Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Прокурор Дніпропетровського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, [PERSON], [PERSON], 3-ті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції, садівниче товариство «Первомай» про визнання недійсними розпорядження №1859-р від 07.05.2008 року та державного акту на право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні прокурор прокуратури Дніпропетровського району Дніпропетровської області підтримав позовні вимоги та просив суд визнати недійсним розпорядження Дніпропетровської районної державної адміністрації № 1859-р від 07 травня 2008 року "Про передачу земельної ділянки у власність для ведення садівництва", відповідно якого гр. [PERSON] передано у власність земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 0,1011 га, в тому числі під забудовою - 0,1011 га для ведення садівництва за межами населеного пункту на території Любимівської сільської ради за рахунок земель Садового товариства "Первомай"; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №383874 виданий 07 листопада 2008 року гр. [PERSON] на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації № 1859-р від 07 травня 2008 року, площею 0,1011 га, для ведення садівництва, на території Любимівської сільської ради, Садівниче товариство "Первомай", ділянка [NUMBER], Дніпропетровського району, Дніпропетровської області; витребувати земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 0,1011 га, в тому числі під забудовою - 0,1011 га для ведення садівництва за межами населеного пункту на території Любимівської сільської ради за рахунок земель Садового товариства "Первомай" у гр. [PERSON] на користь Дніпропетровської районної державної адміністрації. Судові витрати покласти на відповідачів. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Представник відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви Голова Дніпропетровської районної державної адміністрації просив суд розглядати справу за відсутності представника адміністрації та винести рішення відповідно до чинного законодавства. Представник [PERSON] - [PERSON] просила суд у задоволенні позову відмовити, оскільки аналогічний позов прокурора вже було розглянуто судом, у задоволенні позову прокурора було відмовлено у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину своєї неявки у судове засідання суду не повідомив. Представник реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви начальник Реєстраційної служби просив суд розглядати справу за відсутності представника служби. Представники садівничого товариства «Первомай» просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Суд, заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави у суді. Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є її основним національним багатством, що перебуває під особистою охороною держави. Згідно зі ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3рп/99 прокурори та їх заступники мають право звернутися до суду з позовними заявами в інтересах держави. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному окремому випадку самостійно визначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до ст. ст. 6, 7, 13, 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орна місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. В даному випадку, органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, виступає Дніпропетровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області. Згідно ст. 17 Земельного Кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить у тому числі розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. До розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, визначених у абзацах другому та четвертому цього пункту) за межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади. Статтею ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством. Проведеною прокуратурою Дніпропетровського району Дніпропетровської області перевіркою встановлено, що 07 травня 2008 року головою Дніпропетровської районної державної адміністрації Снісаренко С.Г. прийнято розпорядження "Про передачу земельної ділянки у власність для ведення садівництва" (надалі Розпорядження) відповідно якого, гр. [PERSON] передано у власність земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 0.1011 га в тому числі під забудовою - 0,1011 для ведення садівництва за межами населеного пункту на території Любимівської сільської ради за рахунок земель садовою товариства «Первомай» При перевірці відповідності даного рішення чинному законодавству прокуратурою Дніпропетровського району встановлено, що дане рішення видане з порушенням норм діючого законодавства і підлягає скасуванню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 Розпорядження гр. [PERSON] передано у власність земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 0,1011 га, в тому числі під забудовою - 0,1011 га для ведення садівництва за межами населеного пункту на території Любимівської сільської ради за рахунок земель садового товариства "Первомай". Тобто, земельна ділянка, яка відведена для садівництва передбачена для забудови. Також перевіркою встановлено, що гр. [PERSON] ніколи не була членом садівничого товариства "Первомай" (надалі СТ "Первомай"), більш того жодних довідок на підтвердження членства та виділення земельної ділянки за рахунок садівничого товариства правління або голова правління не видавали. У подальшому, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 листопада 2011 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2802 встановлено, що гр. [PERSON] зазначену земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 0,1011 га, у тому числі під забудовою - 0,1011 га для ведення садівництва за межами населеного пункту на території Любимівської сільської ради за рахунок земель садового товариства "Первомай", продала гр. [PERSON], про що приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на звороті державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 383874 поставлено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку на підставі договору-купівлі продажу земельної ділянки. Відповідно до «Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельні ділянки» гр. [PERSON] до відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, надано договір купівлі-продажу земельної ділянки та державний акт на право власності на земельну ділянку. На підставі наданих документів реєстратором відділу Держкомзему було сформовано заяву про реєстрацію права власності та проставлено відмітки про перехід права власності на земельні ділянки на державному акті на право власності на земельну ділянку с/т «Первомай», діл. [NUMBER] на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району до [PERSON] за №1221484000010680202301. На даний час, земельна ділянка ніким не освоюється та вільна від забудови, що також не відповідає Розпорядженню. Зазначене Про передачу земельної ділянки у власність для ведення садівництва" прийнято в порушення ст. 35 Земельного кодексу України, так відповідно ч. 5 вказаної статті приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства. Однак, [PERSON] не є членом садівничого товариства "Первомай". Відповідно до ч. 4 ст. 35 Земельного Кодексу України, землі загального користування садівницького товариства є його власністю. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами та іншими об'єктами загального користування. У зв'язку чим, розпорядженням голови Дніпропетровської райдержадміністрації № 1327-р від 10 червня 2011 року, СТ "Перовмай" надано дозвіл на складання проекту землеутрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва. При оформленні відповідної технічної документації, садівничому товариству стало відомо про наявність оспорюваного розпорядження виданого на ім'я [PERSON] Відповідно п. 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правові відносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Таким чином, скасування вищезазначеного розпорядження голови Дніпропетровської РДА повинно здійснюватись у судовому порядку. Також, проведеною перевіркою прокуратурою району із залученням завідувача сектору Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області встановлено, що земельна ділянка, яка належить на праві власності [PERSON] частково знаходиться на землях садівничого товариства (відповідно схеми до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07 грудня 2011 року), орієнтовно 0,020 га, а площа 0,0811 га знаходиться за межами СТ "Первомай" на відстані 77 метрів від урізу води р. Дніпро, що є грубим порушенням ст.ст. 60, 61 Земельного кодексу України та ст.ст. 88, 89 Водного кодексу України. Викладене свідчить про невиконання Дніпропетровською райдержадміністрацією вимог ст.ст. 35, 118, 121, 186 Земельного кодексу України та ст.ст. 88, 89 Водного кодексу України, у частині додержання порядку виділення (розпорядження) земельних ділянок. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України захисту прав на землю може здійснюватися шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також визнання недійсною угоди щодо земельної ділянки. Відповідно до п. 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17 травня 2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування. Пунктом 8 Постанови Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із з змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 2 від 19 березня 2010 року прямо передбачений такий спосіб захисту, як визнання недійсним документу, виданого на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування. З вищевикладеного вбачається, що гр. [PERSON] незаконно отримала право власності на спірну земельну ділянку, тому, відповідно до положень ст. 228 ЦК України та п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11 листопада 2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] - є нікчемним. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих. що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, що встановлено ст. 216 ЦК України. Згідно зі ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 45 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Інтереси держави полягають у набутті прав на земельні ділянки відповідно до вимог чинного законодавства України, як основного національного багатства, що перебуває під особливою охороною держави. Пунктами 4, 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 передбачено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів. Враховуючи, що порушення інтересів держави в сфері земельних відносин, а саме щодо встановленого порядку набуття громадянами права власності на землю із земель державної власності відбулося на підставі незаконного розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації - органу виконавчої влади, якому, відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, було надано право розпорядження землею державної власності за межами населених пунктів Дніпропетровського району, орган в інтересах якого прокурор звертається із позовом відсутній. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Суд не може прийняти до уваги доводи представника [PERSON] - [PERSON] про те, що аналогічний позов прокурора вже було розглянуто судом, у задоволенні позову прокурора було відмовлено у повному обсязі, оскільки як встановлено у судовому засіданні рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2012 року у задоволенні позову Прокурора Дніпропетровського району Дніпропетровської області в інтересах відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі до Дніпропетровської районної державної адміністрації, [PERSON], 3-тя особа: Садівниче товариство «Первомай», про скасування розпорядження №1859-р від 07.05.2008 року «Про передачу земельної ділянки у власність для ведення садівництва», про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, відмовлено у повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2012 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2012 року залишено без змін. Однак Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2013 року ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2012 року та рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2012 року скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, згідно п.11 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень. Відповідно до п.15 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування - за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з відчуженням земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності. Таким чином, оскільки прокуратура Дніпропетровського району Дніпропетровської області та відповідач Дніпропетровська районна державна адміністрація відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, судові витрати необхідно стягнути солідарно з відповідачів відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved