Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Представник позивача Старіков Є.О. 25.03.2019 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про стягнення грошового відшкодування, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (код ЄДРПОУ 30115243) на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн та судові витрати у розмірі 19 768,40 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 20.07.2018 у м. Умань трапилася ДТП за участю автомобіля "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля "Мерседес", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобіль "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] отримав механічні ушкодження. Учасники пригоди відмовилися від оформлення працівниками поліції дорожньо-транспортної пригоди та вирішили скористатися правом «європротоколу», у зв`язку із чим було складено повідомлення про ДТП, згідно якого винним себе визнав водій автомобіля "Мерседес", д.н.з. [NUMBER] . В подальшому, було складено висновок №25/19 автотоварознавчої експертизи, згідно якого матеріальний збиток завданого власнику автомобіля "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] , становить 56 938,42 грн., тому позивач звернувся з листом до ПрАТ «СК ТАС» із заявою про страхове відшкодування. Однак, ПрАТ «СК ТАС» відмовило йому у виплаті страхового відшкодування, оскільки безпосереднього зіткнення з автомобілем "Мерседес", д.н.з. [NUMBER] не було. Ці обставини і змусили позивача звернутисяиза захистом порушеного права. Ухвалою суду від 05.04.2019 року відкрито провадження в справі, ухвалою від 09.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 46-47, 136-137). Ухвалою суду від 09.10.2019 року відмовлено в призначенні судової автотехнічної експертизи (а.с. 131-132). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, надав суду відповідь на відзив відповідача (а.с.82-86). Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, надав відзив на позов (а.с.51-55). Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 20.07.2018 у м. Умані трапилася ДТП за участю автомобіля "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] та автомобіля "Мерседес", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобіль "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] отримав механічні ушкодження, вказані водії відмовилися від оформлення працівниками поліції дорожньо-транспортної пригоди та вирішили скористатися правом «європротоколу», у зв`язку із чим було складено повідомлення про ДТП, згідно якого винним себе визнав водій автомобіля "Мерседес", д.н.з. [NUMBER] (а.с. 9 ). Згідно висновку № 25/19 автотоварознавчої експертизи, матеріальний збиток завданого власнику автомобіля "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] становить 56 938,42 грн. (а.с. 26-29). Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу "Мерседес", д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПрАТ «СК "ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/9730057 від 11.01.2018 (а.с. 9). 24.07.2018 позивач відповідно до ст. 35, п. та ст. 41.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до ПрАТ «СК «ТАС» із заявою про страхове відшкодування в якій просив відшкодувати витрати, пов`язані з пошкодженням його автомобіля (а.с. 10). ПрАТ «СК "ТАС" листом від 17.09.2018 позивачу відмовило у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, оскільки вказана подія не може бути визнаною страховою так як відповідно до висновку аварійного комісару від 10.09.2018 р., всі наяві на автомобілі "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля "Мерседес", д.н.з. [NUMBER] , пошкодження не могли утворитися одномоментн,о внаслідок зіткненння цих авто та випадання вантажу з фургону автомобіля "Мерседес", д.н.з. [NUMBER] , за обставин, які описуються учасниками ДТП (а.с.11-12). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього кодексу. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом до уваги не приймається висновок аварійного комісара від 10.09.2018 р., оскільки останній проведений без огляду автомобілів, лише по фотографіям, та поясненнями учасників ДТП. Аварійний комісар не повідомлений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновк,. висновок не містить посилання на використану літературу та норми чинного законодавства, які використовувались для проведення оцінки. Суд бере до уваги висновок № 25/19 автотоварознавчої експертизи, який має відповідні посилання на використану літературу та норми чинного законодавства, які використовувались для проведення оцінки. Вартість матеріального збитку визначена за формулою яка чітко наведена у звіті. Види робіт та їх вартість чітко наведені у калькуляції, який є додатком до звіту. Огляд пошкодженого автомобіля здійснювався згідно вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерству юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 р. № 1335/5/1159 стосовно того, що джерела інформації повинні бути актуальними, тобто відповідати даті оцінки, при складанні звіту було використано актуальні джерела інформації, а саме Періодичний довідник «Бюлетень автотоварознавця» 2018 р. Суд також не може взяти до уваги наданий представником відповідача висновок №ДА/15-19 судової транспортно-трасологічної експертизи від 01.11.2019р., який був проведений без огляду транспортних засобів. Так, з висновків даної експертизи вбачається, що пошкодження на кузові автомобіля "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] , виникли при інших обставинах, ніж ті, на які посилаються водії [PERSON] та [PERSON] . Однак, дані висновки експертизи простовуються протоколом огляду колісного транспортного засобу "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] (а.с.61), згідно якого пошкодження покриття мають місце по всьому периметру автомобіля, в т.ч. і дах автомобіля, невідомим хімічних розчином, та поясненнями свідка [PERSON] , яка підтвердила в судовому засіданні, що саме з автомобіля "Мерседес" під керуванням водія [PERSON] через відкриття задніх дверей, випали ємності з змивкою для фарби, які і пошкодили кузов автомобіля "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] , і в т.ч. дах. Крім того, експерт Ярослав Ю . Ю . , який проводив трасологічне дослідження, на даний час не має права проводити вказані дослідження, оскільки згідно реєстру атестованих судових експертів України, його кваліфікаційні свідоцтва в цій частині є недійсними (а.с.157-161). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем було своєчасно повідомлено та надано відповідачу всі необхідні документи для виплати йому страхового відшкодування по ДТП, а відповідач, в свою чергу, не сплатив страхового відшкодування у встановлений строк. Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Згідно Розпорядження державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 698 від 17.11.2011 року Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України, максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України: з 01 лютого 2016 року - 50 000,00 гривень потерпілому. Відповідно до п. 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди,зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 45 550,74 грн. (56 938,42 (сума матеріального збитку) - 11387,68 (20% - податок на додану вартість). Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;ов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач, просив суд, стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн., яка підлягає задоволенню, оскільки понесені такі витрати підтвердженні належними доказами (а.с. 36-40, 87, 88, 89, 90). Також на користь позивача належить стягнути судові витрати, які він поніс за сплату за проведення експертного дослідження в розмірі 4000,00 грн. (а.с.168). На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial