Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради заборгованість з орендної плати в сумі 35093, 68 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.03.2008 між позивачем та відповідачем було укладено договір на оренду нежитлових приміщень №С-6090-8, згідно яким позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] , загальною площею 39, 9 кв.м. Цільове призначення - для господарських потреб. Договір укладений на термін до 27.03.2011року. Вказали, що вказаний договір відповідно до ч.2 ст.17, ч.2 ст.26 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" діяв до 23.03.2017 року. Проте після закінчення терміну дії договору позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення про припинення договірних відносин №2302 - вих -1883 від 13.04.2017, в якому орендодавець повідомив відповідача про припинення договірних відносин у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди та вказав на обов`язок відповідача протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно - технічному стані по акту приймання передачі, а також провести повний розрахунок по сплаті орендної плати, а в разі наявності заборгованості - погасити її в повному обсязі. При укладенні договору відповідачем взято на себе низку зобов`язань, в тому числі своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату за користування об`єктом оренди (п.7.2 договору). Станом на 01.04.2019 заборгованість відповідача за вказаним договором становить 35093, 68 грн., що підтверджується довідкою від 06.08.2019 №4-2302-1828. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28.03.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (у провадженні судді Рудакова І.П.). Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06.08.2019 провадження у справі №464/834/19 у частині позовних вимог про зобов`язання відповідача звільнити нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] , загальною площею 39, 9 кв.м. від майна, яке знаходиться у приміщенні, та заборонити відповідачу користуватися даним приміщенням закрито. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 09.12.2019 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.02.2020 зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника після смерті відповідачки [PERSON] . Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2020 справа передана у провадженні судді Мички Б.Р. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28.07.2020 провадження у справі поновлено. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 23.09.2020 залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити. Під час розгляду справи у суді представником позивача подано до суду додаткові пояснення, покликаючись на те, що позивач відповідно до рішення виконавчого комітету від 14.04.1987 №222 "Про затвердження реєстру житлових будинків належним місцевим радам" будинок на [ADDRESS] . Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у задоволеннні позовних вимог. У матеріалах справи наявний відзив представника відповідача [PERSON] - [PERSON] у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування покликались на те, що позивач на момент укладення договору не був власником переданого в оренду приміщення та відповідно не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності. Вказали, що право власності позивача на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації, за результатами якої є відповідний запис у Державному реєстрі прав. Проте на момент укладення договору оренди позивач не був власником майна. Позивач не будучи власником приміщення, які він передав в оренду за договором оренди від 28.03.2008р. №С-6090-8, є неналежним позивачем та позбавлений права на стягнення заборгованості. Заслухавши представника позивача, відповідача, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимогЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності дост. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст. 26 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ч.2 ст. 17 ЗУ "Про оренду державного та комунальног майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умиов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відповідно до ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ч.3 ст. 18 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Також ч.1 ст. 19 цього ж закону вказано, що орендар за користування об`єктом оренди вносить оренду плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Статтею 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Як вбачається із матеріалів справи, 28.03.2008 між позивачем та відповідачем було укладено договір на оренду нежитлових приміщень №С-6090-8, згідно яким позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] , загальною площею 39, 9 кв.м. Цільове призначення - для господарських потреб. Договір укладений на термін до 27.03.2011року. Пунктом 7.2 Договору визначено обов`язок орендаря сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Відповідно до п. 5.3 Договору, орендна плата орендарем сплачується не пізніше 20 числа місяця у встановленому нормативними документами власника орендованого майна порядку. У випадку прострочення по сплаті орендних платежів орендар сплачує пеню в розмірі передбаченому законодавством. Відповідно до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2020 року в справі № 915/1429/19, юридичний аналіз статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» дозволяє зробити висновок про те, що спеціальні правові норми регламентують здачу в оренду державного та комунального майна та в імперативному порядку визнають продовженим договір оренди на той же строк та на тих же умовах, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору оренди не заявить про припинення або зміну умов договору оренди. Норма зазначеної статті має диспозитивний характер, оскільки не вказує на те, що відповідна вимога про припинення договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди. Як встановлено із матеріалів справи позивачем на адресу відповідача було скеровано повідомлення від 13.04.2017 №2302- вих -1883 про припинення договірних стосунків у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди та вказано, що термін дії договору №С-6090-8 від 28.03.2008 на оренду нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] до 23.03.2017. Зобов`язано відповідача протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно- тезхнічному стані по акту приймання-передачі, провести до моменту припинення договору повний розрахунок по сплаті орендної плати, а у разі наявності заборгованості погасити її у повному обсязі та інше. Як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалось у судовому засіданні представником позивача відповідачу скеровувалось повідомлення про припинення договірних відносин, у матеріалах справи наявний список згрупованих рекомендованих відправлень, однак суду не надано належних та допустимих доказів про отримання відповідачем такого повідомлення, тому суд відмовляє у стягненні з відповідача неустойки у розмірі подвійної плати за договором оренди. Щодо покликань відповідача про те, що позивач на момент укладення договору оренди не був власником переданого в оренду приміщення та відповідно не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, суд до уваги такі не бере, оскільки належність позивачу орендованого приміщення крім витягу з єдиного державного реєстру речових прав, також підтверджується рішенням виконавчого комітету від 14.04.1987 №222 "Про затвердження реєстру житлових будинків належним місцевим радам" будинок по [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів виконання обов`язку по договору оренди відповідач суду не надав. Відтак, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором оренди за період з 01.11.2016 по 01.04.2019 у розмірі 18976, 79 грн., яка складається із: 5557, 71 грн. (заборгованості станом на 01.11.2016) - 5423, 27 грн. (сплачена сума заборгованості) + 18842, 35 грн. (нарахована орендна плата за період з 01.11.2016 по 01.04.2019). Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1038, 77 грн.

Outcome: partial