Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, в порядку регресу. У судове засідання представник позивача Глузд О.В. не з`явилась, про дату та час судового засідання була належним чином повідомлена. Подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. У своїй позовній заяві зазначила, що 06.12.2017 о 18 год. 25 хв. [PERSON] , знаходячись біля буд. 98 по пров. В. Лобановського у м. Києві, керуючи транспортним засобом марки "Volvo", державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості та дистанції, та здійснив наїзд на транспортний засіб марки "Geely", д.н.з. [NUMBER] , після чого останній, некерованим автомобілем, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки "Renault", д.н.з. [NUMBER] , а потім з транспортним засобом "Daewoo", д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого всі автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 "б", 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У зв`язку з тим, що водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ з фонду захисту потерпілих було сплачено на користь потерпілої особи вартість страхового відшкодування в сумі 23036,76 грн.. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд відшкодувати матеріальну шкоду, завдану ДТП, в порядку регресу у розмірі 23036,76 грн. та вартість коштів, які позивач витратив на виготовлення звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 650,00 грн. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не заявляв. За таких підстав судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 06.12.2017 о 18 год. 25 хв. [PERSON] , знаходячись біля буд. 98 по пров. В. Лобановського у м. Києві, керуючи транспортним засобом марки "Volvo", державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості та дистанції, та здійснив наїзд на транспортний засіб марки "Geely", д.н.з. [NUMBER] , після чого останній, некерованим автомобілем, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки "Renault", д.н.з. [NUMBER] , а потім з транспортним засобом "Daewoo", д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого всі автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 "б", 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.03.2018 по справі № 760/27612/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 17). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті даної ДТП був пошкоджений автомобіль марки "Renault", державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи, що на дату ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 27). Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу. який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної бо юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії' джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно звіту №106/12/17 про оцінку автомобіля "Renault Scenic", державний номерний знак [NUMBER] від 28.12.2017, складеного ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та без урахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали складає 23036,76 грн. (а.с. 18-21). Судом встановлено, що у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані документи по ДТП, МТСБУ здійснено виплату шкоди, заподіяної в внаслідок ДТП в розмірі 23036,76 грн., що підтверджується платіжним дорученням №909210 від 15.06.2018 (а.с. 30). Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП [PERSON] за виготовлення звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу №106/12/17 від 28.12.2017 грошові кошти у розмірі 650,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 901702 від 07.02.2018 (а.с. 31). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а відтак вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти в розмірі понесених ним витрат в сумі 23686,76 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1921,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved