Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство " Універсал Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17 січня 2007 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між Відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк", правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] 17 січня 2007 року було укладено кредитний договір за № 06/17К-07, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 40 000 доларів США строком на 120 місяців, зі сплатою 13,7 % річних. За умовами даного кредиту відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати сам кредит та відповідні відсотки за користування кредитом. Однак, незважаючи на вказане вище та умови договору [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору в частині погашення заборгованості за кредитом не виконав. Для забезпечення виконання зобов'язання по даному кредитному договору є іпотека нерухомого майна, а саме, домоволодіння [ADDRESS], що належить поручителю [PERSON]. 17 січня 2007 року укладено договір поруки № 06/17П-07, згідно якого [PERSON] зобов'язалася перед банком відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Так, станом на лютий 2014 року заборгованість по кредитному договору становить 238 799 грн. 70 коп., яка складається з наступного: заборгованості по кредиту 210 867 грн. 71 коп.; простроченої заборгованості по кредиту - 29202 грн. 44 коп.; відсотків - 24 812 грн. 36 коп.; пені - 3119 грн. 62 коп. В подальшому позивачем збільшено позовні вимоги, які мотивує тим, що станом на травень 2014 року заборгованість по кредитному договору № 06/17К-07 від 17 січня 2007 року становить 286 702 грн. 16 коп. Просять стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором кредиту в розмірі 286 702 грн. 16 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить [PERSON], в межах заборгованості по даному кредитному договору та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, останній подав заяву, про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Відповідачі, також в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні визнав зявлені змінені вимоги частково. Не заперечив проти задоволення вимог заявлених в частині стягнення простроченої заборгованості по кредиту та відсотки, в задоволенні решти вимог просив відмовити. 2 із 4 Заслухавши пояснення представника відповідача , вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом належними доказами встановлено, що [PERSON] на підставі кредитного договору від 17 січня 2007 року отримав кредит в сумі 40 000,00 доларів США. Відповідачі [PERSON], [PERSON] виступили поручителями по даному кредитному договору. Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії АБ № 508857. Відповідач [PERSON] в порушення вимог вищевказаного договору свої зобов'язання, в частині погашення заборгованості за кредитом згідно графіку, не виконував, що значно порушує права позивача та вимоги ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Також, судом встановлено, що заборгованість відповідачів станом на травень 2014 року становить 286 702 грн. 16 коп., яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, штрафних санкцій, а саме - заборгованості за кредитом в сумі 21115,70 доларів США (за курсом НБУ - 244811 грн. 90 коп.); - прострочена заборгованість за кредитом 4133,17 доларів США (за курсом НБУ - 47919 грн. 28 коп.); - заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 3077,42 доларів США (за курсом НБУ - 35679 грн. 09 коп.); - пеня - 535,73 доларів США (за курсом НБУ - 6211 грн. 16 коп.);. Згідно вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з вимогами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. 3 із 4 Взявши до уваги все вищенаведене, майновий стан сторін та оцінивши співвідношення розміру заявленої пені, суд дійшов висновку про її зменшення до 1211 грн. 16 коп. За вимогами ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таке стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У свою чергу 03 червня 2014 року прийнятий Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набув чинності 07 червня 2014 року. Даний закон розповсюджує свою дію на правовідносини, які склались між сторонами даного спору. У силу пункту 1 частини 1 Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови: що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Як зазначено вище, наданими суду належними доказами встановлено, що споживчий кредит [PERSON] надано в іноземній валюті при цьому, загальна площа спірного домоволодіння становить 84,90 кв.м. (житлова 42,20 кв.м.). Згідно відомостей по обліку адресно-довідкової картотеки Мукачівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в будинку [ADDRESS] і відповідно це є єдиним місцем їх проживання, доказів про наявність іншого нерухомого майна у відповідачів суду не представлено, а тому законних підстав для задоволення позову про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості в розмірі 286 702 (двісті вісімдесят шість тисяч сімсот дві) грн. 16 коп. за кредитним договором від 17 січня 2007 року на вказаний будинок на даний час у суду немає. Враховуючи наведене, у вимогах банку про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити з підстав, передбачених ЗУ №1304-VII від 03 червня 2014 року. За викладених та встановлених обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості солідарно з відповідачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в задоволенні решти заявлених вимог слід відмовити. Судові витрати у справі, понесені позивачем та документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідачів порівну на його користь. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 525-527, 610, 612, 617, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 11, 33, 35 Закону України "Про іпотеку",

Outcome: approved