Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що 30.03.2011 року між ПАТ "Плюс Банк" (правонаступник ПАТ "Ідея Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір №Б91.103.74451, згідно якого відповідач отримала кредит на суму 3405,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % річних від залишкової суми кредиту. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконала, кредитних коштів не повернула, в результаті чого виникла заборгованість і станом на 08.01.2014 року становить 20043,09 гривень, з яких: прострочений борг - 3153,33 грн.; прострочені проценти - 3962,38 грн., строкові проценти - 13,91 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 12903,47 грн., віндикаційні витрати - 10,00 грн. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 20043,09 гривень заборгованості по кредитному договору, а також понесені судові витрати. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково. Не заперечила, що отримувала кредит у ПАТ "Плюс-Банк" для оплати лікування свого чоловіка, який хворів. Після смерті чоловіка мала намір погашати кредит, приходила до банку, однак там змінилось найменування і вона вважала, що ПАТ "Блюс Банк" ліквідовано. Не заперечує проти стягнення основного боргу за кредитом. Однак, просить зменшити їй нарахований розмір пені з тих підстав, що у зв'язку з тривалим захворюванням її чоловіка у неї склалось важке матеріальне становище, вона являється пенсіонером і єдиним годувальником для своєї сім'ї, проживає разом з дітьми, які ніде не працюють, та 6 неповнолітніми онуками, являється матір'ю героїнею. У зв'язку з цим не змогла вчасно виконувати свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Факт укладення 30.03.2011 року між ПАТ "Плюс Банк", правонаступником якого являється ПАТ "Ідея Банк", і відповідачем кредитного договору №Б91.103.74451 строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % річних від залишкової суми кредиту та наявність станом на 08.01.2014 року 20043,09 гривень заборгованості, з яких: прострочений борг - 3153,33 грн.; прострочені проценти - 3962,38 грн., строкові проценти - 13,91 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 12903,47, віндикаційні витрати - 10,00 грн. підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією кредитного договору від 30.03.2011 року, розрахунком заборгованості, складеним позивачем. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Аналіз змісту пункту 2.4 кредитного договору свідчить про те, що визначена цим пунктом плата є неустойкою, яку відповідач як боржник повинен передати позивачу у зв'язку із порушенням зобов'язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При вирішенні питання про зменшення неустойки суди повинні об'єктивно оцінити конкретну ситуацію: чи є цей випадок винятковим виходячи з інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу; майновий стан сторін; ступінь виконання зобов'язання; причини неналежного виконання зобов'язання та форму вини боржника; співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення; добровільне усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо Як встановлено в судовому засіданні, відповідач 30.03.2011 року отримала кредит у позивача в розмірі 3405 грн., основний борг за яким станом на 08.01.2014 року складає 3153,33 грн., розмір же пені за несвоєчасне погашення платежів складає 12903,47 грн. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач відповідно до укладеного нею кредитного договору зобов'язалась сплачувати неустойку у вигляді пені у відповідному розмірі, однак, через тяжке матеріальне становище, а саме - тривалу хворобу та смерть чоловіка, те, що вона являється пенсіонером і єдиним годувальником для своєї сім'ї, проживає разом з дітьми, які ніде не працюють, та 6 неповнолітніми онуками, являється матір'ю героїнею /довідка УПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі №2418 від 03.04.2014 року, довідка Довжанської Гірської сільської ради №322 від 02.04.2014 року, довідка Підбузької районної лікарні №229 від 31.03.2014 року, копія свідоцтва про смерть [PERSON], копія посвідчення [NUMBER] про присвоєння почесного звання "Мати-героїня"), свідчить про те, що відповідачка не взмозі сплатити нараховану їй пеню, добровільно намагалась погашати заборгованість за кредитом, що, на думку суду, є обставиною для зменшення суми неустойки. При вирішенні розміру пені, яку слід стягнути з відповідача, суд також враховує співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення, а також вимоги розумності і справедливості і вважає за можливе зменшити суму неустойки до 3000,00 грн. З врахуванням наведеного та враховуючи, що відповідачем порушувались умови кредитного договору, а тому суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №Б91.103.74451 від 30.03.2011 року, яка складається з: простроченого боргу - 3153,33 грн.; прострочених процентів - 3962,38 грн., строкових процентів - 13,91 грн., пені за несвоєчасне погашення платежів - 3000,00 грн., віндикаційних витрат - 10,00 грн., а всього - 10139,62 грн. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed