного та іншої сільськогосподарської продукції за цінами реалізації на момент видачі і надавати послуги (оранка, культивація, завезення соломи, ритуальні послуги і інше). В абзаці 3 п. 2.2. Договору сторонами було погоджено, що вказана в цьому договорі орендна плата також коригуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Збільшення розміру орендної плати відбувається на підставі рішення Орендаря, прийнятого у формі наказу без укладення додаткової угоди до цього Договору. Згідно з абз. 5 п. 2.2 Договору строк видачі орендної плати: до 30 грудня кожного календарного року. Відповідно до абз. 3 розділу "Відповідальність сторін" Договору позивач та відповідач було погоджено, що Орендар несе відповідальність за несвоєчасну за кожний день прострочення. У пункті 1 Договору, сторонами було погоджено вартість земельної ділянки, яка відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на день підписання Договору становила 32 778,00 грн. Ураховуючи те, що Позивач успадкував право власності на земельну ділянку, та набув прав та обов`язків за спірним Договором оренди землі, він також набув право отримати орендну плату за землю за період з 2014 по 2016 рік включно, яка підлягала виплаті спадкодавцеві [PERSON] , але не була їй виплачена. 27 жовтня 2017 року Позивачем на виконання вимог ст. 148-1 Земельного кодексу України було надіслано на адресу Відповідача вимогу про погашення заборгованості з орендної плати за період з 2014 року по 2016 рік включно в сумі 13 583,79 грн., повідомлено про набуття ним право власності на земельну ділянку з долученням документів, які підтверджують цей факт, а також Позивач просив в подальшому виконувати умови договору щодо обробітку присадибної земельної ділянки (оранка та культивація) та поставки соломи за адресою, зазначеною в Договорі, а саме - [ADDRESS] . Вимога була отримана Відповідачем, але заборгованість так і не погашена, останній заперечень також не надіслав. У зв`язку з чим 30 серпня 2017 року Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення невиплаченої орендної плати за період з 2014 року по 2016 рік включно (в подальшому цю вимогу було уточнено, а саме щодо стягнення невиплаченої орендної плати за період з 2014 року по 2017 рік включно), а також просив суд розірвати Договір з підстав систематичної невиплати орендної плати. 20 листопада 2019 року Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області у справі № 183/4230/17 було постановлено рішення, яким його позовні вимоги були задоволені частково, а саме стягнуто з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» на його користь заборгованість по орендній платі за Договором оренди земельної ділянки площею 3,31 га, який було укладено між його спадкодавцем - [PERSON] та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» за період з 2014 року по 2017 рік у розмірі 20 617,88 грн. і вирішено питання стосовно судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні вимог щодо розірвання спірного договору судом було відмовлено з підстав того, що Позивач оформив свої спадкові права після смерті спадкодавця (орендодавця за договором) лише 21 лютого 2017 року, що призвело до неможливості виплати орендної плати за період з 2014 року по 2017 рік наслідком чого стала відсутність систематичності невиконання та неналежного виконання орендарем умов спірного договору. Однак, не зважаючи на те, що на момент звернення до суду із даним позовом, вищезазначене рішення суду, яке набрало законної сили, ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» не виконується, заборгованість із виплати орендної плати за період з 2014 року по 2017 рік досі не виплачена, до того ж Відповідачем не виплачено Позивачеві орендну плату за період з 2018 року по 2019 рік включно, розмір якої, з урахуванням нормативної грошової оцінки землі, становить 14 068,08 грн., крім того у зазначений період Відповідачем взагалі не виконувались обов`язки за Договором в частині обробітку присадибної земельної ділянки Позивача, а також поставки соломи. Невиконання Відповідачем свого обов`язку щодо поставки соломи та обробітку присадибної ділянки (оранки, культивації) створило несприятливі умови для Позивача, а саме позивач був вимушений нести додаткові витрати на обробіток землі та присадибної ділянки. Зазначені факти Позивач розцінює, як систематичну несплату орендної плати Відповідачем, а тому просить: - розірвати договір оренди земельної ділянки площею 3,31 га (кадастровий номер 1223281000:02:002:0049) без номеру та дати, укладений у 2003 році між його спадкодавцем - [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро", який зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 01 червня 2009 року за № 04-09-126-02799; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" на його користь заборгованість за орендною платою у розмірі 14 068,08 грн.; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" на його користь відшкодування справленого судового збору у розмірі 1 681,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Відповідач не заперечуючи факту укладення спірного договору оренди земельної ділянки та фактичного прийняття земельної ділянки у користування, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, надавши 18 травня 2020 року відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що Відповідач не виконував свої обов`язки за договором з підстав, які не залежали від нього, оскільки Позивач лише 21 лютого 2017 року оформив свої спадкові права після смерті орендодавця, разом з тим, будь-які повідомлення про прийняття Позивачем спадщини в порядку ст. 148-1 ЗУ України на адресу Відповідача не надходили, як і не надходили заяви про надання послуг з обробітку і культивації присадибної земельної ділянки та поставки соломи. Крім того, Відповідач зазначив про те, що ним 20 грудня 2019 року було направлено на адресу Позивача пропозицію про укладення додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки щодо заміни сторони у зобов`язанні та отримання орендної плати за 2018-2019 роки, яка залишилась поза увагою, у зв`язку з чим вважав такі дії Позивача навмисними, а тому вважав, що підстав для розірвання спірного договору немає. Крім того, Відповідач вважав розмір витрат на надання професійної правничої допомоги, заявленим до стягнення Позивачем не співмірними складності справи з підстав того, що представник Позивача - адвокат Ямковий В. Ф. представляє інтереси осіб у близько 50 подібних справах (а.с. 60-64). Позивач позов підтримав в повному обсязі, надавши суду 08 липня 2020 року відповідь на відзив, у якому посилався на обставини, викладені в ньому та в позовній заяві, додатково зазначивши про безпідставність посилань Відповідача в частині неналежного повідомлення Позивачем про оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, яка є предметом спірного Договору оренди, оскільки Відповідачеві про таке оформлення стало достеменно відомо після отримання відповідного повідомлення та під час розгляду Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області справи № 183/4230/17. Крім того, звертав увагу на те, що пропозиція відповідача на укладання додаткової угоди Позивачем отримана не була, оскільки Відповідачем останню направлено з невідомих причин до м. Києва, що підтверджується трекінгом відправлення з офіційного сайту «Укрпошта», додатково зазначив, що обов`язок укладання будь-яких додаткових угод про заміну сторони в зобов`язанні, пов`язаних із спадкуванням прав взагалі не вимагається чинним законодавством України, а тому посилання Відповідача на те, що систематичність невиконання та неналежного виконання Відповідачем умов спірного Договору через його не обізнаність у цьому випадку спростовується, у зв`язку з чим просив позов задовольнити у повному обсязі (а.с. 86-92). Ухвалою суду від 13 квітня 2020 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с. 39). Ухвалою суду від 13 травня 2020 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 51-53). Ухвалою суду від 14 травня 2020 року постановлено про виправлення описки в ухвалі суду від 13 травня 2020 року, якою витребувано від відповідача докази (а.с. 56-57). 18 травня 2020 року відповідач звернувся на адресу суду із відзивом на позовну заяву (а.с. 60-64). 08 липня 2020 року позивач подав на адресу суду відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 86-92). Ухвалою суду від 28 липня 2020 року відповідачеві було продовжено строк для виконання ухвали суду щодо витребування доказів та надано час для подання додаткових доказів (а.с. 99-101). 11 листопада 2020 року позивач звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою, яка прийнята судом (а.с. 111-122). Ухвалою суду від 23 квітня 2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с. 143). Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті (а.с. 150). Ухвалою суду від 01 липня 2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с. 158). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Ямковий В. Ф. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в уточненій позовній заяві та у відповіді на відзив на позовну заяву, просив позов задовольнити у повному обсязі у зв`язку із систематичністю невиконання відповідачем умов спірного договору. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» - адвокат Копнінський-Петриченко О. В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, вважав, що невиконання відповідачем умов спірного договору оренди земельної ділянки виникло не з вини відповідача, оскільки позивач не виконав приписи ст. 148-1 ЗК України і ухиляється від підписання додаткової угоди до договору оренди землі про заміну сторони в зобов`язанні. Додатково зазначив, що позивач також не звертався із письмовими заявами щодо обробітку присадибної земельної ділянки, а також поставки соломи. Пояснив, що лист, направлений на адресу Позивача з пропозицією укладення додаткової угоди до спірного договору, а також щодо виплати орендної плати за 2018-2019 роки, на підприємстві не зберігся, надати останній не вбачається можливим. Суд, вислухавши вступне слово і пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом установлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 3,31 га (кадастровий номер 1223281000:02:002:0049), яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 16). Зазначену земельну ділянку [PERSON] успадкував після смерті матері - [PERSON] , 1949 року народження, яка померла [INFO] , та належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП № 130036, виданого 09 грудня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25452 (а.с. 15, 17). При цьому при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом було допущено описку в кадастровому номері земельної ділянки, а саме замість «1223281000:02:002:0049» було зазначено «123281000:02:022:0049» про що свідчить відповідне засвідчення нотаріуса від 10 листопада 2020 року у цьому свідоцтві (а.с. 123). Судом установлено, що між спадкодавцем позивача - [PERSON] (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" (Орендарем) укладено Договір оренди земельної ділянки без номеру та дати, який було зареєстровано у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі 01 червня 2009 року за № 04-09-126-02799 (а.с. 18). На виконання п. 1, 2.1, 2.3. Договору, спадкодавець позивача - [PERSON] в день підписання договору оренди землі передала Відповідачеві в строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,31 га у термін до 31 грудня 2021 року (а.с. 18). Відповідно до п. 2.2 Договору Відповідач, на день укладення договору, зобов`язався сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2,00 % від грошової оцінки землі, що становить суму в розмірі 656,00 грн., а також проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на підставі поданої відповідної заяви, та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством. Орендар відшкодовує витрати на поховання в розмірі 600,00 грн. Також Орендар гарантував продаж Орендодавцю зерна різного та іншої сільськогосподарської продукції за цінами реалізації на момент видачі і надавати послуги (оранка, культивація, завезення соломи, ритуальні послуги і інше). Абзацом 3 п. 2.2. Договору сторонами було погоджено, що вказана в цьому договорі орендна плата також коригуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Збільшення розміру орендної плати відбувається на підставі рішення Орендаря, прийнятого у формі наказу без укладення додаткової угоди до цього Договору. Згідно з п. 2.2 Договору строк видачі орендної плати: до 30 грудня кожного календарного року. Відповідно до розділу 3 Договору сторонами було погоджено, що Орендар несе відповідальність за несвоєчасну виплату за кожний день прострочення. У пункті 1 Договору, сторонами було погоджено вартість земельної ділянки, яка відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на день підписання Договору становила 32 778,00 грн. Пунктом 2.3 Договору визначено, що договір діє до 31 грудня 2021 року. Початок дії договору з моменту державної реєстрації. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Також, відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Також пунктом "Інші умови" розділу 3 Договору оренди землі передбачено, що в разу переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає чинність для нового власника. Набувши право власності на земельну ділянку, Позивач набув прав та обов`язків за спірним Договором оренди землі, в тому числі набув право отримати орендну плату за землю за період з 2014 по 2017 рік включно, яка підлягала виплаті його спадкодавцеві, але не була йому виплачена. Згідно із приписами ч.ч. 1, 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки. На виконання зазначених вимог закону Позивачем 27 жовтня 2017 року надіслано на адресу Відповідача вимогу про погашення заборгованості з орендної плати від 07 серпня 2017 року, якою також було повідомлено про набуття ним права власності на земельну ділянку з долученням документів, які підтверджують даний факт. Також позивач просив протягом семи днів, наступних за днем отримання вимоги виплатити, шляхом здійснення грошового переказу через відділення Укрпошти на адресу Позивача, заборгованість з орендної плати за період з 2014 року по 2016 рік включно в сумі 13 583,79 грн., та компенсувати понесені витрати на обробіток землі та поставку соломи, оскільки відповідач таких послуг не надавав, крім того Позивач просив в подальшому виконувати умови договору оренди землі в частині надання послуг з обробітку присадибної земельної ділянки, а також поставки соломи за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20, 21). У зв`язку із тим, що Відповідачем не було погашено заборгованість за орендною платою за 2014-2016 роки та допущено систематичність невиконання умов спірного договору оренди, Позивач звернувся на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із відповідним позовом про розірвання цього договору та стягнення заборгованості за зазначений період. Так, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року, ухваленим у цивільній справі № 183/4230/17, позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати за договором оренди земельної ділянки - задоволені частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» на користь [PERSON] заборгованість з орендної плати за договором оренди земельної ділянки площею 3,310 га, кадастровий номер № 1223281000:02:022:0049, без номеру та дати, який зареєстровано у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №04-09-126-02799 від 01 червня 2009 року, який укладений між [PERSON] , померлою [INFO] і Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» за період з 2014 по 2017 роки включно в розмірі 20 617,88 грн. (двадцять тисяч шістсот сімнадцять грн. 88 коп.). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» на користь [PERSON] судові витрати у справі в сумі 7 344,80 грн. (сім тисяч триста сорок чотири грн. 80 коп.). У задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Зазначене рішення суду набрало законної сили 21 грудня 2019 року (а.с. 26-30). При цьому, суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині розірвання договору оренди земельної ділянки, виходив із відсутності систематичності невиконання умов спірного договору, пов`язаного із відсутністю вини Відповідача, у зв`язку із несвоєчасним заявленням Позивачем про свої права. Судом установлено що на момент звернення Позивачем до суду із цим позовом до Відповідача, останній заборгованість за період з 2014 року по 2017 рік не погасив, як і не сплатив орендну плату Позивачеві за період з 2018 року по 2019 рік, зазначені обставини визнані Відповідачем, а тому окремому доказуванню не підлягають. Як зазначено вище, укладений між Орендодавцем та Відповідачем Договір (п. 2.2 Договору) визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 2% від грошової оцінки землі, безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Таким чином Сторони укладаючи спірний договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною формою та підлягає виплаті (виконанню); відробіткову, яка є самостійною формою та підлягає виплаті (виконанню). Додатково, за настання відповідних обставин до складу орендної плати входить одноразова виплата на поховання. З 2008 року на виконання Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" Відповідачем розмір орендної плати у грошовому виразі було збільшено до 3% від нормативної грошової оцінки землі, на дату розрахунку. Судом установлено, та не заперечується сторонами, що відповідно до внутрішніх наказів Відповідача розмір орендної плати під час дії договору поступово збільшувався, а саме: з 2012 року розмір орендної плати було збільшено до 4% від грошової оцінки землі, на дату розрахунку;в 2013 року розмір орендної плати було збільшено до 4,70 % від грошової оцінки землі, на дату розрахунку; з 2016 року - орендна плата становить 5,5 % від нормативної грошової оцінки землі, на дату розрахунку; з 2017 року - орендна плата становить 6,5% від нормативної грошової оцінки землі, на дату розрахунку. Зазначені обставини установлені рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року у справі № 183/4230/17. Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Крім того, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року у справі № 183/4230/17 установлено, що згідно із інформацією, наданою Управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділ у Новомосковському районі, нормативна грошова оцінка належної позивачу земельної ділянки в період з 2014 року по 2016 рік становила: на 01 січня 2014 рік - 72 202,00 грн.; на 01 січня 2015 рік - 90 180,00 грн.; на 01 січня 2016 рік - 108 216,00 грн.; на 01 січня 2017 - 108 216,00 грн.; на 01 січня 2018 - 108 216,00 грн. Разом з тим, згідно із інформацією наданою Управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділ у Новомосковському районі і поданою суду у засвідченій представником Позивача копії, нормативна грошова оцінка належної позивачу земельної ділянки в період з 2012 року по 2018 рік становила: на 2012 рік - 72 202,00 грн.; на 2013 рік - 72 202,00 грн.; на 2014 рік - 72 202,00 грн.; на 2015 рік - 90 180,00 грн.; на 2016 рік - 108 216,00 грн.; на 2017 - 108 216,00 грн.; на 2018 рік - 108 216,00 грн. (а.с. 25). З розрахунків Позивача вбачається, що на виконання умов договору, відповідач у період з 2018 року по 2019 рік повинен був нарахувати та виплатити Позивачеві орендну плату в грошовій формі на загальну суму - 14 068,08 грн. (чотирнадцять тисяч шістдесят вісім грн. 08 коп.), а саме: за 2018 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100 % х 6,5 %); за 2019 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100 % х 6,5 %). Разом з тим, на виконання ухвали суду про витребування доказів, Відповідачем подано наказ № 9 від 23 лютого 2017 року, яким установлено з 01 січня 2017 року розмір річної орендної плати згідно з укладеними договорами по відділенням, зокрема «Самарське», яка становить 6,5 % від нормативної грошової оцінки землі у розмірі 108 214,80 грн., яка в грошовому еквіваленті становить 7 033,96 грн. без врахування податків та зборів (а.с. 105). Також, відповідно до довідки від 02 жовтня 2020 року про нарахування орендної плати по земельній ділянці площею 3,31 га (власник [PERSON] ), була нарахована орендна плата: за 2018 рік - 7 033,96 грн.; за 2019 рік - 7 033,96 грн. Сума до виплати, з урахуванням податків та зборів за зазначений період становить 11 324,68 грн. (а.с. 106). Доказів сплати орендної плати за період з 2018 року по 2019 рік Відповідачем не надано, судом приймається до уваги те, що Відповідачем не заперечуються доводи Позивача про наявність такої заборгованості за вказаний період. Крім того відповідно до визнаних учасниками судового розгляду обставин справи за 2018 - 2019 роки оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача відповідачем не проводилась, а солома до садиби позивача не поставлялась, грошова компенсація не виплачувалась. Розглядаючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно із ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним, Цивільним кодексом України, цим Законом, ї законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно із ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 15 Закону України "Про оренду землі" відносить до істотних умов договору оренди землі орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За змістом ст. 21, 22 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на момент укладання Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Абзац 5 статті 24 Закону України "Про оренду землі" встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Пунктом "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою передбачено систематичну несплату орендної плати. Так, умовами спірного Договору оренди земельної ділянки встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін. Крім того визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, спори щодо дострокового розірвання вирішуються на вимогу однієї із сторін розглядаються судом у встановленому законодавством порядку. Спірним Договором також передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору. Також, як зазначалося вище, укладений Договір в п. 2.2. визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 2% від грошової оцінки землі, безкоштовна поставка 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Додатково, за настання відповідних обставин - до складу орендної плати входить матеріальна допомога на поховання члена сім`ї Орендодавця у розмірах та у порядку, установлених самим Орендодавцем. Пункт 3 частини 1 статті 3 ЦК України визначає однією з загальних засада цивільного законодавства - свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст. 6 ЦК України). Частина 1 статті 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що Відповідачем не підтверджено виплату орендної плати Позивачеві за спірним договором оренди землі за період з 2018 по 2019 рік включно, що свідчить про обґрунтованість заявлених Позивачем вимог про стягнення заборгованості з орендної плати, однак з урахування поданих Відповідачем доказів нарахування такої орендної плати у відсотковому відношенні до нормативної грошової оцінки землі, така заборгованість становить 14 067,92 грн. (чотирнадцять тисяч шістдесят сім грн. 92 коп.) (а.с. 105, 106), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, разом з тим, суд дійшов висновку про наявність підстав для дострокового розірвання договору оренди в зв`язку системністю порушення Відповідачем договірних зобов`язань в частині виплати орендної плати в грошовій формі. Крім того, Позивач розраховував на орендну плату і в натуральній та відробітковій формах, отримувати послуги з оранки та культивації земельної ділянки, з урахуванням наявних в справі доказів, якими підтверджується наявність такої земельної ділянки (а.с. 22) та враховуючи не надання суду доказів на підтвердження факту проведення оранки та культивації присадибної земельної ділянки протягом 2018-2019 років, поставки соломи протягом цього ж періоду, суд дійшов висновку про системність порушення Відповідачем договірних зобов`язань в частині виплати орендної плати в натуральній та відробітковій формах, що є окремою підставою для розірвання спірного договору оренди. При цьому суд критично відноситься до посилань Відповідача на його необізнаність про спадкування Позивачем земельної ділянки, яка є предметом спірного договору оренди земельної ділянки станом на момент пред`явлення на адресу суду цієї позовної заяви, оскільки про наявність таких обставин Відповідачеві було достеменно відомо станом на 2017 рік, що підтверджується рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/4230/17 (а.с. 26-30). Крім того, зазначеним рішенням суду встановлено факт надіслання Позивачем на адресу Відповідача відповідного повідомлення про оформлення спадкових прав на земельну ділянку, необхідність сплати заборгованості за орендною платою за період з 2014 року по 2016 рік, а також компенсації послуг з оранки і культивації присадибної земельної ділянки Позивача та необхідності в подальшому надавати такі послуги, зазначені докази також долучені Позивачем у цій справі (а.с. 20, 21). Разом з тим, Відповідач зазначає про направлення ним на адресу Позивача листа-пропозиції щодо укладення Додаткової угоди до спірного Договору оренди землі про заміну сторони в зобов`язанні та отримання орендної плати за 2018-2019 роки, на підтвердження чого подає копію опису вкладення у цінний лист № 5320005014789, а також копію доказів відправлення цього листа (а.с. 65, 66), при цьому відповідно до інформації з офіційного сайту «Укрпошта» щодо трекінгу такого відправлення, останнє з незрозумілих причин було надіслано до м. Київ (а.с. 93), у той час, як адресою місця реєстрації Позивача є: [ADDRESS] , про яку було відомо Відповідачеві на момент розгляду Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області цивільної справи № 183/4230/17. Суд також бере до уваги неможливість встановлення змісту такого листа-пропозиції, оскільки копії останнього суду подано не було, а представником Відповідача під час судового засідання повідомлено про його відсутність на підприємстві. Додатково, суд вважає за необхідне зазначити про те, що обов`язковість укладення окремих додаткових угод до договору оренди земельної ділянки про заміну сторони у зобов`язанні, пов`язаних із смертю сторони орендодавця, чинним земельним та цивільним законодавством не вимагається. Внаслідок викладеного, суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати, як в грошовій формі так і в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, а тому - наявні підстави для задоволення позову в цій частині та розірвання спірного договору оренди. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано докази понесених ним витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн., в тому числі квитанцію до прибуткового касового ордера № 44 від 11 листопада 2020 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 08/01-20 від 27 січня 2020 року, договір про надання правової допомоги № 08/01-20 від 27 січня 2020 року з додатком № 1 до нього про визначення сторонами суми гонорару адвоката, яка підлягає сплаті, а також попередній розрахунок наданих послуг за договором (а.с. 32-33, 35, 124). Відповідач заперечував проти заявлених вимог позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу з підстав їх не співмірності заявленим вимогам, які суд вважає безпідставними, а тому з урахуванням того, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Позивача в повному обсязі, також підлягають задоволенню в цій частині позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" на користь [PERSON] витрати понесені на правничу допомогу в сумі - 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.). При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд

Outcome: partial