Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про скасування розпорядження Галицької районної адміністрації від 26.02.2020 р. № 73 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] від її матері [PERSON] та влаштування дитини в притулок для дітей « [PERSON] » ЛОДА за адресою [ADDRESS] »; Розпорядження Галицької районної адміністрації № 79 від 03.03.2020 р., яким внесено зміни, а саме змінено місце влаштування дитини з притулку для дітей « [PERSON] » ЛОДА на Центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради; Розпорядження Галицької районної адміністрації від 20.03.2020р. № 105 про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітній [PERSON] , [INFO] ; Розпорядження Галицької районної адміністрації № 189 від 07.07.2020 р., яким внесено зміни, а саме змінено дату висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків з 17.03.2009 р. на 17.03.2020 р. Обґрунтовуючи позов покликається на те, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Малолітню [PERSON] відібрано від матері - [PERSON] , на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації від 26.02.2020 р. № 73 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] від її матері - [PERSON] та влаштування дитини в притулок для дітей « [PERSON] » ЛОДА за адресою [ADDRESS] ». У вищезгадане Розпорядження № 79 від 03.03.2020 р. внесено зміни, а саме змінено місце влаштування дитини з притулку для дітей « [PERSON] » ЛОДА на Центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради. Підставами для вилучення дитини з сім`ї було те, що психоемоційний стан і обстановка в родині можуть трактуватись як такі, що становлять небезпеку для її подальшого психологічного та соціального благополуччя. Також, дане розпорядження мотивовано тим, що мати дитини [PERSON] у зв`язку з тривалою хворобою не може виконувати свої батьківські обов`язки. Однак, відповідач при прийнятті оскаржуваних розпоряджень прийшов до помилкового висновку, що психоемоційний стан і обстановка в родині можуть трактуватись як такі, що становлять небезпеку для її подальшого психологічного та соціального благополуччя. Жодних доказів на неможливість перебування неповнолітньої дитини в сім`ї в якій вона проживає відповідачем не здобуто та не додано. Таким чином, на думку позивачки, зазначені розпорядження є незаконними і підлягають скасуванню. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, згідно якого позов заперечив, вказуючи, що при прийнятті оскаржуваних розпоряджень Галицька районна адміністрація, як орган опіки та піклування, керувалась ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України, п.8, п.3, п.22, п.24 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2008р. №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», та рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 26.02.2020 року. На даний час малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває в Центрі підтримки дітей при ліцеї "Просвіта" Львівської міської ради. [PERSON] та [PERSON] зверталися в Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, зі зверненнями від 11.03.2020 року щодо надання дозволу на відвідування дитини. Питання про надання дозволу [PERSON] на відвідування дитини розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Галицької районної адміністрації Львівської міської ради 19.03.2020 року. Комісією прийняте рішення надати згоду [PERSON] матері малолітньої [PERSON] , [INFO] , відвідувати доньку в межах Центру підтримки дітей при ліцеї "Просвіта" Львівської міської ради одноосібно, без присутності сторонніх осіб, за згодою дитини, в присутності представника Центру та після закінчення карантину. Однак, адміністрація ліцею в телефонному режимі неодноразово повідомляла відділ «Служба у справах дітей» Галицького району управління "Служба у справах дітей" департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про те, що [PERSON] приходить відвідувати доньку разом з іншими членами родини [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зчиняють сварки з охороною закладу, вимагають пропустити їх в приміщення ліцею, викликають поліцію. Так, 22.12.2020 року до відділу «Служба у справах дітей» Галицького району управління "Служба у справах дітей" департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради надійшов лист ліцею "Просвіта" Львівської міської ради №82-ц з інформацією про те, що 13.12.2020 року в Центрі підтримки дітей при ліцеї "Просвіта" Львівської міської ради стався прикрий випадок з малолітньою [PERSON] , [INFO] , а саме про те, що дитина спробувала робити порізи на руках, демонструючи свій протест проти поведінки своїх родичів. До листа долучено копію доповідної записки вихователя Центру та копію пояснень дитини. Також, Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування, 05.03.2020 року подано позовну заяву в Галицький районний суд м.Львова до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з мотивів наведених у позовній заяві. Представник відповідача підтримала відзив та просила відмовити в задоволенні позову. Третя особа та її представник позов підтримали з мотивів наведених у ньому та просили задовольнити. Також, [PERSON] додатково вказала, що відомості наведені відповідачем у відзиві не відповідають фактичним обставинам справи. Cуд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, оцінивши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Судом встановлено,\~що 26.02.2020 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради видано розпорядження № 73 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] від її матері [PERSON] та влаштування дитини в притулок для дітей « [PERSON] » Львівської обласної державної адміністрації за адресою: [ADDRESS] ». 03.03.2020 року Галицькою районною адміністрацією видано розпорядження № 79 «Про внесення змін у розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 26.02.2020 від № 73 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] від її матері [PERSON] та влаштування дитини в притулок для дітей « [PERSON] » ЛОДА за адресою: [ADDRESS] », згідно з яким замість словосполучення «притулок для дітей « [PERSON] » ЛОДА за адресою: [ADDRESS] » читати «центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради за адресою: м. Львів, вул. Просвіти, 2-4». 04.03.2020 року комісією в складі спеціаліста І категорії відділу "Служба у справах дітей" Галицького району управління "Служба у справах дітей" ДГП ЛМР Л.Чури , інспектора з ювенальної превенції Галицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області В.Миха, інспектора з ювенальної превенції Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області О.Дзелендзяк, психолога ЛМЦСССДМ Д.Яковенко, завідувача дитячим поліклінічним відділенням №1 КНП "Львівська 1-а міська клінічна лікарня ім. Князя Лева" Н. Якимович, заступника директора СЗШ №22 з навчально-виховної роботи Г. Грабовенської, на виконання вказаних вище розпоряджень, [PERSON] вилучено з приміщення середньої загальноосвітньої школи №22 ім. В.Стефаника м. Львова та влаштовано в Центр підтримки для дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою\~статті 7 СК України,\~сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~статті 8 Закону України "Про охорону дитинства",\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР. Відповідно до статті 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання. У справі "М. С. проти України" у рішенні від 11 липня 2017 року, заява N 2091/13, та у\~рішенні "Мамчур проти України", N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (§ 76). У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року N 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини. Відповідно до частини першої\~статті 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Пунктом 2.5 додатку № 1 до рішення Львівської міської ради № 977 від 01.11.2016 «Про затвердження Положень про районні адміністрації та їх структури» визначено, що Галицька районна адміністрація Львівської міської ради виконує функції органу опіки та піклування на території району. Відповідно до п. 4.64 додатку № 1 до цього рішення, до повноважень районної адміністрації належить видача розпорядчих документів (розпоряджень, висновків, тощо) на виконання повноважень органу опіки та піклування. Відповідно до\~ч.2\~ст.170\~СК України,\~у виняткових\~випадках,\~при безпосередній\~загрозі для\~життя або\~здоров`я\~дитини,\~орган опіки\~та піклування\~або прокурор\~мають право\~постановити рішення\~про негайне\~відібрання дитини\~від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Положення частин першої - третьої цієї статті застосовуються до відібрання дитини від інших осіб, з якими вона проживає (ч.5 ст.170 СК України). Оскаржувані розпорядження були видані відповідачем в межах його компетенції. Вирішуючи питання\~про скасування\~оскаржуваних розпоряджень\~суд виходить\~з того,\~що позивачу,\~серед іншого,\~необхідно довести,\~що причини,\~які стали\~підставою для\~відібрання дитини\~відпали. Так, дитина не може бути повернута одному з батьків, коли існує загроза їй або умови проживання з цим з батьків є небезпечними для її життя, здоров`я і морального виховання. В ході розгляду справи встановлено, що підставою для винесення оскаржуваних розпоряджень стали наступні обставини. Малолітня проживала разом з матір`ю [PERSON] , яка є матір`ю-одиначкою, бабусею [PERSON] та дядьком [PERSON] . 31.01.2017 до відділу у справах дітей Галицької районної адміністрації Львівської міської ради надійшов лист Середньої загальноосвітньої школи №22 ім. В.Стефаника м. Львова про те, що у навчальному закладі навчається малолітня [PERSON] , яка проживає в сім`ї, яка опинилась в скрутних життєвих обставинах. Відтак, представниками відділу у справах дітей Галицької районної адміністрації Львівської міської ради спільно з фахівцем з соціальної роботи Галицького відділу соціальної роботи ЛМЦСССДМ вказану сім`ю відвідано за місцем проживання. Зі слів бабусі дитини [PERSON] , мати дитини [PERSON] перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, періодично проходить курс лікування, до доньки ставиться добре, ніколи дитину не ображає. В квартирі [ADDRESS] , чисто, зроблено ремонт. Також [PERSON] повідомила, що у зв`язку з хворобою [PERSON] важко повноцінно виконувати свої батьківські обов`язки, тому [PERSON] допомагає [PERSON] займатися навчанням та вихованням малолітньої. [PERSON] приводить та забирає дівчинку зі школи, відвідує з нею дільничого лікаря. З 10.03.2017 року малолітня [PERSON] , [INFO] перебувала на обліку дітей, які опинились в скрутних життєвих обставинах у відділі «Служба у справах дітей» Галицького району управління "Служба у справах дітей" департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Жодного разу (07.06.2019, 15.08.2019, 27.08.2019, 30.10.2019, 20.11.2019, 21.11.2019, 18.12.2019 року) доступу до помешкання працівникам відділу "Служба у справах дітей" Галицького району, з метою обстеження умов проживання дитини та оцінки рівня безпеки дитини, позивач не надала. За інформацією навчального закладу Середньої загальноосвітньої школи № 22 ім. В.Стефаника м. Львова, жовтень, листопад і грудень 2019 року супроводжувався постійними скандалами зі сторони родини сім`ї [PERSON] , погрозами фізичної розправи з учнями класу, батьками, адміністрацією, класним керівником, вчителями, практичним психологом, соціальним педагогом, заступником директора з господарської частини та навіть з охоронцем школи. Родичі часто забували забрати дитину зі школи. Дівчинка у 2-му класі пропустила 24 навчальних дні без поважних причин. Через агресивну поведінку родини [PERSON] адміністрація вищевказаної школи викликала поліцію 18.10.2019; 24.10.2019 та 14.02.2020 року. Також, 16.02.2020 року (в неділю) [PERSON] надіслала письмове повідомлення на мобільний телефон практичного психолога школи, про те, що більше так жити не може, вночі часто плаче, говорила про суїцид. 05.02.2020 року за участю бабці [PERSON] [PERSON] , представників Середньої загальноосвітньої школи № 22 ім. В.Стефаника м. Львова, представників ЛМЦСССДМ на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Галицької районної адміністрації Львівської міської ради розглядалось питання неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] [PERSON] , повідомила, що психологічна обстановка в її сім`ї є некомфортною. Малолітня цікавилась номером телефону мобільної бригади з протидії домашньому насильству. Дитині рекомендовано отримати курс консультацій у психолога, оскільки її психоемоційний стан і обстановка в родині можуть трактуватися як такі, що становлять небезпеку для її подальшого психологічного та соціального благополуччя. [PERSON] (бабця малолітньої) не надала згоди на роботу психолога з дівчинкою. \~ \~ \~ \~ Згідно з інформацією Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 26.02.2020 року на протязі 2019-2020 років на розгляді у працівників поліції перебувало 50 звернень, які стосувалися сім`ї [PERSON] , що проживають на [ADDRESS] . Щодо можливого неналежного виконання батьківських обов`язків відносно [PERSON] , 2009 р.н. на розгляді перебувало 10 звернень: від 16.02.2019, 30.05.2019, 12.08.2019, 20.08.2019, 25.10.2019, 27.11.2019, 27.11.2019, 11.12.2019, 11.12.2019, 31.01.2020. Відповідно до листа управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 21.11.2019 року, сім`я [PERSON] не підписала декларацію з жодним з сімейних лікарів. Мати дитини [PERSON] , 1992 р.н. перебуває на диспансерному обліку в психоневрологічному диспансері і за станом здоров`я не може опікуватися дитиною, а батька у дитини немає, опіку над дитиною здійснює [PERSON] . Згідно з інформацією КНП «Львівська 1-а міська клінічна лікарня імені Князя Лева» від 25.02.2020 року, сім`я [PERSON] перебуває під пильним наглядом сімейної служби та адміністрації лікарні, дитина перебуває в непростих умовах проживання, у зв`язку з психічним захворюванням членів сім`ї, що є загрозою для здоров`я дитини. Таким чином, начальник відділу «Служба у справах дітей» Галицького району управління "Служба у справах дітей" департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 26.02.2020 року звернулася в комісію з питань захисту прав дитини Галицької районної адміністрації Львівської міської ради з клопотанням щодо прийняття рішення про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] від її матері [PERSON] та влаштування дитини в притулок для дітей «Служби у справах дітей» Львівської обласної державної адміністрації за адресою: [ADDRESS] . За результатами розгляду комісія рекомендувала голові Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, видати розпорядження про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] від її матері [PERSON] та влаштувати дитину у притулок для дітей «Служби у справах дітей» Львівської обласної державної адміністрації за адресою: м. Львів, вул. Левандівська, 17В. 17.03.2020 року КНП\~ЛОР "Львівський\~психоневрологічний диспансер" було видано висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків №701 про те, що [PERSON] має високий ступінь втрати здоров`я, внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. На підставі\~вказаного висновку,\~відповідно до\~підпункту 9\~п.24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року, Галицькою районною адміністрацією видане розпорядження від 20.03.2020 року №105 "Про надання малолітній [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування". У зв`язку з допущеною опискою в абзаці 5 п. 1 розпорядження Галицької районної адміністрації від 20.03.2020 року №105, Галицькою районною адміністрацією видане розпорядження №189 від 07.07.2020 року "Про внесення змін у розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 20.03.2020 № 105 «Про надання малолітній [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування»". Відповідно до п.6 Порядку видачі висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №981 від 18.11.2013, висновок ЛКК видається строково відповідно до перебігу хвороби та обмеження життєдіяльності і підлягає перегляду кожні півроку або у разі надходження заяви батька, матері щодо перегляду, яка розглядається протягом тижня. 09.09.2020 року КНП ЛОР "Львівський психоневрологічний диспансер" виданий висновок ЛКК №2020 про наявність у [PERSON] хвороби, що перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. В зв`язку з цим, Галицькою районною адміністрацією 20.11.2020 року видане розпорядження №336 "Про внесення змін у розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 20.03.2020 року № 105 "Про надання малолітній [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування", згідно з яким розпорядження Галицької районної адміністрації №189 від 07.07.2020 року втратило чинність, а статус дитини залишено без змін. З наведеного\~вбачається,\~що мати дитини перебуває на диспансерному обліку в психоневрологічному диспансері і за станом здоров`я не може опікуватися дитиною, тобто тривала хвороба матері перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. При цьому, сім`я малолітньої [PERSON] належним чином не піклується про здоров`я, моральний, фізичний, духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням та підготовкою до самостійного життя, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі. Перебування та розвиток дитини у сім`ї не є сприятливим для неї і небезпечними для життя, здоров`я та морального виховання дитини, що доводиться встановленими в судовому засіданні обставинами. Будь-яких доказів на спростування вказаних фактів позивачем суду не надано. Отже, суд вважає, що підстави для винесення оскаржуваних розпоряджень були законними, а рішення відповідачем прийнято в межах наданих повноважень. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснивши повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи, надаючи оцінку наявним у справі доказам, поясненням учасників процесу, суд приходить до переконання про недоведення позивачем підставності та обґрунтованості позовних вимог, а тому позов задоволенню не підлягає. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача. При поданні позову позивач судовий збір не сплачувала, оскільки звільнена від його сплати на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed