Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту, накладеного ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2004 року, домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське (Дніпродзержинськ), вулиця Романківська, буд. 22, що належало [PERSON], яка померла 07 вересня 2016 року; вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження, зареєстрований 03 червня 2004 року за № 22542 реєстратором: Дніпропетровська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2004 року, щодо арешту домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське (Дніпродзержинськ), вулиця Романківська, буд. 22 На обґрунтування позову зазначила, що 07 вересня 2016 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Романківська, буд. 22, який належав матері на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 жовтня 2009 року та ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 листопада 2009 року. Вона, позивач, є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої матері [PERSON] Вона протягом встановленого строку звернулася до Другої камянської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок. Проте, 06 жовтня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з накладенням арешту на спадкове майно. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, за ухвалю Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 03 червня 2004 року було накладено арешт на обєкт обтяження житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Романківська, буд. 22, власником якого зазначено [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно довідки ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», вих. № 381 від 25 червня 2008 року в архіві присутні дві інвентаризаційні реєстраційні справи на окремі обєкти нерухомого майна житлові будинки, що належать різним особами за однаковою адресою. 06 жовтня 2008 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська ухвалено рішення у справі № 2-1813/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: ОКП «Дніпродзержинське БТІ», Управління головного архітектора м. Дніпродзержинська, про виділ частки із спільного майна та визнання права власності на переобладнане нерухоме майно,. Цим рішенням визнано право власності за [PERSON] на 8/25 часток житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Романківська, буд. 22; виділено вищезазначене майно із складу житлового будинку в самостійний обєкт нерухомого майна; зобовязано виконавчий комітет Дніпродзержинської міської ради у встановленому законом порядку присвоїти окрему поштову адресу вищезазначеному домоволодінню, яке виділено в самостійний обєкт нерухового майна, і на який рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 жовтня 2008 року визнано право власності за [PERSON]; зобовязано ОКП «Дніпродзержинське БТІ» зареєструвати за [PERSON] право власності цілому на вищезазначений самостійний обєкт нерухомого майна. Вона, позивач, є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], і через накладення арешту на спадкове майно вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідач [PERSON], яка викликалася до суду шляхом направлення їй поштового відправлення з рекомендованим повідомленням, в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причини неявки, не заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності та не надала відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Від завідувача Другої камянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності представника третьої особи та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Позивач [PERSON] у вступному слові стисло виклала зміст та підстави позовних вимог щодо предмету позову та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Крім того, допитана як свідок, згідно ст. 92 ЦПК України, суду пояснила, що в житловому будинку по вул. Романківській, буд. 22 в м. Камянське проживала її мати [PERSON], вона та сестра [PERSON]. Цьому будинку майже 100 років. Раніше будинок належав двом особам: [PERSON] та [PERSON], яка була сестрою її, позивача, батька. На частині земельної ділянки онук [PERSON] [PERSON] побудував окремий будинок, якому була присвоєна така ж поштова адреса: м. Камянське, вул. Романківська, буд. 22. У 1996 році він продав свій будинок [PERSON] Вона його перебудувала та визнала за рішенням суду за собою право власності на цей будинок. Вона, позивач, не знала, що на будинок накладений арешт. Дізналася про арешт тільки після смерті матері. Вислухавши вступне слово позивача, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 07 вересня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 230, Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ (зараз Камянське), вул. Романківська, буд.22. Як вбачається долученої до матеріалів справи ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 03 червня 2004 року у цивільній справі за позовом ВАТ "ПриватБанк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поруки, судом було накладено арешт на домоволодіння, розташоване в м. Дніпродзержинську по вул. Романківській, 22, що належить [PERSON] Новилівній. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 30 серпня 2017 року (а.с. 6-а), 03 червня 2004 року внесені відомості про тип обтяження: арешт нерухомого майна, обєкт обтяження: домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Романківська, буд. 22, власник: [PERSON]. 06 жовтня 2008 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська було ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська, треті особи: ОКП «Дніпродзержинське БТІ», Управління головного архітектора м. Дніпродзержинська про виділ частки із спільного часткового майна та визнання права власності на переобладнане нерухоме майно (а.с. 8-13), згідно якого суд ухвалив: «Визнати за [PERSON] право власності на 8/25 часток житлового будинку А-1, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Романківська, буд. 22, які складаються із приміщень: літньої кухні І, площею 16,0 кв.м., сараю ІІ, площею 7,8 кв.м., коридору ІІІ, площею 3,8 кв.м., кладової ІV, площею 3,2 кв.м., літньої кухні площею 11,4 кв.м., загальною площею 42,2 кв.м., житлового будинку А-2, загальною площею 300,7 кв.м, житловою площею 156,2 кв.м., будівництво якого здійснено на 78 відсотків, навісу М-1, навісу О-1, навісу Ж-1, вбиральні Н-1, воріт № 2, огорожі № 3, ганку № 6, басейну № 11, тротуару ІІ; виділити вищезазначене нерухоме майно із складу житлового будинку, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Романківська, буд. 22, в самостійний обєкт нерухового майна; визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Романківська, буд. 22, яке складається із житлового будинку А-2 загальною площею 295,7 кв.м, житловою площею 210,5 кв.м., сараю Б-1, альтанки З-1, хвіртки № 1, огорожі № 3, басейну № 2, ганку № 4, зливної ями № 5, тротуару І; визнати в цілому за [PERSON] Новіливною право власності на самостійний обєкт нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці, площею 0, 1676 га, який складається із: житлового будинку А-1, який виділений під літню кухню, загальною площею 42,2 кв.м., який складається із приміщень літньої кухні І, площею 16,0 кв.м., сараю ІІ, площею 7,8 кв.м., коридору ІІІ, площею, 3,8 кв.м., кладової ІV, площею 3,2 кв.м., літньої кухні V, площею 11,4 кв.м., із складу житлового будинку А-1, житлового будинку незавершеного будівництва Л-2, навісу М-1, навісу О-1, навісу Ж-1, вбиральні Н-1, воріт № 2, огорожі № 3, ганку № 6, басейну № 11, тротуару ІІ, які розташовані за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Романківська, 22, житлового будинку А-2, загальною площею 295,7 кв.м., житловою площею 210,5 кв.м., сараю Б-1, альтанки З-1, хвіртки №1, огорожі № 3, басейну № 2, ганку № 4, зливної ями № 5, тротуару І, які розташовані за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул.. Романківська, 22. Зобовязати Управління головного архітектора міста Дніпродзержинська у встановленому законом порядку присвоїти окрему поштову адресу виділеному в самостійний обєкт житловому будинку, на який рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 жовтня 2008 року визнано право власності за [PERSON]. Зобовязати ОКП «Дніпродзержинське БТІ» зареєструвати за [PERSON] право власності в цілому на вищезазначений самостійний обєкт нерухомого майна». Також рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.10.2009 року, що ухвалено у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб: Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, ОКП «Дніпродзержинське БТІ», визнано право власності на 17/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Романківська, буд. 22, як за спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка [PERSON], померлого 14 січня 1967 року (а.с. 21-22). Цим рішенням визнано за [PERSON] право власності на 17/25 частин вказаного вище житлового будинку, які складаються із приміщень: коридору 1, площею 4,0 кв.м., кімнати 2, площею 9,8 кв.м., кімнати 3, площею 15,9 кв.м., кухні 4, площею 6,7 кв.м., загальною площею по житловому будинку 36,4 кв.м.; виділено вказане нерухоме майно із складу житлового будинку, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Романківська, буд. 22, в самостійний обєкт нерухомого майна; визнано за [PERSON] право власності на це нерухоме майно. 07 грудня 2009 року право власності на імя [PERSON] було зареєстроване в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно (а.с. 20). Таким чином, судом встановлено, що відомості про обтяження - арешт нерухомого майна - домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Романківська, буд. 22, внесені на імя власника [PERSON], а позивач, яка є спадкоємцем іншого нерухомого майна, розташованого за тієюж адресою, не відповідає за зобовязаннями [PERSON]. В пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" роз'яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідач у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки обтяження належного позивачу нерухомого майна, які застосовувалися відносно власника іншої частини нерухомого майна, що вділено в окремий самостійний нерухомого майна, порушують право власності позивача на обєкт нерухомості, ці обтяження підлягають скасуванню. При ухваленні рішення у справі суд також враховує, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 вересня 2016 року, ухвалеонму у цивільній справі за позовом ПАТ "ПриватБанк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поруки, яке залишено в силі постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ "ПриватБанк" до [PERSON] і [PERSON] (а.с.43-51).

Outcome: approved