Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "ВіЕйБі Банк" [PERSON] звернулась до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за Договором банківського обслуговування № BLaЖГА00056252 від 27.07.2011 р. в розмірі 25932,96 грн., посилаючись на те, що згідно цього договору Банком відповідачу були надані кредитні кошти на поточні потреби в сумі 10 000 грн. на умовах повернення, строковості і платності під 15% річних за користування кредитом, терміном повернення 27.07.2014 р. [PERSON] виконав умови договору, але відповідачем було порушено свої кредитні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку відповідач у добровільному порядку не погашає. Представник позивача по довіреності [PERSON] до суду не з'явився, згідно його заяви просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справ (а.с.76-78). Згідно ч.1\~ст. 77 ЦПК України\~у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Судом направлявся запит до адресно-довідкового підрозділу Головного управління ДМС УДМС України в Харківській області щодо повідомлення інформації про зареєстроване місце проживання відповідача та з відповіді вбачається, що [PERSON] значилась зареєстрованою за адресою: [INFO], 23/29, але за рішення суду була знята 23.03.2011 року з реєстраційного обліку за даною адресою ( а.с. 23). Відповідач по справі в судові засідання не з'явилась, хоча належним чином у відповідності до ст.ст.74,77 ЦПК України за останнім відомим місцем проживання, зареєстрованим у встановленому порядку, була сповіщена про дати і час їх проведення. Заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти позову банку відповідач до суду не надала. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, між ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]" / Відділення № 39/ та відповідачем [PERSON] був укладений Договір банківського обслуговування за № BLaЖГА00056252 від 27 липня 2011 року, згідно якого позивачем були надані відповідачу кредитні кошти в сумі 10 000 грн. з терміном повернення 27 липня 2014 року, процентною ставкою 15 % річних, з комісією за управління кредитом 1,75 % від суми кредиту,штрафом, передбаченим п.4.2 розділу ІІ "Загальної частини" договору 25% від суми кредиту, пенею, передбаченою п.4.3 розділу ІІ "Загальної частини" договору 0,50% з розрахунку за методом "факт/360", на поточні потреби /п.1 розділу І "Спеціальної частини" договору/. Кошти згідно п.1 п.п 1.2 розділу ІІ "Загальної частини" договору кошти були надані в національній валюті України у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим Договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього Договору. П.п 1.4 розділу ІІ "Загальної частини" договору передбачено, що моментом повного виконання боргових зобов'язань позичальником за цим Договором є день зарахування на відповідні рахунки банку в повному обсязі суми кредиту, нарахованих процентів за користування ним, інших плат, передбачених Договором, та штрафних санкцій, які можуть бути застосовані до позичальника внаслідок невиконання або неналежного виконання ним умов договору (а.с.7-18). Позивачем умови вказаного вище Договору виконано та надано відповідачу кредитні кошти. Однак відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, процентів за користування кредитними коштами, та інших платежів, утворилась заборгованість. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності зі ст. 1048 ЦК України в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договором. Так, станом на 19.08.2015 р. заборгованість відповідача перед позивачем по договору № BLaЖГА00056252 від 27.07.2011 р. складає: 3858,05 грн. по поверненню кредиту, 1191,57 грн. по сплаті відсотків, 2100 грн. по сплаті комісії за РО, 18783,34 грн. плата за пропуск платежів, а всього 25932,96 грн. (а.с.5-6) та відомостей про її погашення на день розгляду справи сторонами суду надано не було. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови укладеного з банком договору. Таким чином, відповідач має відповідати перед позивачем за порушення договірних зобов'язань, отже позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" в редакції, яка діяла на час звернення позивача з даним позовом до суду, від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. При направленні даного позову поштою у серпні місяці 2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "ВіЕйБі Банк" [PERSON] судовий збір не сплачувався на підставі п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved