Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 2000 грн. до закінчення ним навчання у Вінницькому навчально-науковому інституті економіки Тернопільського національного економічного університету, тобто до 30.06.2021 року та стягнути 6300 грн. за ІІ семестр навчання. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] . На підставі рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25.01.2018 відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. На даний час позивачу [PERSON] виповнилось 18 років, тому стягнення аліментів припинено. Разом з цим, він є студентом ІІІ курсу Вінницького навчально-наукового інституту економіки Тернопільського національного економічного університету за спеціальністю "Фінанси, банківська справа та страхування", денної форми навчання, з строком навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року. За таких умов позивач не має можливості належним чином самостійно утримувати себе без фінансової допомоги батька, продовжувати навчання, оскільки потребує коштів на харчування, проїзд, навчання. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до договору № 374815 про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною особою вартість одного місяця навчання в навчальному закладі складає 1050 грн., а загалом курс навчання становить 23100 грн.. Перший семестр навчання було оплачено матір"ю позивача в сумі 6300 грн., а вартість другого семестру навчання просить стягнути з відповідача. Представник позивача - адвокат Янчук В.М. надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав , просив слухати справу у його відсутність та відсутність позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, так як має низький рівень доходу та ще одну неповнолітню дитину від другого шлюбу, на підтвердження чого надав копію свідоцтва про народження дитини, довідку про склад сім"ї та довідку про доходи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] . На підставі рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25.01.2018 відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. На даний час позивач [PERSON] досяг повноліття та стягнення аліментів на його утримання припинено. Разом з цим, позивач є студентом ІІІ курсу Вінницького навчально-наукового інституту економіки Тернопільського національного економічного університету за спеціальністю "Фінанси, банківська справа та страхування", денної форми навчання, з строком навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року, що підтверджується довідкою Вінницького навчально-наукового інституту економіки Тернопільського національного економічного університету № 134 від 04.09.2019. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] досяг повноліття, однак не досяг 23 років, навчається стаціонарно, потребує утримання не лише від матері, а також від батька. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина, тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання. Ст. 200 СК України визначає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання сина, суд враховує те, що позивач [PERSON] навчається на денній формі навчання, на платній основі, не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання, відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний дохід, має на утриманні ще одного неповнолітнього сина, позицію відповідача щодо часткового визнання позову, а тому вважає правильним стягнути з останнього на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вимога позивача про стягнення з відповідача оплати за навчання задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial