Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, що діє в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на вихованні у Комунальному закладі соціального захисту для дітей „Центр соціально - психологічної реабілітації дітей" міста Харкова" Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, звернувся до суду із позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Відповідач у справі [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження [NUMBER] видане Фрунзенський відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 17.08.2013, актовий запис № 594), від виховання якої злісно ухиляється. Відомості про батька малолітньої [PERSON] записані у свідоцтво про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Малолітня [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Немишлянському району, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах з 08.07.2019 року. [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] та дідом [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] . 13.08.2019 року [PERSON] залишила малолітню доньку [PERSON] без нагляду дорослих. Дитина тривалий час перебувала одна вдома та голосно плакала. На плач дитини сусіди викликали патруль поліції. Згідно Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її достатку від 13.08.2019 року [PERSON] , [INFO] , була вилучена із родини та машиною швидкої допомоги доставлен до педіатричного відділення комунального некомерційного підприємства „Міська клінічна дитяча лікарня № 16". 28.08.2019 року малолітня [PERSON] , [INFO] , була влаштована до КЗ „Центр соціально - психологічної реабілітації дітей міста Харкова", де на сьогодні перебуває. За час перебування дитини у закладі мати, [PERSON] , жодного разу доньку не відвідала, на зв`язок з адміністрацією не виходила та не зверталась за консультацією до психологів Центру. [PERSON] , свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до доньки, не піклується про стан її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не бере участі у підготовці дитини до самостійного життя. Ухвалою суду від 24 січня 2020 року позовна заява була залишена без руху. 3 лютого 2020 року позивачем були усунені недоліки, про що подано відповідне клопотання про усунення недоліків. 3 лютого 2020 року Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради через канцелярію суду було надано уточнену позовну заяву. Ухвалою судді від 04 лютого 2020 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.05.2020 року закрито підготовче засідання по даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача [PERSON]., яка діяла на підставі довіреності № 323 від 02.01.2020 р. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, просить вимоги задовольнити, розглянути справу на підставі наданих доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Таким чином, суд вважає, що сторона відповідача не з`явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Комунальний заклад соціального захисту для дітей „Центр соціально - психологічної реабілітації дітей" міста Харкова" Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву, якою проти задоволення позову не заперечує та просить слухати справу за їх відсутності. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наданої копії паспорта [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Також, відповідно до інформаційної довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осібз Реєстру територіальної громади міста Харкова від 04.07.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Фрунзенський відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 17.08.2013, актовий запис № 594, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька у свідоцтві малолітнього записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно інформації Комунального закладу „Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 294 Харківської міської ради" від 03.06.2019 № 102, який відвідувала [PERSON] , мати безвідповідально ставилась до виконання батьківських обов`язків, невчасно проводила сплату за харчування дитини у закладі. Малолітня часто не відвідувала заклад дошкільної освіти без поважних причин. Дитина не відвідує заклад дошкільної освіти з 15.04.2019 року, на телефонні дзвінки батьки не відповідають, мають заборгованість за харчування дитини в ЗДО, та з приводу звернень батьків вихованців нашого закладу з проханням звернути увагу на родину та стан утримання дитини вдома, безвідповідальним ставленням до дитини 30.05.2019 було здійснено вихід до місця проживання родини, [ADDRESS] , у складі: [PERSON] - завідувач, [PERSON] - вихователь методист, [PERSON] - практичний психолог, [PERSON] - вихователь гр.№ 5. За місцем проживання було виявлено жахливі умови проживання дитини, а саме: кімната де проживає дитина з матір`ю не прибрана, не має ніякого ремонту, стіни брудні, обідрані, в павутинні; підлога брудна, «засалена». Вся кімната має специфічний стійкий запах сигарет, бруду, вологості , та дитячого туалету. На підлозі стояв горщик з сечою не першої свіжості , на запитання чому не вилили та не помили мати відповіла, що дитина тільки но прокинулася та сходила на горщик. Слід зазначити що особливо брудною була постільна білизна як на ліжку де відпочиває дитина так і на ліжку матері. В кімнаті були розкидані іграшки (деякі згорнені до купи), на столі стояла попільничка з недопалками, ліжка були не заслані, на підлозі лежала розірвана книга яку збирала до купи дитина. Було відчинене настіж вікно (4 поверх) на зауваження, мати відповіла коли виходить із кімнати то зачиняє його. Під час перевірки у холодильнику їжа була відсутня, за виключенням залишків гречаної каші (приблизно 200 грамів). Весь посуд який знаходився в кімнаті був дуже брудний як і всі побутові предмети. Ліки знаходилися у доступному місці для дитини (на відкритій полиці шафи). Дитина була брудна, не заплетена. Малолітня [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Немишлянському району, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах з 08.07.2019 року на підставі повідомлення КЗ „ДНЗ №294", що підтверджується наказом Служби у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 08.07.2019 № 2-76. Як вбачається з акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її достатку від 13.08.2019 року [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] була знайдена (по виклику 102) та вилучена із родини та машиною швидкої допомоги доставлен до педіатричного відділення комунального некомерційного підприємства „Міська клінічна дитяча лікарня № 16", де дитину було обстежено та встановлено, що під час надходження до лікарні стан дівчинки задовільний, слідів насильства не виявлено та дитина проходить медичне обстеження (повідомлення головного лікаря КНП „Міська клінічна дитяча лікарня № 16" Т.В. Харченко від 14.08.2019 р. № 01-18/364). Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства „Міська дитяча поліклініка № 15" № 520 від 06.08.2019 - малолітня [PERSON] перебуває під наглядом поліклініки від народження, раніше мати доглядала дитину під час хвороби, купувала необхідні ліки та приводила до поліклініки. Востаннє дівчинка оглянута лікарем вдома 03.08.2019 року, під час огляду мати дитини була у тверезому стані, однак, зі слів сусідів, часто буває у стані алкогольного сп`яніння. 28.08.2019 року малолітня [PERSON] , [INFO] , була влаштована до Комунального закладу соціального захисту для дітей „Центр соціально - психологічної реабілітації дітей міста Харкова", де перебуває по теперішній час (акт прийому дитини до КЗСЗ «Центр СПРД» МХ» від 28.08.2019. Як вбачається з інформації Комунального закладу соціального захисту для дітей „Центр соціально - психологічної реабілітації дітей міста Харкова" від 01.11.2019 № 03-05/318-19 час перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] в нашому закладі, мати [PERSON] , [INFO] , жодного разу доньку не відвідала. На зв`язок з адміністрацією Центру не виходила. До психологів Центру за консультацією також не зверталась. Дівчинка завжди чекає на дідуся [PERSON] , який регулярно її відвідує, приносить фрукти та солодощі. Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 11.03.2020 за № 190, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 СК України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10.01.2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). 11.07.2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері (батька), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Верховний Суд в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ст.165 СК України - право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, а також орган опіки та піклування. Згідно ст.164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не надала доказів, що спростовують заявлені до неї вимоги, не надала заперечень, що свідчать про її небажання займатися дитиною, відстоювати свої інтереси й інтереси дитини. На підставі наведеного, позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved