Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

13 червня 2014 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати недійсними прилюдні торги з реалізації чотирикімнатної квартири загальною площею 109,31 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], які були оформлені протоколом №2-к-565-ПР-1 проведення прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна від 11.04.2013 року; визнати недійсним акт продажу нерухомого майна (предмету іпотеки) на прилюдних торгах від 22.04.2013 року, затверджений начальником ВПВР УДВС ГУЮ у м.Києві В.І.Кантеміром 22.04.2013 року; визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 16.07.2013 року за №1124 та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 29.07.2013 року, номер запису про право власності 1938197. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.04.2013 року на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна була продана належна позивачу на праві власності квартира під час виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором в рахунок якого звернуто стягнення на квартиру. Як зазначає позивач, прилюдні торги були проведені з грубим порушенням Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, а саме: оцінка майна, яка була проведена за постановою державного виконавця проведена з порушенням законодавства (попереджений про відповідальність не той оцінювач, який складав висновок); після ознайомлення з результатами оцінки представником позивача було подано заперечення проти результатів оцінки у відповідності з ч.4 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», проте рецензування не було проведено, а внаслідок цього було занижено вартість квартири. Крім того позивач зазначає, що не були виконані вимоги діючого законодавства в частині розміщення оголошення про проведення прилюдних торгів; не було повідомлено боржника про дату проведення торгів та стартову ціну реалізації майна. А тому зазначені порушення призвели до того, що була порушена процедура проведення прилюдних торгів внаслідок цього вони є недійсними. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник УДВС ГУЮ в м.Києві в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав та пояснив, що державний виконавець діяв в межах чинного законодавства, а тому підстави для визнання прилюдних торгів недійсними відсутні. Представник Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в судове засідання не з'явився, так як 04.07.2014 року юридичну особу було припинено. . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що прилюдні торги відбулись з дотриманням процедури, передбаченої діючим законодавством. Крім того, позивачем пропущено встановлений тримісячний строк на звернення до суду із позовом про визнання прилюдних торгів недійсними, а тому просив застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду із заявленими вимогами. Третя особа - ПАТ АБ «Укргазбанк» в судове засідання представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, заперечення чи пояснення на заявлені вимоги до суду не надійшли. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представників сторін, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 13.03.2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] про задоволення вимог кредитора, стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 794 907 доларів США 43 центи, 304 456,32 грн. та судові витрати у сумі 1 820,00 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №38-ф/08 від 31.01.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] та належить [PERSON], про що видано виконавчий лист. Частина 8 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для визнання торгів недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України позивачем зазначено недодержання державним виконавцем та ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» при проведенні прилюдних торгів норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення. Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, визначав Закон № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року та Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі - Інструкція № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону). Разом із тим аналіз положень Закону № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року й Інструкції №74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст.650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року та пп. 5.11, 5.12 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5.11 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням. Пункт 3.2 Положення визначає, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5, зареєстрованим в Мін'юсті України 15.12.99 за № 865/4158 Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6). Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361, ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону). Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Зазначена правова позиція висвітлена Верховним Судом України у постанові від 24.10.2012 року (справа №6-116цс12), яка є обов'язковою для суду. 07.12.2012 року між УДВС ГУЮ у м.Києві та ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» був підписаний Договір №К-565-ПР-І, предметом Договору є здійснення Сторонами дій, пов'язаних з виконанням умов Генерального договору про реалізацію арештованого нерухомого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень, зокрема і щодо реалізації чотирикімнатної квартири [ADDRESS], що є власністю боржника - іпотекодавця [PERSON]. В договорі визначена вартість нерухомого майна - квартири 2 376 504,00 грн. 11.04.2013 року заступником директора ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція» був затверджений протокол №2-к-565-ПР-і проведення прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна, що належить боржнику - [PERSON] - лот №2 - чотирикімнатна квартира загальною площею 109,31 кв.м. в [ADDRESS] стартовою ціною 1 901 250,00 грн., переможцем прилюдних торгів стала [PERSON]. 22.04.2013 року Начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві був затверджений акт продажу нерухомого майна (предмету іпотеки) на прилюдних торгах. 16.07.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] відповідно до ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі Акту продажу нерухомого майна (предмету іпотеки) на прилюдних торгах, затвердженого начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві В.І. Кантеміром, було видано [PERSON] Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, а саме: квартири [ADDRESS] 29.07.2013 року право власності [PERSON] на зазначену квартиру було зареєстровано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Представник позивача однією із підстав для визнання прилюдних торгів недійсними зазначає, що на момент проведення торгів представником позивача було подано заперечення проти результатів оцінки у відповідності з ч.4 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», проте рецензування не було проведено, а внаслідок цього було занижено вартість квартири. Як визначає ч.1 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем (ч.3 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження»). Із скарги, яка датована 22.03.2014 року не вбачається, що представник боржника просив здійснити рецензування звіту у відповідності з ч.3 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», а просив скасувати попередню оцінку та провести нову з дотриманням вимог чинного законодавства. В судовому засіданні державний виконавець підтвердив, що до моменту торгів не надходила заява від представника боржника про проведення рецензування звіту. Крім того, дії державного виконавця щодо не проведення рецензування звіту, як пояснили сторони в судовому засіданні на даний час оскаржуються в суді. А тому, оскільки позивач оскаржує прилюдні торги, зокрема, на тій підставі, що на момент проведення торгів державний виконавець не здійснив рецензування звіту, тобто фактично дії державного виконавця, які підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», тому суд не вбачає законом передбачених підстав для визнання прилюдних торгів недійсними на цій підставі. Також представник позивача зазначає, що не були виконані вимоги діючого законодавства в частині розміщення оголошення про проведення прилюдних торгів; не було повідомлено боржника про дату проведення торгів та стартову ціну реалізації майна. Пункт 3.5 Тимчасового порядку визначає, що спеціалізована організація, яка проводить прилюдні торги, не пізніше ніж за 30 днів до дня проведення прилюдних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті та не менше ніж на трьох загальнодоступних веб-сайтах на вибір спеціалізованої організації інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Відповідна інформація розміщується на загальнодоступних веб-сайтах на термін не менше, ніж до дати проведення прилюдних торгів. Одночасно ця інформація має бути розміщена не менше ніж у двох друкованих засобах масової інформації, які розповсюджуються за місцезнаходженням майна, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту уцінки майна. Спеціалізована організація не пізніше ніж за 15 днів до дня проведення прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. Пункт 3.11 Тимчасового положення передбачає, що сеціалізована організація протягом трьох робочих днів з дня публікації інформаційного повідомлення про проведення прилюдних торгів письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Як пояснив в судовому засіданні представник УДВС ГУЮ в м.Києві, в 2013 році представники позивача вже оскаржували прилюдні торги та в матеріалах тієї справи предстаником ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» надавались докази направлення повідомлення сторонам та розміщення оголошення про прилюдні торги. Зазначений позов було залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача та апеляційним судом м.Києва ухвала про залишення позову без розгляду була залишена без змін. Зазначені обставини представник позивача не заперечувала в судовому засіданні. При розгляді даного позову сторони не заявляли клопотання про огляд матеріалів попередньої справи, а суд, згідно вимог ЦПК України позбавлений можливості проявити ініціативу щодо надання та дослідження доказів. Як вбачається з матеріалів справи ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» припинило свою діяльність про що 04.07.2014 року здійснено відповідний запис. А тому відповідно представник не міг з'явитися в засідання та надати відповідні докази суду. Позивачем в судовому засіданні не надано доказів на підтвердження того, що не було розміщено оголошення про проведення торгів та що позивач не отримував повідомлення про проведення торгів. Крім того, розміщення повідомлення про торги та направлення такого повідомлення позивачу в даному випадку боржнику у виконавчому провадженні стосується підготовки до проведення торгів та не стосується самої процедури проведення торгів. Отже, так як в судовому засіданні не встановлено підстав для визнання прилюдних торгів з продажу майна недійсними, так само суд не вбачає підстав для визнання недійсними протоколів та актів про проведення прилюдних торгів. Оскільки в судовому засіданні суд не встановив підстав для задоволення позовних вимог, тому суд не вбачає підстав для застосування наслідків пропуску строку на звернення до суду із заявленими вимогами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed