Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів у зв'язку із продовженням навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позовної заяви вказала, що між її матір'ю та відповідачем у справі [PERSON] в 2003 році було розірвано шлюб. Вона є дочкою відповідача. З вересня 2014 року вона є студенткою КЗОЗ "Красноградський медичний коледж", навчається не денному відділенні. На даний час позивачка проживає разом із матір'ю, не працює та потребує матеріальної підтримки, у зв'язку із навчанням. Відповідач у справі [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на навчання, оскільки він фізично здоровий, аліментів не сплачує та інших утриманців не має. У зв'язку із тим, що її матері одній дуже важко забезпечувати, а її батько [PERSON] в добровільному порядку надавати допомогу відмовляється, позивачка змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила задовольнити позов в повному обсязі. Розгляд справи провести без її участі. На фіксуванні судового засідання технічними засобами не наполягала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти стягнення аліментів з нього не заперечував, пояснив, що він не працює, маю іншу сім`ю, виховує малолітнього сина, тому просив стягнути аліменти у мінімальному розмірі. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З копій свідоцтва про народження, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO], батьками є [PERSON] та [PERSON] Позивачка проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] З довідки №288 від 11.07.2017 року вбачається, що позивачка [PERSON] навчається в КЗОЗ "Красноградський медичний коледж на" ІV курсі відділення "Сестринська справа" денної форми навчання. Термін навчання до 01 липня 2018 року. (а.с. 37, 38) З копії свідоцтв про шлюб та народження вбачається, що відповідач [PERSON] одружений та має сина [PERSON], [INFO] Із копії трудової книжки відповідача [PERSON] вбачається, що він був звільнений за власним бажанням 01.07.2014 року з ТОВ "Алюр АГРО". Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до п.20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення віку, що перевищує 18, але є меншим 23-х років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, має сина від іншого шлюбу, таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача належить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки останній має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial