Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми індексу інфляції та 3% річних. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2013 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" суму заборгованості у розмірі 2 930 445 грн. 13 коп. та судовий збір у розмірі 3 219 грн. Вказали, що 13 червня 2013 року Апеляційним судом м. Києва було ухвалено рішення, яким рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2013 року в частині задоволення вимог ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову, в іншій частині рішення залишено без змін. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2013 року в частині стягнення з [PERSON] заборгованості від 20.03.2008 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2013 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2013 року залишено без змін. Посилаючись на те, що відповідачка не виконала рішення суду, чим не виконала грошове зобов'язання перед ПАТ "Універсал Банк", останній враховуючи вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму інфляційних витрат за період з 04 квітня 2013 року по 18 травня 2015 року у сумі 1 494 527 грн. 02 коп., 3% річних у розмірі 186 424 грн. 48 коп. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, з тих же підстав просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на їх необґрунтованість. Пояснив, що кредитні кошти відповідачці були надані в іноземній валюті, а тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. Крім того, відповідно до кредитного договору відповідачці нараховувалася підвищена процентна ставка, а тому позивач фактично намагається здійснити стягнення в подвійному розмірі (а.с. 78-79). Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 березня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 053-2008-836 (а.с. 7-14). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов даного договору, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2013 року було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" суму заборгованості у розмірі 2 930 445 грн. 13 коп. та судовий збір у розмірі 3 219 грн. (а.с. 22-24). 13 червня 2013 року Апеляційним судом м. Києва було ухвалене рішення, яким рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2013 року у частині задоволення вимог ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову, в іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 25-28). Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2013 року в частині стягнення з [PERSON] заборгованості від 20.03.2008 року залишено без змін. (а.с. 29-31) Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2013 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2013 року залишено без змін (а.с. 32-33). 05 лютого 2014 року було видано виконавчий лист (а.с. 34-35) та 01 жовтня 2014 року ПАТ "Універсал Банк" було подано до ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника (а.с. 36). На сьогоднішній день відсутні дані, що вказане судове рішення виконується відповідачем. У судовому засіданні представник відповідача не надав належних доказів у розумінні ст. ст. 57-59 ЦПК України, що по вищезазначеному виконавчому провадженню сплачуються кошти відповідачем. Як пояснила у судовому засіданні представник позивача за період з 04.04.2013 року по 18.05.2015 року відповідач відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України повинен відшкодувати позивачу нараховану суму інфляційних витрат у розмірі 1 494 527 грн. 02 коп. та 3% річних, що становить 186 424 грн. 48 коп.. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 17 постанови від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. 13 квітня 2011 року Вищим спеціалізованим судом України видано Інформаційний лист «Щодо застосування окремих норм цивільного законодавства», частиною 1 розділу «зобов'язання, що виникають із договорів та інших правочинів» встановлюється: «наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки належним виконанням зобов'язання є виконання, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання (ст. 599 ЦК України)». Вдповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України. Згідно з розрахунками, наданими позивачем та не спростованими відповідачем, за період з 04.04.2013 року по 18.05.2015 року відповідачу відповідно до вимог законодавства нараховувалися 3% річних у розмірі 1 494 527 грн. 02 коп. та індекс інфляції у сумі 186 424 грн. 48 коп. (а.с. 37-38). У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України слід стягнути на користь позивача 1 680 951 грн. 50 коп., а саме: - 186 424 грн. 48 коп. - 3% річних; - 1 494 527 грн. 02 коп. - індекс інфляції. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ПАТ "Універсал Банк" підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 654 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved