Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Заступник військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах держави-органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Міністерства оборони України та військової частини [NUMBER] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення збитків завданих державі, відповідно до якого Заступник військового прокурора Черкаського гарнізону просив суд стягнути з відповідача на користь військової частини [NUMBER] збитки завдані державі в сумі 52 868,12 грн., а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що згідно наказу командира військової частини-польова пошта [NUMBER] від 01.08.2014 року за №3 рядового [PERSON] призначено водієм 1 автомобільного взводу 3 автомобільної роти. Наказом командира військової частини - польова пошта [NUMBER] від 02.11.2015 року за №189 за [PERSON] закріплено автомобіль "Mercedes-Benz", військовий номер [NUMBER] . Наказом командира військової частини-польова пошта [NUMBER] від 25.03.2015 року №87 солдат [PERSON] вибув у відрядження у розпорядження керівника сектору «М», до складу відокремленого відділу зберігання військової частини [NUMBER] м. Маріуполь для виконання бойових (службових) завдань у складі сил та засобів АТО з 25.03.2015 року. Згідно довідки офіцера відділення ВСП м. Маріуполь від 21.12.2015 року за №3009, 20.12.2015 року у м. Маріуполь приблизно о 18.10 год. водій автомобіля "Mercedes-Benz", військовий номер [NUMBER] , рядовий [PERSON] рухаючись по просп. Металургів біля будинку № 94 не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху де здійснив зіткнення з автомобілем "Daewoo", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль "Mercedes-Benz", військовий номер [NUMBER] , отримав пошкодження. Актом службового розслідування від 06.06.2016 року встановлено, що автомобіль "Mercedes-Benz", військовий номер [NUMBER] , пошкоджено та відновленню не підлягає. Згідно відомості залишкова вартість автомобіля складає 166 115,47 грн. З зазначеним актом рядовий [PERSON] ознайомлений. Під час розслідування [PERSON] надав пояснення в якому підтвердив факт ДТП з його участю. Наказом командира військової частини-польова пошта [NUMBER] від 06.06.2016 року за №29 зазначені збитки занесено до книги грошових стягнень та нарахувань, а з [PERSON] розпочато утримання коштів в розмірі 50% від місячного грошового забезпечення. Зазначений наказ [PERSON] не оскаржувався. Відповідно до довідки про суму збитків та відшкодування втрат [PERSON] 113 247,35 грн. а залишок невідшкодованої суми складає 52 868,12 грн. Військову частину-польова пошта [NUMBER] перейменовано на військову частину [NUMBER] . Наказом командира військової частини [NUMBER] від 16.11.2018 року за №245 старшого солдата [PERSON] звільнено в запас відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з закінченням строку контракту). При звільненні в запас [PERSON] написав заяву про зобов`язання добровільно погасити спричинені матеріальні збитки, однак, своїх зобов`язань не виконав, що стало підставою для звернення із вказаним позовом Заступником військового прокурора Черкаського гарнізону, на підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Ухвалою суду від 25.09.2019 року провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. У судове засідання Заступник військового прокурора Черкаського гарнізону не з`явився, однак прокурором військової прокуратури Черкаського гарнізону Лук`яненком А.В. подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, а також прокурор просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання представник військової частини [NUMBER] не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, а також просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право за судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. За змістом зазначених норм, саме власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих н а захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Частиною 3 вказаної статті Закону передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України, прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. Судом встановлено, згідно наказу командира військової частини-польова пошта [NUMBER] від 01.08.2014 року за №3 рядового [PERSON] призначено водієм 1 автомобільного взводу 3 автомобільної роти. Наказом командира військової частини - польова пошта [NUMBER] від 02.11.2015 року за №189 за [PERSON] закріплено автомобіль "Mercedes-Benz", військовий номер [NUMBER] . Наказом командира військової частини-польова пошта [NUMBER] від 25.03.2015 року №87 солдат [PERSON] вибув у відрядження у розпорядження керівника сектору «М», до складу відокремленого відділу зберігання військової частини [NUMBER] м. Маріуполь для виконання бойових (службових) завдань у складі сил та засобів АТО з 25.03.2015 року. Згідно довідки офіцера відділення ВСП м. Маріуполь від 21.12.2015 року за №3009, 20.12.2015 року у м. Маріуполь приблизно о 18.10 год. водій автомобіля "Mercedes-Benz", військовий номер [NUMBER] , рядовий [PERSON] рухаючись по просп. Металургів біля будинку № 94 не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху де здійснив зіткнення з автомобілем "Daewoo", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль "Mercedes-Benz", військовий номер [NUMBER] , отримав пошкодження. Наказом командира військової частини-польова пошта [NUMBER] від 20.05.2016 року за №115 з метою встановлення фактичних обставин за яких пошкоджено автомобіль "Mercedes-Benz", військовий номер [NUMBER] , та встановлення розміру нанесених державі збитків та порядку їх відшкодування призначено службове розслідування. Актом службового розслідування від 06.06.2016 року встановлено, що автомобіль "Mercedes-Benz", військовий номер [NUMBER] , пошкоджено та відновленню не підлягає. Згідно відомості залишкова вартість автомобіля складає 166 115,47 грн. З зазначеним актом рядовий [PERSON] ознайомлений. Під час розслідування [PERSON] надав пояснення в якому підтвердив факт ДТП з його участю. Наказом командира військової частини-польова пошта [NUMBER] від 06.06.2016 року за №29 зазначені збитки занесено до книги грошових стягнень та нарахувань, а з [PERSON] розпочато утримання коштів в розмірі 50% від місячного грошового забезпечення. Зазначений наказ [PERSON] не оскаржувався. Відповідно до довідки про суму збитків та відшкодування втрат [PERSON] 113 247,35 грн. а залишок невідшкодованої суми складає 52 868,12 грн. Військову частину-польова пошта [NUMBER] перейменовано на військову частину [NUMBER] . Наказом командира військової частини [NUMBER] від 16.11.2018 року за №245 старшого солдата [PERSON] звільнено в запас відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з закінченням строку контракту). При звільненні в запас [PERSON] написав заяву про зобов`язання добровільно погасити спричинені матеріальні збитки, однак, своїх зобов`язань належним чином не виконав. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Правовідносини між сторонами є деліктними, оскільки, виникли у зв`язку із спричиненням шкоди, а тому регулюються Главою 82 ЦК України. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved