Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь банку заборгованість за Додатковою угодою №BL1223/К-1 до Генерального договору в сумі 75 204, 91 швейцарські франки; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь банку заборгованість за Додатковою угодою №BL1223/К-1 до Генерального договору в сумі 75 204, 91 швейцарські франки; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь банку заборгованість за Додатковою угодою №BL1223/BL6420-К до Генерального договору в сумі 5 675,09 швейцарські франки; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь банку заборгованість за Додатковою угодою №BL1223/BL6420-К до Генерального договору в сумі 5 675,09 швейцарські франки; стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору в розмірі 32 237,24 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що між ВАТ "Банк Універсальний", правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 21.12.2007 року було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL1223 на загальну суму 103 000,00 дол. США (ліміт Договору), з терміном користування коштами до 01 грудня 2027 року. В подальшому між позивачем та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Генерального договору (індивідуальна угода) № ВL1223/К-1 від 24.12.2007 року відповідно до якої Банк підтверджуючи свої зобов`язання за діючим Генеральним Договором надав Позичальнику [PERSON] кредитні кошти в сумі 93 000,00 швейцарських франків. Згідно з п. 3.1. даної Додаткової угоди, за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка в розмірі 9,5 % річних («базова процентна ставка»), а згідно п. 3.2 за користування кредитними коштами понад строк (або терміни погашення за Графіком погашення кредиту), встановлений Генеральним договором та/або Індивідуальною угодою, процентна ставка встановлюється в розмірі 19% річних («підвищена процентна ставка»). Також, 27 червня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Генерального договору (індивідуальна угода) №ВL1223/ ВL 6420-К відповідно до якої Банк (Позивач) підтверджуючи свої зобов`язання за діючим Генеральним Договором надав Позичальнику [PERSON] кредитні кошти в сумі 15 000,00 швейцарських франків. Згідно з п. 3.1. даної Додаткової угоди, за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка в розмірі 12,95 % річних («базова процентна ставка»), а згідно п. 3.2 за користування кредитними коштами понад строк (або терміни погашення за Графіком погашення кредиту), встановлений Генеральним договором та/або Індивідуальною угодою, процентна ставка встановлюється в розмірі 25,90% річних («підвищена процентна ставка»). 05 червня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода № 1 до Генерального договору. 01 липня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода № 1 до Генерального договору. 01 липня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №2 до Генерального договору. Також, 13 липня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №3 до Генерального договору. 30 серпня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №4 до Генерального договору. 28 вересня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №4 до Генерального договору. 28 вересня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №5 до Генерального договору. 23 липня 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №7 до Генерального договору. 23 липня 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №8 до Генерального договору. 07 березня 2013 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №9 до Генерального договору. 07 березня 2013 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №10 до Генерального договору. 29 жовтня 2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №11 до Генерального договору. 29 жовтня 2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №12 до Генерального договору. 11 лютого 2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №13 до Генерального договору. Відповідно до п. 1.3.2.1. Додаткової угоди №13 за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка («базова процентна ставка»): а) з «11» лютого 2016 року по «31» січня 2017 року включно встановлюється процентна ставка в розмірі 9,5% річних; б) а починаючи з «01» лютого 2017 року встановлюється процентна ставка в розмірі 14 % річних. Згідно п. 1.3.2.2.1. Додаткової угоди за користування кредитними коштами понад строк встановлюється процентна ставка в розмірі: а) з «11» лютого 2016 року по «31» січня 2017 року включно встановлюється процентна ставка в розмірі 19,0% річних (підвищена процентна ставка); б) а починаючи з «01» лютого 2017 року встановлюється процентна ставка в розмірі 28 % річних (підвищена процентна ставка). Вищевказана Генеральна угода, покладала на позичальника обов`язок своєчасно здійснювати оплату по кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Згідно із вищевказаними додатковими угодами встановлювались відсоткові ставки за користуванням наданими кредитними коштами. Отже, відповідач не виконав своїх зобов`язань по Кредитному договору, не здійснивши повної та своєчасної оплати по кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, чим порушив вимоги ст.526 Цивільного кодексу України, та умови Кредитного договору, що зумовило утворення заборгованості. Відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому процентах, чим порушує прийняті на себе договірні зобов`язання. Відповідач, в терміни, встановлені Кредитним договором, кошти не повернув. Однак, даний обов`язок позичальником не виконувався, на підставі чого виникла заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» згідно Додаткової угоди №ВL1223/К-1 від 24.12.2007р., що станом на 30.05.2018 року становить 75 471,93 швейцарських франки, з яких: Заборгованість по сумі кредиту - 55 337,90 швейцарських франки; в т. ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту - 14 691,77 швейцарських франків; відсотки- 19 341,01 швейцарських франків; підвищені відсотки- 793,02 швейцарських франків. Заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» згідно Додаткової угоди №ВL1223/ВL6420К від 27.06.2008 р., що станом на 30.05.2018 року становить 5 675,09 швейцарських франки, з яких: Заборгованість по сумі кредиту - 4 363,63 швейцарських франки; в т. ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2 362,57 швейцарських франків; відсотки - 769,99 швейцарських франків;підвищені відсотки- 541,47 швейцарських франків. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Генеральним договором - додатково було укладено між позивачем та [PERSON] договір поруки №ВL1223-П від 23.07.2012 року, за умовами якого, [PERSON] зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань перед позивачем, що виникли з Генерального договору, в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною. Відповідно до Договору поруки, у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору Кредитор має право вимагати від поручителя сплати в повному обсязі заборгованості за наданим кредитом та нарахованих за його користування відсотків, у строки, передбачені в кредитному договорі. 07 березня 2013 року між позивачем та [PERSON] укладена Додаткова угода до Договору поруки №ВL1223 від 23 липня 2012 року. 29 жовтня 2014 року між позивачем та [PERSON] укладена Додаткова угода №1 до Договору поруки №ВL1223 від 23 липня 2012 року. 29 жовтня 2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки №ВL1223-П/1. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Генеральною угодою - додатково було укладено між позивачем та [PERSON] договір поруки №ВL1223-П від 11.02.2016 року, за умовами якого, [PERSON] зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань перед позивачем, що виникли з Генеральної угоди, в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною. Загальна заборгованість за Додатковою угодою №ВL1223/К-1 до Генерального договору та Додатковою угодою ВL1223/ВL6420-К складає 81 147,02 швейцакрських франки. Однак, ПАТ «Універсал Банк» просить суд стягнути заборгованість в сумі 80 880,00 швейцарських франки, з яких: заборгованість по Додатковій угоді №ВL1223/К-1 складає: заборгованість по сумі кредиту - 55 337,90 швейцарських франки; в т. ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту - 14 691,77 швейцарський франк; відсотки - 19 341,01 швейцарський франк; підвищені відсотки- 526,00 швецарських франків. Всього: 75 204,91 швейцарські франки. Заборгованість по Додатковій угоді № ВL1223/ВL6420-К складає: заборгованість по сумі кредиту - 4 363,63 швейцарських франків; в т. ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2 362,57 швейцарських франків; відсотки - 769,99 швейцарських франків; підвищені відсотки- 541,47 швецарський франк. Всього: 5 675,09 швейцарських франки. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018 вищевказана справа передана судді Сихівського районного суду м.Львова Чорній С.З. Відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ «Універсал Банк», [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання недійсним договорів про надання кредитних послуг та додаткових угод до нього, визнання недійсними договору поруки. В обгрунтування зустрічного позову покликається на те, що за змістом позовних вимог за цим зустрічним позовом є її вимоги до ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] про визнання недійсними: підписаних між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] Генерального договору №BL1223 від 21.12.2007 про надання кредитних послуг та додаткових угод до нього: ВL1223/К-1 від 24.12.2007, №ВL1223/ВL6420-К від №1 від 05.06.2009, №1 від 01.07.2009, №2 від 01.07.2009, №3 від №4 від 30.08.2010, №4 від 28.09.2011, №5 від 28.09.2011, №7 від №8 від 23.07.2012, №9 від 07.03.2013, №10 від 07.03.2013, №11 від 29.10.2014, №12 від 29.10.2014, №13 від 11.02.2016; підписаного від імені [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк» Договору поруки №ВL1223-П від 11.02.2016. ПАТ «Універсал Банк» підстави заявлених до неї своїх позовних вимог обґрунтовує тим, що: між ПАТ «Універсал Банк» і [PERSON] було укладено: Генеральний договір №ВL1223 від 21.12.2007 про надання кредитних послуг; Додаткові угоди до Основного Договору: ВL1223/К-1 від 24.12.2007, №ВL1223/ВL6420-К від 27.06.2008, №1 від 05.06.2009, №1 від 01.07.2009, №2 від 01.07.2009, №3 від 13.07.2009, №4 від 30.08.2010, №4 від 28.09.2011, №5 від 28.09.2011, №7 від 23.07.2012, №8 від 23.07.2012, №9 від 07.03.2013, №10 від №11 від 29.10.2014, №12 від 29.10.2014, №13 від 11.02.2016; для [PERSON] були надані ПАТ «Універсал Банк» кредитні кошти: в сумі 93000,00 швейцарських франків відповідно до Додаткової угоди №ВL1223/К-1 від 24.12.2007; в сумі 15000,00 швейцарських франків відповідно до Додаткової угоди №ВL1223/ВL6420-К від 27.06.2008; з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Основним Договором було укладено між Позивачем та нею договір поруки №ВL1223-П від 11.02.2016, за умовами якого вона зобов`язується перед Позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань перед Позивачем, що виникли з Основного Договору, в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною. Перераховані вище договори, які укладені між ПАТ «Універсал Банк» і [PERSON] , підлягають визнанню судом недійсними на підставі ст. 215, ч.ч. 1, 2 ст. 234 ЦК у зв`язку з недодержанням в момент їх вчинення сторонами цих договорів вимог ч. 5 ст. 203 ЦК, тобто вчиненням правочинів без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися ними. Основним договором було визначено ліміт кредитування в сумі 103 000,00 дол. США з терміном користування коштами до 01 грудня 2027 року. Підписаними в межах Основного договору між ПАТ «Універсал Банк» і [PERSON] . Додатковою угодою №ВL1223/К-1 від 24.12.2007 було передбачено надання ПАТ «Універсал Банк» для [PERSON] кредиту в сумі 93000,00 швейцарських франків, а Додатковою угодою №ВL1223/ВL6420-К від 27.06.2008 - 15000,00 швейцарських франків. ПАТ «Універсал Банк» і [PERSON] , підписуючи між собою Основний договір, Додаткову угоду №ВL1223/К-1 від 24.12.2007 і Додаткову угоду №ВL1223/ВL6420-К від 27.06.2008, не мали наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися ними. Так, за умовами Основного договору ПАТ «Універсал Банк» було визначено ліміт кредитування в сумі 103 000,00 дол. США, а Додатковою угодою №ВL1223/К-1 від 24.12.2007 було передбачено надання ПАТ «Універсал Банк»-для [PERSON] кредиту в сумі 93000,00 швейцарських франків, Додатковою угодою №ВL1223/В1.6420-К від 27.06.2008 - в сумі 15000,00 швейцарських франків. Спосіб виконання ПАТ «Універсал Банк» своїх зобов`язань перед [PERSON] за Додатковою угодою №ВL1223/К-1 від 24.12.2007, щодо надання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 93000,00 швейцарських франків, було визначено п. 5 Додаткової угоди №ВL1223/К-1 від 24.12.2007: «... шляхом списання коштів із позичкового рахунку та перерахування їх на поточний рахунок Позичальника, вказаний у цій Індивідуальній угоді для подальшого використання за цільовим призначенням». У п. 2 Додатку №2 від 24.12.2007 до Додаткової угоди №ВL1223/К-1 від 24.12.2007 визначено поточний рахунок [PERSON] , на який ПАТ «Універсал Банк» зобов`язувався перерахувати кошти, - № [NUMBER] . Водночас, поточний рахунок № [NUMBER] не було відкрито ПАТ «Універсал Банк» для [PERSON] , оскільки в порядку ч. 1 ст. 1066 ЦК, п.п., 1.8., 1.9. глави 1, п. 6.1. глави 6 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 N492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за N1172/8493, в редакції, чинній станом на 24.12.2007, у подальшому - Інструкція №492, договір банківського рахунку для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів у письмовій формі не укладався. У зв`язку з тим, що поточний рахунок № [NUMBER] ПАТ «Універсал Банк» не відкривав для [PERSON] , то остання і не робила в порядку п. 7.1. глави 7 Інструкції N492 розпорядження, або доручення на підставі довіреності, засвідченої нотаріально чи уповноваженим працівником банку, про здійснення видаткових операцій за таким неіснуючим поточним рахунком. Отже, ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] не вчинили в порядку ч. 1 ст. 1066 ЦК, п.п., 1.8., 1.9. глави 1, п. 6.1. глави 6, п. 7.1. глави 7 Інструкції №492 необхідні дії, щодо відкриття ПАТ «Універсал Банк» для [PERSON] поточного рахунку № [NUMBER] , для практичного виконання цими особами умов п. 5 Додаткової угоди №ВL1223/К-1 від 24.12.2007 і п. 2 Додатку №2 від 24.12.2007 до Додаткової угоди №ВL1223/К-1 від 24.12.2007, щодо перерахування ПАТ «Універсал Банк» на цей поточний рахунок для [PERSON] кредитних коштів у розмірі 93000,00 швейцарських франків. Надана Банком копія меморіального ордеру від 24.12.2007 не містить більшості визначених п. 4.10. Положення №254 для первинного банківського документу обов`язкових реквізитів, а саме: місця складання; назви підприємства (банку), що склало документ; посад осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; особистого підпису (електронного цифрового підпису) та інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу (осіб), яка (які) брала (брали) участь у здійсненні операції. Отже меморіальний ордер від 24.12.2007 є недопустимим доказом, не може підтверджувати перерахування ПАТ «Універсал Банк» для [PERSON] кредитних коштів у розмірі 93000,00 швейцарських франків, оскільки такий документ складений з порушенням вимог ЦК України. При відсутності відкритого для [PERSON] поточного рахунку № [NUMBER] , ПАТ «Універсал Банк» ні юридично, ні технічно не міг виконати свого грошового зобов`язання перед [PERSON] у спосіб та розмірі, визначених п. 5 Додаткової угоди. Таким чином, Основний договір, Додаткова угода підлягають визнанню судом недійсними на підставі ст. 215, ч.ч. 1, 2 ст. 234 ЦК у зв`язку з недодержанням в момент їх вчинення сторонами цих договорів вимог ч. 5 ст. 203 ЦК, щодо спрямованості правочинів на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, а саме: неукладення між ПАТ «Універсал Банк» і [PERSON] договорів про відкриття поточних рахунків № [NUMBER] та № [NUMBER] ; нездійснення [PERSON] розпорядження, або доручення на підставі довіреності, засвідченої нотаріально чи уповноваженим працівником банку, про здійснення видаткових операцій за поточними рахунками № [NUMBER] та № [NUMBER] , які неналежні [PERSON] ; неперерахування ПАТ «Універсал Банк» для [PERSON] кредитних коштів на поточні рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] . Договір поруки №ВL1223-П від 11.02.2016 підлягає визнанню судом недійсними на підставі ст. 215 ЦК у зв`язку з недодержанням в момент вчинення сторонами цього договору вимог ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК та ч. 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208, ч. 1 ст. 547 ЦК, оскільки вона не мала волевиявлення на його укладення і такого не підписувала, що може бути підтверджено проведенням технічної експертизи матеріалів документу та витребуванням від ПАТ «Універсал Банк» оригіналу Договору поруки. Ухвалою суду від 09.11.2018 заява прийнята і відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 31.05.2019 закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Універсалбанк», [PERSON] про визнання недійсним договорів про надання кредитних послуг та додаткових угод до нього, визнання недійсними договору поруки. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Універсалбанк», [PERSON] про визнання недійсними договорів про надання кредитних послуг та додаткових угод до нього, визнання недійсними договору поруки об`єднано в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. 29.07.2019 відповідачем [PERSON] подано заяву про відвід головуючому судді. Ухвалою суду від 23.08.2019 визнано необґрунтованим заявлений відвід відповідача [PERSON] судді [PERSON] Софії Зіновіївній. Зупинено провадження у даній справі до вирішення питання про відвід. Ухвалою суду від 27.08.2019 у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про відвід головуючої судді Чорної С.З. відмовлено. Ухвалою суду від 28.08.2019 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи. Ухвалою суду від 28.08.2019 зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Універсалбанк», [PERSON] про визнання недійсним договорів про надання кредитних послуг та додаткових угод до нього, визнання недійсними договору поруки - залишено без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня отримання ухвали суду, для усунення вказаних недоліків заяви. Ухвалою суду від 06.09.2019 після усунення недоліків прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Універсалбанк», [PERSON] про визнання недійсним договорів про надання кредитних послуг та додаткових угод до нього, визнання недійсними договору поруки. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Універсалбанк», [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання недійсними договорів про надання кредитних послуг та додаткових угод до нього, визнання недійсними договору поруки об`єднано в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. 27.09.2019 до суду поступив відзив на зустрічний позов від відповідача [PERSON] . В якому зазаначила, що у зустрічному позові [PERSON] просить визнати недійсними: підписані між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] Генеральний договір №ВL1223 від 21.12.2007 про надання кредитних послуг та додаткові угоди до нього: ВL1223/К-1 від 24.12.2007, №ВL1223/ВL6420-К від 27.06.2008, №1 від 05.06.2009, №1 від 01.07.2009, №2 від 01.07.2009, №3 від 13.07.2009, №4 від 30.08.2010, №4 від 28.09.2011, №5 від 28.09.2011, №7 від 23.07.2012, №8 від 23.07.2012, №9 від 07.03.2013, №10 від 07.03.2013, №11 від 29.10.2014, №12 від 29.10.2014, №13 від 11.02.2016; підписаний від імені [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк» Договір поруки №ВL1223-П від 11.02.2016. Ознайомившись із зустрічним позовом [PERSON] повідомляє суд, що: договорів про відкриття поточних рахунків № [NUMBER] та № [NUMBER] , на які Банк зобов`язувався перерахувати кошти, відповідно, в сумі 93 000,00 швейцарських франків та в сумі 15 000,00 швейцарських франків, між нею ПАТ «Універсал Банк» не укладалось; вона не робила розпоряджень, або доручень для ПАТ «Універсал Банк» про здійснення видаткових операцій за поточними рахунками № [NUMBER] та № [NUMBER] , які їй не належали і не належать; кредитні кошти були надані їй готівкою в касі ПАТ «Універсал Банк» у національній валюті України - гривні, у розмірі 406 547,45 грн. та 70 697,64 грн., що в сумі складає 477 245,09, їй невідомо чи було підписано [PERSON] договір поруки з ПАТ «Універсал Банк», але з таким проханням вона до [PERSON] не зверталась. Якщо суд вважатиме, що матеріалами справи підтверджуються доводи [PERSON] і ПАТ «Універсал Банк» не надав доказів для спростування таких доводів, то на її думку зустрічний позов [PERSON] необхідно задоволити. 04.10.2019 від представника [PERSON] - [PERSON] до суду поступили пояснення по зустрічному позову, в яких пояснює, що Банк свідомо не надає суду витребуваних доказів, що може свідчити лише про те, що останні підтверджують обставини, зазначені як підстави зустрічного позову, обставини, зазначені у відзиві на зустрічну позовну заяву, а також обставини, на які покликається [PERSON] заперечуючи проти первісної позовної заяви: щодо неукладення між ПАТ «Універсал Банк» і [PERSON] договорів про відкриття поточних рахунків № [NUMBER] та № [NUMBER] ; нездійснення [PERSON] розпорядження, або доручення на підставі довіреності, засвідченої нотаріально чи уповноваженим працівником банку, про здійснення видаткових операцій за поточними рахунками № [NUMBER] та № [NUMBER] , які неналежні [PERSON] ; неперерахування ПАТ «Універсал Банк» для [PERSON] кредитних коштів на поточні рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] в швейцарських франках. Просить зустрічну позовну заяву [PERSON] про визнання договорів недійсними у цивільній справі задовольнити. Від представника позивача до суду поступила заява про слухання справи у їх відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] до суду поступило клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги первісного позову заперечує, вимоги зустрічого позову підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , щодо задоволення первісного позову заперечує, вимоги зустрічного позову [PERSON] просить задовольнити. Долучає до справи її виступ в судових дебатах. Надала пояснення аналогічні письмового виступу в судових дебатах. Заслухавши пояснення представника [PERSON] - [PERSON] , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд встановив, що між ВАТ "Банк Універсальний", правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 21.12.2007 року було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №ВL1223 на загальну суму 103 000,00 дол. США (ліміт Договору), з терміном користування коштами до 01 грудня 2027 року. В подальшому між позивачем та [PERSON] було укладено Додаткову угоду Генерального договору (індивідуальна угода) № ВL1223/К-1 від 24.12.2007 року відповідно до якої Банк підтверджуючи свої зобов`язання за діючим Генеральним Договором надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 93 000,00 швейцарських франків. Згідно з п. 3.1. даної Додаткової угоди, за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка в розмірі 9,5 % річних («базова процентна ставка»), а згідно п. 3.2 за користування кредитними коштами понад строк (або терміни погашення за Графіком погашення кредиту), встановлений Генеральним договором та/або Індивідуальною угодою, процентна ставка встановлюється в розмірі 19% річних («підвищена процентна ставка»). Також, 27 червня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Генерального договору (індивідуальна угода) №ВL1223/ ВL 6420-К відповідно до якої Банк підтверджуючи свої зобов`язання за діючим Генеральним Договором надав Позичальнику [PERSON] кредитні кошти в сумі 15 000,00 швейцарських франків. Згідно з п. 3.1. даної Додаткової угоди, за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка в розмірі 12,95 % річних («базова процентна ставка»), а згідно п. 3.2 за користування кредитними коштами понад строк (або терміни погашення за Графіком погашення кредиту), встановлений Генеральним договором та/або Індивідуальною угодою, процентна ставка встановлюється в розмірі 25,90% річних («підвищена процентна ставка»). 05 червня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода № 1 до Генерального договору. 01 липня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода № 1 до Генерального договору. 01 липня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №2 до Генерального договору. Також, 13 липня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №3 до Генерального договору. 30 серпня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №4 до Генерального договору. 28 вересня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №4 до Генерального договору. 28 вересня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №5 до Генерального договору. 23 липня 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №7 до Генерального договору. 23 липня 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №8 до Генерального договору. 07 березня 2013 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №9 до Генерального договору. 07 березня 2013 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №10 до Генерального договору. 29 жовтня 2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №11 до Генерального договору. 29 жовтня 2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №12 до Генерального договору. 11 лютого 2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткова угода №13 до Генерального договору. Відповідно до п. 1.3.2.1. Додаткової угоди №13 за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка («базова процентна ставка»: а) з «11» лютого 2016 року по «31» січня 2017 року включно встановлюється процентна ставка в розмірі 9,5% річних; б)а починаючи з «01» лютого 2017 року встановлюється процентна ставка в розмірі 14 % річних. Згідно п. 1.3.2.2.1. Додаткової угоди за користування кредитними коштами понад строк встановлюється процентна ставка в розмірі: а) з «11» лютого 2016 року по «31» січня 2017 року включно встановлюється процентна ставка в розмірі 19,0% річних (підвищена процентна ставка); б) а починаючи з «01» лютого 2017 року встановлюється процентна ставка в розмірі 28 % річних (підвищена процентна ставка). Вищевказана Генеральна угода, покладала на Позичальника обов`язок своєчасно здійснювати оплату по кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Згідно із вищевказаними додатковими угодами встановлювались відсоткові ставки за користуванням наданими кредитними коштами. Отже, [PERSON] не виконала своїх зобов`язань по Кредитному договору, не здійснивши повної та своєчасної оплати по кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, чим порушила вимоги ст.526 Цивільного кодексу України, та умови Кредитного договору, що зумовило утворення заборгованості. Відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому процентах, чим порушує прийняті на себе договірні зобов`язання. Відповідач, в терміни, встановлені Кредитним договором, кошти не повернула. Однак, даний обов`язок позичальником не виконувався, на підставі чого виникла заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» згідно Додаткової угоди №ВL1223/К-1 від 24.12.2007р., що станом на 30.05.2018 року становить 75 471,93 швейцарських франки, з яких: Заборгованість по сумі кредиту - 55 337,90 швейцарських франки; в т. ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту - 14 691,77 швейцарських франків; відсотки- 19 341,01 швейцарських франків; підвищені відсотки- 793,02 швейцарських франків. Заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» згідно Додаткової угоди №ВL1223/ВL6420К від 27.06.2008 р., що станом на 30.05.2018 року становить 5 675,09 швейцарських франки, з яких: Заборгованість по сумі кредиту - 4 363,63 швейцарських франки; в т. ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2 362,57 швейцарських франків;відсотки- 769,99 швейцарських франків;підвищені відсотки- 541,47 швейцарських франків. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Генерального договору - додатково було укладено між позивачем та [PERSON] договір поруки №ВL1223-П від 23.07.2012 року, за умовами якого, [PERSON] зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань перед позивачем, що виникли з Генерального договору, в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною. Відповідно до Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору Кредитор має право вимагати від поручителя сплати в повному обсязі заборгованості за наданим кредитом та нарахованих за його користування відсотків, у строки, передбачені в кредитному договорі. 07 березня 2013 року між позивачем та [PERSON] укладена Додаткова угода до Договору поруки №ВL1223 від 23 липня 2012 року. 29 жовтня 2014 року між позивачем та [PERSON] укладена Додаткова угода №1 до Договору поруки №ВL1223 від 23 липня 2012 року. 29 жовтня 2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки №ВL1223-П/1. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Генеральною угодою - додатково було укладено між позивачем та [PERSON] договір поруки №ВL1223-П від 11.02.2016 року, за умовами якого, [PERSON] зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань перед позивачем, що виникли з Генеральної угоди, в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною. Загальна заборгованість за Додатковою угодою №ВL1223/К-1 до Генерального договору та Додатковою угодою ВL1223/ВL6420-К складає 81 147,02 швейцакрських франки. Однак, ПАТ «Універсал Банк» просить суд стягнути заборгованість в сумі 80 880,00 швейцарських франки, з яких: заборгованість по Додатковій угоді №ВL1223/К-1 складає: заборгованість по сумі кредиту - 55 337,90 швейцарських франки; в т. ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту - 14 691,77 швейцарський франк; відсотки - 19 341,01 швейцарський франк; підвищені відсотки- 526,00 швецарських франків. Всього: 75 204,91 швейцарські франки. Заборгованість по Додатковій угоді № ВL1223/ВL6420-К складає: заборгованість по сумі кредиту - 4 363,63 швейцарських франків; в т. ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2 362,57 швейцарських франків; відсотки - 769,99 швейцарських франків; підвищені відсотки- 541,47 швейцарський франк. Всього: 5 675,09 швейцарських франки. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини та відносини щодо виконання зобов`язання, забезпеченого порукою, що регулюється нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу [PERSON] у вигляді кредиту. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача [PERSON] , то остання ухиляється від їх виконання, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч. 12 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно з ч. 2 ст. 554 цього Кодексу поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналогічне положення міститься у договорах поруки - поручитель відповідає перед банком за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, комісії, сплату неустойки, а також відшкодування збитків. Відтак, позивач скористався своїм правом вимоги виконання зобов`язання поручителем і боржником, як солідарними боржниками. Так, відповідно до розрахунку заборгованості загальна заборгованість за Додатковою угодою №ВL1223/К-1 до Генерального договору та Додатковою угодою ВL1223/ВL6420-К складає 81 147,02 швейцарських франки. Однак, ПАТ «Універсал Банк» просить суд стягнути заборгованість в сумі 80 880,00 швейцарських франки, з яких: заборгованість по Додатковій угоді №ВL1223/К-1 складає: заборгованість по сумі кредиту - 55 337,90 швейцарських франки; в т. ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту - 14 691,77 швейцарський франк; відсотки - 19 341,01 швейцарський франк; підвищені відсотки- 526,00 швейцарських франків. Всього: 75 204,91 швейцарські франки. Заборгованість по Додатковій угоді № ВL1223/ВL6420-К складає: заборгованість по сумі кредиту - 4 363,63 швейцарських франків; в т. ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2 362,57 швейцарських франків; відсотки - 769,99 швейцарських франків; підвищені відсотки- 541,47 швейцарський франк. Всього: 5 675,09 швейцарських франки. Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконала, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з боржника і поручителів у відповідності до норм цивільного законодавства та умов договорів поруки, а тому суд приходить переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення в солідарно з них суми заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню та становлять всього у розмірі 80 880,00 грн. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 32 237,24 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі по 10 745,754 грн з кожного, адже солідарне стягнення судових витрат не передбачено. Що стосується позову [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк», [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання недійсним договорів про надання кредитних послуг та додаткових угод до нього, визнання недійсними договору поруки, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні цих позовних вимог,з огляду на таке. Згідно із ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. За правилом, передбаченим ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до п.7, п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК України (статті 215, 1048 - 1052, 1054-1055), статті 18,19 Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача. З матеріалів справи вбачається, що обґрунтовуючи вимоги про визнання недійсним договір поруки, позивач зазначає, що не підписувала такий, а підпис від її імені не належить їй. Підписуючи договір поруки BL1223-П від 11.02.2016 [PERSON] діяла, як особа, яка мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, мала вільне волевиявлення, діяла у відповідності до внутрішньої волі і повністю погодилась з умовами угод, як у момент підписання, так у подальшому, не висловлюючи своєї незгоди з умовами таких. На переконання суду, при укладенні договору поруки [PERSON] діяла вільно та виходила виключно з власних інтересів. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог за недоведеністю. На підставі ст.ст. 16, 525, 526, 530, 554, 612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved