Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

25 вересня 2017 року ПАТ "Ощадбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ "Ощадбанк" та [PERSON] 28 вересня 2012 року укладено договір № Ш150-2 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою (далі - Договір). Відповідно до п.7.1 Договору, відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом в розмірі 14000 грн., зі сплатою 24,0 % відсотків річних. Під час укладання Договору для можливості користування картрахунком відповідачу була видана платіжна картка. З боку банку були виконані умови договору і відповідач отримала кредит у вигляді кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] порушила умови Договору і має прострочену заборгованість. Станом на 14 серпня 2017 року сума заборгованості складає 26223 грн. 99 коп., де 13820 грн 67 коп. сума заборгованості за основним боргом, 6120 грн. 63 коп. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 5337 грн. 45 коп. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості, 945 грн. 24 коп. - три проценти річних від суми заборгованості. Відповідач в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ "Ощадбанк вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом, в якому прохає стягнути\~ з відповідача вище вказану заборгованість, а також стягнути судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Крім того, представник позивача прохав стягнути з відповідача витрати пов"язані з публікацією оголошення у пресі в сумі 420 грн. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце його проведення повідомлялась (згідно ч.9 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявляла, заперечень проти позову не надала, тому на підставі ст.169,\~224 ЦПК\~України, за письмової згоди представника позивача, суд\~ ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 28 вересня 2012 рокуміж публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений договір № Ш150-2 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою (далі - Договір) ( а.с.11-13). Відповідно до п.7.1 Договору, відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом в розмірі 14 000 грн., зі сплатою 24,0 % відсотків річних ( а.с. 12). Дія кредитної лінії встановлюється на строк дії платіжної картки, в тому числі при випуску платіжної картки на новий строк. Під час укладання Договору для можливості користування картрахунком відповідачу була видана платіжна картка. Відповідно до п.7.2 Договору, відповідач зобов"язалась щомісячно отримувати звіт по Рахунку та сплачувати за кредитом усі платежі на підставі цього звіту по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним . Свої зобовязання за Договором позивач виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку. Впродовж дії Договору відповідачем було порушено вимоги вказаного договору, щодо своєчасності сплати кредиту, відповідач неналежним чином та не у повному обсязі виконувала свої зобовязання, у звязку із чим, станом на 14 серпня 2017 року сума заборгованості складає 26223 грн. 99 коп., де 13820 грн 67 коп. сума заборгованості за основним боргом, 6120 грн. 63 коп. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 5337 грн. 45 коп. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості, 945 грн. 24 коп. - три проценти річних від суми заборгованості. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17 грудня 2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання. Уклавши Договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Станом на 14 серпня 2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить в розмірі 26 223 грн. 99 коп., що підтверджено відповідним розрахунком та випискою по рахунку позичальника. Враховуючи вище викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за Договором підтверджене доказами, виходячи із\~ встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору з відповідача на користь ПАТ"Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" підлягає стягненню сума заборгованості станом на 14 серпня 2017 року в розмірі 26 223 грн. 99 коп. Оскільки позов ПАТ Ощадбанк" задоволено, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат та витрат повязаних з наданням оголошення до ДП "Редакція газети" Урядовий курєр" за розміщення оголошення про виклик в судове засідання відповідача .

Outcome: approved