Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що [INFO] помер [PERSON] після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] . Коли позивач звернувся до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по причині відсутності на те законних підстав. Тому [PERSON] змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за ним право власності на житловий в порядку спадкування після смерті [PERSON] 31.07.2019 р. відповідач за первісним позовом [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву, відповідно до змісту якої просить визнати за нею право на земельну частку(пай) в КСП «Пеньківка» на підставі розпорядження Літинської РДА від 04.06.1997 року за № 140, розміром 1,28 в умовних кадастрових гектари, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] 31.07.2019 відповідач за первісним позовом [PERSON] також подав до суду зустрічну позовну заяву, відповідно до якої просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в КСП «Пеньківка» на підставі розпорядження Літинської РДА від 04.06.1997 року за № 140, розміром 1,28 в умовних кадастрових гектари, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічними позовами [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовну заяву підтримує повністю та просить її задовольнити. Зустрічні позовні заяви визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічними позовами [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явились. Надали суду заяви, відповідно до яких позов [PERSON] визнають та не заперечують проти його задоволення. Свої зустрічні позови підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача за первісним позовом Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду листа про розгляд справи у відсутність представника. Рішення просять прийняти на розсуд суду. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін викладені у їх письмових заявах суд проходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 9) [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 10), [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 12) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження (а.с. 13) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження (а.с. 14) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 15) пояснюється зміна прізвища відповідача за первісним позовом з « [PERSON] » на «Прибиш». Технічним паспортом (а.с. 16-19) наводиться технічна характеристика будинку розташованого за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 1953 від 08.10.2018 р. (а.с. 20), житловий будинок по [ADDRESS] , рахується за [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 2189 від 22.11.2018 р. (а.с. 21), [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала до дня смерті в [ADDRESS] , разом з чоловіком [PERSON] , 1935 р.н. Рішенням виконавчого комітету Пеньківської сільської ради від 25.01.1994 року, [PERSON] жителю с. Пеньківка, у приватну власність передано земельну ділянку площею 0,61 га, яка розташована в межах села, для ведення особистого підсобного господарства (а.с.23). Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 647/02-17 від 24.04.2019 р. (а.с. 24) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності на те законних підстав. Відповідно до довідки Дежгеокадастру від 10.05.2019 р. (а.с. 43), згідно книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Пеньківській сільській раді [PERSON] належав сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0160823 в КСП «Пеньківка» на підставі розпорядження Літинської РДА від 04.06.1997 р. за № 140, який зареєстрований за № 1157 від 27.06.1997 р. Відповідно до довідки Держгеокадастру від 10.05.2019 р. (а.с.50) [PERSON] . згідно книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Пеньківській сільській раді [PERSON] належав сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0160824 в КСП «Пеньківка» на підставі розпорядження Літинської РДА від 04.06.1997 року, № 140, який зареєстрований за № 1158 від 27.06.1997 р. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Окрім того, відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] в нотаріальному порядку позивач за первісним позовом [PERSON] та позивачі за зустрічними позовами [PERSON] та [PERSON] не може оформити спадщину, тому первісний позов та зустрічні позови необхідно задовольнити та визнати за [PERSON] право власності житловий будинок розташований по [ADDRESS] ; за [PERSON] право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; за [PERSON] право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки судом встановлено, що вони є спадкоємцями і мають право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved