Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

28 липня 2015 року позивачі звернулись до суду із позовом в якому просять достроково розірвати договір оренди № 1635 від 16.06.2010 року, виселити [PERSON] з орендованого приміщення загальною площею 48,5 кв. м на технічному поверсі житлового будинку, за адресою [ADDRESS] і передати приміщення позивачу, а також стягнути з відповідача на користь позивачів понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 16.06.2010 між Комунальним підприємством "Фінансово - розрахунковій центр "Дніпровський" Дніпровської районної у м. Києві ради (далі ФРЦ) і фізичною особою [PERSON], було укладено договір оренди нерухомого майна ( далі Договір) № 1635, на технічному поверсі, загальною площею 48,50 м , за адресою [ADDRESS]. У квітні 2012 року внаслідок реорганізації в комунальній сфері міста Києва діяльність ФРЦ була припинена шляхом ліквідації підприємства, на підставі рішення № 748/6994 від 01.12.2011 представника територіальної громади міста Києва, Київською міською радою (далі Власник). Цим же законодавчим актом Власника, утворювалось комунальне підприємство 'Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва" (далі Позивач 1) яке підпорядковувалось виконавчому органу місцевого самоврядування Дніпровській районній в місті Києві державній адміністрації (далі Позивач). Позивач своїми розпорядженнями 236 від 30.05.2012, № 340 від 06.08.2012, № 343 від 07.08.2012 із змінами до нього, згідно розпорядження № 369 від 28.08.2012, розпорядженням № 335 від 17.06.2013, призначив Позивача 1 правонаступником прав та обов'язків за договорами оренди нерухомого майна. 01 жовтня 2012 року і 16.09.2013 між Позивачем 1 і Відповідачем було укладено додаткові угоди про внесення змін до Договору. Позивач 1 на підставі чисельних звернень громадян-наймачів, зареєстрованих за адресою [ADDRESS], що надійшли протягом березня-травня 2015 року про захоплення Відповідачем площі більшої ніж він має право орендувати, використанням Відповідачем приміщення як житла, а ніяк студію, змушений був провести обстеження приміщення яке займає Відповідач. При проведені обстеження було з'ясовано, що Відповідач самовільно збільшив площу оренди до 78 м2, проводить перепланування і переобладнання не отримавши на це дозвіл Позивача, що є грубим порушенням умов договору оренди і користуванням комунального майна. Станом на 22.06.2015 у відповідача також відсутній договір на страхування об'єкта оренди, що є порушенням істотних умов Договору, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.10.2015 року в якості третьої особи залучено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Під час судового розгляду представник позивачів, який одночасно представляє інтереси третьої особи [PERSON] надав заяву про виправлення описки у прохальній частині позовної заяви та просив суд достроково розірвати договір оренди № 1635 від 16.06.2010 року укладений між КП «Фінансово - розрахунковий центр «Дніпровський» Дніпровської районної у м. Києві ради та [PERSON], виселити відповідача з орендованого приміщення загальною площею 48,5 кв. м на технічному поверсі житлового будинку, за адресою [ADDRESS] і передати приміщення позивачу. З наведених підстав, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позов підтримав. Разом з тим, представник позивачів та третьої особи [PERSON] суду пояснив, що станом на березень місяць 2016 року договір страхування об'єкта оренди відповідачем наданий. Крім того, протягом судового розгляду даної справи, договір оренди № 1635 від 16.06.2010 року про дострокове розірвання якого заявлено вимогу, станом на 14.06.2013 року закінчив термін дії, проте за згодою позивача його дія була пролонгована. Відповідач та його представники [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували та з підстав викладених у письмових запереченнях у задоволенні позову просили відмовити. Зокрема зазначали, що у позивача відсутнє право вимоги на звернення з даним позовом до суду, відсутній предмет позову, не доведено перепланування відповідачем орендованого приміщення та збільшення площі оренди. Крім того, після закінчення терміну дії договору оренди, позивач не заперечував щодо продовження дії цього договору на новий строк. З огляду на означене у задоволенні позову просили відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, відповідача, та представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16 червня 2010 року між Комунальним підприємством "Фінансово - розрахунковій центр "Дніпровський" Дніпровської районної у м. Києві ради і [PERSON], укладено договір оренди нерухомого майна № 1635, предметом якого є надання орендарю [PERSON] в оренду нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] площею 48,50 кв.м. на технічному поверсі для розміщення творчої майстерні. Строк дії вказаного договору визначено п. 8.1 з 16.06.2010 року 14 червня 2013 року включно. За актом приймання - передачі в оренду нерухомого майна від 16.06.2010 року [PERSON] прийняв в користування нерухоме майно - загальною площею 48,50 кв.м. на технічному поверсі за адресою: [ADDRESS]. На підставі рішення № 748/6994 від 01.12.2011 територіальної громади міста Києва, Київської міської ради діяльність Комунального підприємства "Фінансово - розрахунковій центр "Дніпровський" Дніпровської районної у м. Києві ради у квітні 2012 року була припинена шляхом ліквідації підприємства. Цим же рішенням, утворено комунальне підприємство 'Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва", яке підпорядковане виконавчому органу місцевого самоврядування Дніпровській районній в місті Києві державній адміністрації. Позивач своїми розпорядженнями № 236 від 30.05.2012, № 340 від 06.08.2012, № 343 від 07.08.2012 із змінами до нього, згідно розпорядження № 369 від 28.08.2012, розпорядженням № 335 від 17.06.2013, призначив Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» правонаступником прав та обов'язків за договорами оренди нерухомого майна. Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов»язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» нежитлові приміщення загальною площею 48,50 кв. м по [ADDRESS] закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва». (Т.1 а.с. 228). За таких обставин, суд приходить до висновку, що Дніпровська районна у м. Києві Державна адміністрація та Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» є належним позивачем у даній справі, та не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON] щодо відсутності у позивача права вимоги на звернення до суду з даним позовом. 16 вересня 2013 року між Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1635/1-1 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 16.06.2010 року № 1635, за умовами якої строк дії договору оренди нежилого приміщення на технічному поверсі по [ADDRESS], площею 48,50 кв.м. встановлено з 15.06.2013 року по 12.06.2016 року. (Т.1 а.с.10-12). Згідно із пунктом 9.7 даної додаткової угоди, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або змін його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є неві»ємною частиною цього договору. Як було з»ясовано у судовому засіданні станом на 12.07.2016 року відповідач продовжує користуватись нежилим приміщенням на технічному поверсі по [ADDRESS]. Жодна із сторін договору не направила заяви про припинення дії договору оренди нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] або внесення змін його умов після закінчення 12.06.2016 року строку його чинності протягом одного місяця. За таких обставин, на підставі пункту 9.7 означеної додаткової угоди, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені. Дана обставина визнається сторонами, та у розумінні ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Наведені обставини свідчать про відсутність спору, оскільки звертаючись до суду з позовною вимогою про дострокове розірвання договірних відносин за договором оренди № 1635 від 16.06.2010 року для виселення відповідача із займаного орендованого приміщення, станом на момент закінчення дії договору оренди - 12.06.2016 року, позивач не вчинив передбачених умовами договору дій, щодо передачі та повернення [PERSON] орендованого майна. Пунктом 5.10 договору оренди нерухомого майна від 16.06.2010 року передбачено обов»язок орендаря застрахувати об»єкт оренди на користь балансоутримувача на весь термін дії цього договору. (Т.1 а.с.4). Відповідно до договору добровільного страхування майна підприємств та підприємців № 11471ип5кє від 07.12.2015 року укладеного між страховиком АТ «Страхова компанія «АХА Страхування», страхувальником [PERSON] та вигодонабувачем Дніпровською районною в м. Києві Державною адміністрацією, творча майстерня площею,48,5 кв.м по [ADDRESS] прийнята на страхування. Строк дії даного договору визначений з 08.12.2015 року по 07.12.2016 року. (Т.1 а.с.148). Таким чином, означена позивачем підстава для дострокового розірвання договору оренди у зв»язку із відсутністю договору страхування об»єкта оренди, на яку посилається позивач в обгрунтувння своїх позовних вимог, спростовується дослідженими судом доказами. Суд приймає до уваги покази допитаних у судовому засіданні свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які суду показали, що [PERSON] орендує приміщення по [ADDRESS] на технічному поверсі площею значно більшою, ніж передбачено умовами договору оренди. Разом з цим, виходячи з положень цивільного законодавства рішення суду не може грунтоватись лише на показах свідків. Згідно із ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За правилами ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стороною позивача не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що площа орендованого відповідачем приміщення з 48,5 кв.м ним збільшена. Не зважаючи на роз»яснення сторонам, їхнім представникам та особам, які беруть участь у справі, їхніх прав і обов»язків передбачених цивільно-процесуальним законодавством, сторона позивача не скористалась наданим правом та не заявила клопотань про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Інших належних і допустимих доказів, окрім показів свідків, щодо збільшення площі та перепланування об»єкту ореди нежилого приміщення, суду не надано. Суд критично оцінює акт обстеження приміщення від 30.03.2015 року, відповідно до якого під час обстеження приміщення площею приблизно 78 кв. м. незаконно займає ФОП [PERSON] (Т.1 а.с. 15). Оскільки, як було з»ясовано у судовому засіданні під час допиту в якості свідка майстра, який складав даний акт - [PERSON], останній не здійснював заміри приміщення, а визначив площу оренди за внутрішнім переконанням. Згідно зі ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд обмежений доводами позовної заяви за правилами ст. 11 ЦПК України та здійснює сприяння у реалізації прав сторін і осіб які приймають участь у справі у спосіб визначений законами України. Таким чином обставини, на які позивач посилається, як на підставу свої позовних вимог ним не доведені, зокрема обставину того, що відповідачем здійснено перепланування об»єкту оренди, в результаті якого збільшено його площу. Також матеріалами справи спростовано обставину відсутності договору страхування об»єкта оренди, на яку позивач посилався при зверненні з позовом до суду. Крім того, після закінчення дії договору оренди 12.06.2016 року позивачем не було виконано його умови, за яких вказаний договір підлягав припиненню. З огляду на означене, оцінюючи належність кожного доказу окремо а також достатність і допустимість доказів в їх сукупності, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. не відшкодовуються. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed