Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

24.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачів Другого відділу ДВС ЛМУЮ, Першого відділу ДВС ЛМУЮ, ТзОВ "ТД "Еліт Сервіс" в особі Волинської філії, [PERSON], третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ПАТ "Державний ощадний банк України", приватного нотаріуса [PERSON], про визнання прилюдних торгів недійсними, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Вказує, що 16.09.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України", як кредитором, та [PERSON], як позичальником, було укладено кредитний договір № 4208. З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, між нею та кредитором 16.09.2008 року було укладено договір поруки № 5027 та договір іпотеки. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором нею було передано в іпотеку належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору кредитор звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів з позичальника та поручителя, а 07.07.2010 року заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області було задоволено позов ВАТ "Державний ощадний банк України" до позичальника та поручителя про стягнення грошових коштів. 08.11.2010 року Другим відділом ДВС ЛМУ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 07.07.2010 р. про стягнення з неї на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" 322282,83 грн. (виконавче провадження № 22404219). 28.02.2011 року державним виконавцем другого відділу ДВС Луцького МУЮ Солтисюком А.П. у даному виконавчому провадженні було проведено опис та арешт майна, та було описано і накладено арешт на двохкімнатну квартиру загальною площею 48,2 кв.м. в м. Луцьк, вул. Загородня, 4/10. Зазначає, що 20.08.2012 року було проведено прилюдні торги з реалізації квартири та дане майно було реалізовано. Проте переможцем торгів стала їх єдина учасниця [PERSON], яка придбала квартиру за стартовою ціною 202 187,25 грн. Вважає, що прилюдні торги були проведені з порушення чинного законодавства, так як у прилюдних торгах з реалізації арештованого майна, які проводились 20 серпня 2012 року, взяв участь лише один учасник - [PERSON], яка не підвищувала стартову ціну та запропонувала придбати об'єкт нерухомості за стартовою ціною; спеціалізована організація не опублікувала на відповідному веб-сайті інформаційне повідомлення відповідного змісту про нерухоме майно, що реалізується та не повідомила її письмово про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна; організатор торгів не забезпечив безперешкодне прийняття всіх заяв на участь у прилюдних торгах, а також не забезпечив вільний доступ покупців до місця проведення прилюдних торгів. Враховуючи вищевикладене, просить визнати недійсними проведені 20.08.2012 року на виконання судового рішення за виконавчим листом Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі 2-5445/2010 прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки - двокімнатної квартири [ADDRESS] та належить праві приватної власності [PERSON]; визнати недійсним протокол Волинської філії ТОВ "ТД "Еліт Сервіс" № 03-0078/12-1 від 20 серпня 2012 року з проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки та належить [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво посвідчене нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 26.06.2014 року за р.№ 691 та яким посвідчується, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. В судовому засіданні представника позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представники відповідачів Другого відділу ДВС ЛМУЮ - Дуда Ю.М. та Першого відділу ДВС ЛМУЮ - Радчук Л.О. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечили, вказали, що Волинська філія ТзОВ "ТД "Еліт Сервіс", здійснюючи свої дії щодо підготовки та проведення прилюдних торгів відповідно до вимог Тимчасового положення, підставно враховувала вимоги Закону України "Про іпотеку" та провела аукціон за наявності одного учасника; інформаційне повідомлення про проведення торгів доведене належним способом в належних друкованих ЗМІ та в належні строки, про що повідомлені державний виконавець, стягував, боржник і представник останнього, який був присутній при проведенні аукціону. В той же час, відповідач [PERSON] виконала умови допуску до торгів, подавши заяву про участь у торгах, сплатила реєстраційний та гарантій внески та подала документи, що підтверджують їх сплату, а тому просили у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Представник відповідача ТзОВ "ТД "Еліт Сервіс" в особі Волинської філії у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи ПАТ "Державний ощадний банк України" - Якоцюк А.А. щодо задоволення позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у своїх заявах на адресу суду неодноразово просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Так, із пояснень сторін вбачається, що 08.11.2010 року старшим державним виконавцем Другого відділу ВДВС ЛМУЮ Солтисюком А.П., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Луцького міськрайонного суду про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" коштів на загальну суму 321372,83 грн. та судових витрат у розмірі 1700 грн. (а.с. 14, 51, 52). Окрім того, 28.02.2011 року старшим державним виконавцем Другого відділу ВДВС ЛМУЮ Солтисюком А.П. в ході здійснення виконавчих дій було накладено арешт на належну боржнику [PERSON] квартиру в [ADDRESS], яка згідно іпотечного договору від 16.09.2008 року перебуває у заставі стягувача ПАТ "Державний ощадний банк України". Зазначене майно на підставі постанови державного виконавця від 04.04.2012 року та договору №21 на проведення оцінки від 05.03.2012 року було оцінено експертом Омельчук С.А. та визначено ринкову вартість майна в розмірі 269583 грн. Як вбачається із копії договору №03-0078/12 від 04.05.2012 року уповноваженим органом щодо реалізації квартири в [ADDRESS] є ТзОВ "ТД "Еліт Сервіс" в особі Волинської філії (а.с.97-99). Судом встановлено, що 20.08.2012 року за наслідками проведених прилюдних торгів щодо продажу вищезазначеного нерухомого майна згідно протоколу №003-0078/12-1 переможцем аукціону визначена відповідач [PERSON] (а.с. 100). На підставі акту про проведення прилюдних торгів (реалізацію предмета іпотеки), затвердженого начальником Другого відділу ДВС ЛМУЮ 19.06.2014 року, приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] 26.06.2014 року було посвідчено право власності відповідача [PERSON] на квартиру в [ADDRESS], що вбачається із копії свідоцтва зареєстрованого в реєстрі за № 691 та копії акту про проведення прилюдних торнів (реалізацію предмета іпотеки) від 19.06.2014 року (а.с.71-72). Так, Законом України "Про виконавче провадження" визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувача і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (статті 1,2, 5, 7, 10, 11, 11-1, 85 Закону). Згідно з розділом VII ЦПК України, боржники мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб) порушені їх права чи свободи. Тобто дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України, одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Підставою для визнання торгів недійсними позивачем вказано порушення вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 N 68/5 (далі - Тимчасове положення). Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, свідчить про те, що ці законодавчі акти не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (стаття 62 Закону України "Про виконавче провадження"). Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується з нормами статей 650, 655 та частиною четвертою статті 656 ЦК України які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (пункт 6.4 Тимчасового положення, стаття 34 Закону України "Про нотаріат"). Отже, відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою - третьою, шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу), що вбачається із правової позиції Верховного суду України у справі №6-116цс12. Виходячи зі змісту частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є як недодержання державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження", так і недодержання спеціалізованою організацією вимог Тимчасового положення, а тому при вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно було встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів. Так, п. 4.2. Тимчасового положення (в редакція яка діяла на момент проведення торгів) встановлено, що лот виставляється на торги за наявності не менше двох покупців, а прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця (п. 7.1. Тимчасового положення). Із копії протоколу № 03-0078/12-1 від 20.08.2012 року встановлено, що у проведенні торгів брала участь лише відповідач [PERSON], яка була визнана переможцем на торгам. Таким чином, суд приходить до висновку, що при проведенні публічних торгів були порушені вимоги п. 4.2. Тимчасового положення, а продаж майна відбувся за відсутності конкуренції на торгах, що є підставою для визнання таких торгів недійсними. В той же час, судом не приймаються до уваги твердження відповідачів про те, що прилюдні торги відбулися правомірно за участю одного учасника, що є підставним із врахуванням вимог Закону України "Про іпотеку", так як, вищевказані прилюдні торги з продажу квартири в [ADDRESS], проводилися на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, що вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, а не на виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки чи виконавчого напису нотаріуса, а тому при проведенні прилюдних торгів мали б застосовуватися лише норми Закону України "Про виконавче провадження" та вимоги Тимчасового положення, і не підлягали застосуванню норми Закону України "Про іпотеку". Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-174 цс 12 від 13 лютого 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Твердження позивача [PERSON] про те, що спеціалізована організація не опублікувала на відповідному веб-сайті інформаційне повідомлення відповідного змісту про нерухоме майно, що реалізується та не повідомила її письмово про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна, а організатор торгів не забезпечив безперешкодне прийняття всіх заяв на участь у прилюдних торгах, а також не забезпечив вільний доступ покупців до місця проведення прилюдних торгів у порушення вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України не підтверджені належними та допустимими доказами та не можуть бути підставами для визнання прилюдних торгів недійсними. В той же час, суд зауважує, що вищевказані обставин були також предметом дослідження судів різних інстанцій у 2013 році, що вбачається із копій судових рішень Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2013 року, Апеляційного суду Волинської області від 30.08.2013 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2013 року (а.с.31-41) Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними, а тому слід визнати недійсними проведені 20.08.2012 року на виконання судового рішення за виконавчим листом Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі 2-5445/2010 прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки - двокімнатної квартири [ADDRESS] та належить праві приватної власності [PERSON], і визнати недійсним протокол Волинської філії ТОВ "ТД "Еліт Сервіс" № 03-0078/12-1 від 20 серпня 2012 року з проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки та належить [PERSON], та як наслідок визнати недійсним свідоцтво посвідчене нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 26.06.2014 року за р.№ 691 та яким посвідчується, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Так, як позивачем [PERSON] не заявлено вимог щодо розподілу судових витрат в порядку визначеному ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що останні слід залишити за нею.

Outcome: approved