Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2), [PERSON] в інтересах якого діє [PERSON] (далі - відповідач 3), треті особи : Одинадцята київська державна нотаріальна контора, Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, заповіт померлий не складав. Спадкодавець був власником 1/8 частини квартири за адресою: [ADDRESS], яка йому належала на підставі Договору купівлі-продажу, зареєстрованого Київською універсальною біржею за реєстровим №А8032/11114 від 21 грудня 1995 року, дублікат якого видано Київською універсальною біржею 24 липня 1998 року за номером А8032/11114-Д1, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 28 липня 1998 року за №51. 7/8 частини вказаної квартири спадкодавець передав позивачу у власність на підставі договору дарування від 05 лютого 2004 року. У вересні 2013 року позивач звернувся до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.09.2013 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. Тому, позивач, з урахуванням уточнюючої заяви, просить суд визнати за ним право власності на 1/8 частину квартири за адресою: [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом, після померлого [INFO] року [PERSON], померлого [INFO] року [PERSON]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник третьої особи Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації просив позовні вимоги задовольнити. У судове засідання представник третьої особи Одинадцятої київської державної нотаріальної контори не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, заперечень до позовної заяви немає. У судове засідання відповідачі не з'явилися, звернувшись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з тим, що вони не претендують на частку спадкового майна. Суд, вислухавши надані пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). [PERSON] 02.08.2008 року змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, який було розірвано. 24.04.2013 року змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9,10). З матеріалів спадкової справи №799/11 до майна померлого [INFO] року [PERSON] вбачається, що 08 липня 2011 року позивач подала до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 40). 06 липня 2011 року [PERSON] подала до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 40). [PERSON], мати померлого [PERSON], [PERSON], батько померлого, [PERSON], донька померлого, звернулися із заявами про відмову від належної їм частки спадщини на користь [PERSON] (а. с. 57-58). 16.11.2011 року [PERSON], яка дії як законний представник [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 90). 16.11.2011 року було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно 1/7 частку - дружині [PERSON], 1/7 - частку сину [PERSON], 1/7 частку дружині [PERSON], 1/7 - частку сину [PERSON], 4/7 частки доньці - [PERSON], з урахуванням 3/7 часток від яких відмовилися: батьки спадкодавця - [PERSON], [PERSON], дочка спадкодавця - [PERSON] (а.с. 91-94). 13.09.2013 року [PERSON] звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 106). 13.09.2013 року державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до інформаційної довідки, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 30.08.2013 року, 1/8 частина квартири за адресою: [ADDRESS], на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Київською універсальною біржею 21.12.1995 року №А8032/11114 зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ н аОНМ» 22.12.1995 року, в книзі д. 350-296 за реєстровим №51, дублікат якого видано Київською універсальною біржею 24.07.1998 року за номером А8032/11114-Д1, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 28.07.1998 року в книзі д. 350-296 за реєстровим №51 (а.с. 6). Відповідно договору дарування частини квартири від 05.02.2004 року, 7/8 частин квартири за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 8). Згідно Довідки Житлово-експлуатаційної контори «Дегтярівська» від липня 2011 року № 347, вбачається, що [PERSON] був власником особового рахунку квартири за адресою: [ADDRESS], співвласницею якої є [PERSON] (а.с.29). Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п.п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця. Згідно із статтею 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачами було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Даючи юридичну оцінку поясненням, та зібраним по справі доказам, враховуючи те, що позивач у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини, довів належними та допустимими доказами наявність свого права власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS], суд вважає, що вимога про визнання права власності в порядку спадкування за законом на вказане майно за позивачем, як спадкоємцем першої черги, підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved