Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

17 листопада 2014 року представник позивача [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що у червні 2014 року, при відвідування кладовища, де були поховані його батьки, знайшов клаптик паперу, з якого дізнався, що нібито його сестра, [PERSON], померла. При зверненні за адресою, вказаною у записці, зі слів [PERSON], він дізнався про те, що його сестра [PERSON], з якою він тривалий час не спілкувався через сімейну сварку, та зловживання останньою спиртними напоями, померла [INFO] Про її смерть заявили сусіди, викликали міліцію, котра й організувала вивезення тіла та поховання. Де була похована померла ніхто не повідомляв. У даний час квартира стоїть опечатана і усі речі та документи з неї вивезені. Він почав збирати документи для оформлення спадщини, але через відсутність у нього будь-яких документів та даних стосовно змін прізвища при укладаннях шлюбів, та, відповідно через відсутність у нього не тільки її свідоцтва про народження, але й свідоцтва про смерть [PERSON], він, як не намагався, не зміг скласти повний пакет документів. На запит нотаріуса до КП «ДМБТІ», було надано інформацію, що квартира [ADDRESS] [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.1996р., посвідченого П'ятою ДДНК, та зареєстрованою в КП «ДМБТІ» ДОР 23.05.1997р. Таким чином, 19.09.2014р. він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з тексту якої вбачається, що він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], та не надав документи, які підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем. Інших спадкоємців його сестри за законом не існує. На підставі викладеного просить суд встановити, що він є рідним братом [PERSON], яка померла [INFO] у м. Дніпропетровськ. Визначити йому, додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до Восьмої державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] у м. Дніпропетровськ (а.с.2-4). Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Представник відповідача Дніпропетровської міської ради [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала у повному обсязі та просила відмовити у задоволенні позову. Також надала до суду письмові заперечення проти позову, які обґрунтовує тим, що позивачем не доведено факт наявності споріднення із [PERSON] Не наведено поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини (а.с.77-78). Представник третьої особи Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися надали до суду письмові пояснення в яких зазначають, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] у Восьмій дніпропетровській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 505/2014. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк для прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не подавав. Заперечень проти позовних вимог не мають та просять розглядати справу без їх участі (а.с.37-38). Представник третьої особи Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що є рішення суду і спадщина після смерті [PERSON] визнана відумерлою. Не зазначено позивачем доказів поважного пропуску строку для прийняття спадщини. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився позивач [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [INFO] [INFO] померла [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть [INFO] [INFO] [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть [INFO] [INFO] померла [PERSON], [INFO] що підтверджується копією актового запису про смерть [INFO] З листа сусідки [PERSON], яке залишено на кладовищі на могилі батьків, позивач дізнався, що його сестра, [PERSON], померла (а.с.5). З відповіді КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" ДОР від 08.10.2014 № 11125 на запит нотаріуса вбачається, що станом на 31.12.2012р. в інвентарній справі містяться відомості про право власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.1996р., посвідченого П'ятою ДДНК за реєстром № 1-6881 та зареєстровано в КП ДМБТІ ДОР 23.05.1997р. в реєстровій книзі № 180п за реєстровим № 89 (а.с.7). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] народилася [INFO] номер актового запису [INFO] батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.8). З нотаріально завіреної копії заяви про відмову від спадщини від [PERSON] доданої до спадкової справи № 494/96, заведеної П'ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] вбачається, що він відмовився від спадщини після смерті батьків, не заперечує, щоб все майно було оформлено на доньку померлих [PERSON] (а.с.10-13). Постановою від 19.09.2014 року державний нотаріус Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його рідної сестри [PERSON], [INFO] яка померла [INFO] на спадкове майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]., оскільки [PERSON] пропустив встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, не надав правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві, не надав документи, які підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем (а.с.14) З наданої копії спадкової справи № 505/2014, відкритої до майна [PERSON], яка померла [INFO] вбачається, інших спадкоємців крім [PERSON] немає, із заявою ніхто не звертався (а.с.22-36). На запит суду до Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції надано копію актового запису про шлюб [INFO]. на [PERSON]. Та повідомили, що у громадянки це другий шлюб, відомості щодо попередньому відсутні (а.с.107-108). На запит суду з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області було надано копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] виданого П'ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 22 жовтня 1996 року, заяву про прийняття спадщини після смерті батька надала [PERSON], син [PERSON] надав заяву про відмову від спадщини на користь сестри, свідоцтво про право на спадщину за законом видано [PERSON] 22 жовтня 1996 року на 2/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с.129-142). [INFO] народилася [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від [INFO] 28 січня 1984 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [INFO] Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2013 року заяву Прокурора Самарського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, в особі Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю "Дніпропетровської міської ради про визнання спадщини відумерлою - задоволено. Визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO], у вигляді квартири [ADDRESS] і передано її у власність територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради (а.с.109-110). Крім того допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що позивач рідний брат померлої [PERSON] Дійсно вони довгий час не спілкувалися. Про смерть [PERSON] повідомила [PERSON], залишивши записку на могилі їх батьків. Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Так, ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України судовим порядком може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою, що встановлюється не лише показами свідків, а визначено також документально, за свідоцтвами пронародження позивача і спадкодавця, свідоцтвами про укладення шлюбу. Так, у позивача та [PERSON] спільні батьки - [PERSON] та [PERSON], [PERSON] має уроджене прізвище [PERSON], оскільки [PERSON] вийшла заміж та взяла прізвише чоловіка - [PERSON], після його смерті ще раз реєструвала шлюб як [PERSON] та взяла прізвище останнього чоловіка - [PERSON]. За таких обставин вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин є повністю обґрунтованими. В силу ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Положеннями ст. 1262 Цивільного кодексу України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За змістом ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним братом померлої [INFO] [PERSON]. Спадкоємців першої черги майна померлої [PERSON] відсутні, які б в установлений законодавством шестимісячний строк спадщину прийняли. Суд приймає до уваги доводи позивача [PERSON] про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки вони не спілкувалися тривалий час через сімейну сварку та спадкодавець зловживала спиртними напоями. Про її смерть дізнався у 2014 році із записки на кладовищі на могилі батьків. Крім того, суд враховує також і те, що відсутні інші спадкоємці майна померлої [PERSON] Той факт, що майно померлої [PERSON] визнано судом відумерлою спадщиною, не позбавляє прав спадкоємця першої черги - [PERSON], та їх захисту у встановленому законом порядку. За таких обставин вимоги позивача про визначення його додаткового строку для прийняття спадщини є повністю обґрунтованими. Також згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача Дніпропетровської міської ради підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved