Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 15.07.2015 року між ним та СТОВ "Берегиня" було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 9,05 га, яка знаходиться на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, строком на десять років. Даний договір було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним номером 25667337 від 28.10.2015 року. Відповідно даному договору відповідач взяв на себе зобовязання виплачувати орендну плату в розмірі 3% від вартості паю за рік . Орендна плата може сплачуватися як в грошовій формі, так і натуральній формі -2000 кг зерна. Розрахунки здійснюються щорічно з 31 жовтня, але не пізніше 30 грудня кожного поточного року. Позивач двічі звертався до відповідача з заявою про перегляд умов договору, але запити були проігноровані. В порушення договору за користування землею за період 2015-2017 роки орендна плата сплачувалась нерегулярно. Вважає, що відповідач не виконує свої обовязки, чим грубо порушує договір оренди, в звязку з чим просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 15.07.2015 року між ним та СТОВ "Берегиня". Не погоджуючись із позовом відповідач надав заперечення на позовну заяву, обґрунтовуючи свою позицію наступним: На момент укладання договору оренди сторони дійшли згоди з приводу усіх істотних умов, що підтверджується підписами сторін. З приводу невиконання відповідачем умов п. 9,10,11,13 договору зазначив, що дана обставина не відповідає дійсності, орендна плата виплачується своєчасно та у повному обсязі та надав належним чином завірені копії видаткових касових ордерів. З приводу внесення змін до договору зазначив, що відповідно до п.13 договору розмір орендної плати переглядається один раз на три роки, що робить вимоги в заявах про перегляд умов договору завчасними та безпідставними. Запропонував позивачу виготовити нормативно грошову оцінку на земельну ділянку та підприємство готове переглянути умови договору в частині розміру орендної плати, але не раніше як 15.07.2018 року. Вважає, що викладені в запереченні дані та додані докази повністю спростовують позовні вимоги про розірвання договору оренди землі. До заперечення були додані копії видаткових касових ордерів на підтвердження сплати орендної плати. Ознайомившись із запереченнями на позовну заяву, позивач надав відповідь на заперечення, вважає його безпідставним посилаючись на Закон України «Про оренду землі», яким передбачено, що договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених умовами договору. Вважає що розмір сплаченої орендної плати свідчить про грубе порушення Орендарем взятих на себе обовязків та норм чинного законодавства, тому просить суд припинити дію договору оренди, шляхом його розірвання. Ухвалою суду від 11.01.2018 року провадження у даній справі було відкрито. 13.04.2018 року позивачем була подана заява про забезпечення позову, яка була розглянута судом того ж дня та постановленою ухвалою у задоволенні його заяви було відмовлено. В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав до суду документи, які підтверджують перерахування [PERSON] поштового переказу у розмірі 1775 грн. 26 коп., на підтвердження того, що у відповідача відсутня заборгованість по сплаті орендної плати. Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Вимоги ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Судом було роз'яснено право сторонам по справі заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази. Судові органи, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечують захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, інтересів суспільства і держави. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема у випадках, встановлених договором або законом. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обовязки. Статтями 3, 6, 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, відповідно до якого укладення договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений до вступу в договірні відносини. Проте, ці норми закону поширюються на умови укладення нових договорів, але жодним чином не зменшують об'єми прав та обов'язків сторін за вже укладеними та діючими договорами. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов»язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV. За змістом ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст.ст. 13, 21, 23,30 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі -це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 9,05 га, яка знаходиться на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області. 15.07.2015 року між ним та СТОВ "Берегиня" було укладено договір оренди даної земельної ділянки строком на десять років. В п. 40 вказаного договору зазначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Відповідно до ст. 18 Закону "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Даний договір було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним номером 25667337 від 28.10.2015 року (а.с. 4-7). Отже, виходячи з вимог ч.3. ст. 640 ЦК України, ч.2,3 ст.125 ЗК України, ст.18 Закону України "Про оренду землі" , п.40 Договору спірний договір оренди набув чинності з 27.10.2015 року з дати його державної реєстрації, тому орендні відносини між сторонами виникли тільки з вказаної дати. Відповідно даному договору відповідач взяв на себе зобовязання виплачувати орендну плату в розмірі 3% від вартості паю за рік. Згідно ст. 410 ЦК України землекористувач зобов'язаний вносити плату за користування земельною ділянкою. Землекористувач зобов'язаний ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, утримуватися від дій, які можуть призвести до погіршення екологічної ситуації. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами і застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов»язків, передбачених ст.ст.24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об»єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. 35 Договору умовами розірвання договору в судовому порядку на вимогу однієї із сторін є: невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, випадкове знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом(а.с.5). Тобто,ні договором оренди, ні іншими законами, якірегулюють земельні правовідносини не передбачено розірвання договору оренди землі з підстав нерегулярної оплати за користування землею та відмови орендаря змінити розмір орендної плати. За змістом ч.1.ст.23 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядаються за згодою сторін . Розмір орендної плати за договором переглядається один раз на три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документально; в інших випадках, передбачених законом (п.13 Договору). Згідно ч.1 ст. 626, ст. 629, 651, 654 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Поряд з цим особливу увагу заслуговує Правовий висновок від 21.09.2016 р. у справі № 6-1512цс16, яким зазначено, що згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Як вбачається, з укладеного договору від 15.07.2015 року він містить всі істотні умови, в тому числі і таку умову, як порядок перегляду орендної плати (п.13 Договору), за змістом якого, на підставі ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними при укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, сторони узгодили між собою порядок перегляду орендної плати. За змістом Договору зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (п.33). Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Також в судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до відповідача з письмової заявою про зміну розміру орендної плати. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що дана вимога позивача є безпідставною та такою, що суперечить п.13 Договору, згідно якого розмір орендної плати переглядається один раз на три роки. Договір укладено 27.10.2015 року, а тому дана вимога є передчасною. Відповідач не заперечує проти перегляду розміру орендної плати по оспорюваному договору, але не раніше як 15.07.2018 року. Судом не встановлені підстави вказані в п.13 Договору оренди землі для перегляду розміру орендної плати. Також в судовому засіданні встановлено факт дотримання орендарем положень п. 13 Договору оренди та факт належного виконання відповідачем умов даного договору оренди. При цьому суд не виявивістотні порушення договору оренди відповідачем відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 651 ЦК України, згідно з яким договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляє того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За умовами п. 11 Договору орендна плата вноситься орендарем не пізніше 30 грудня кожного поточного року. Її розмір та форма визначені у п. 9 Договору. Чинне законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати. Відповідно до вимог статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК ), а достовірними докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК). Згідно довідки відділу у Бериславському районі Головного управління держгеокадастру у Херсонській області від 21.03.2018 року № П-58/0-0.19-50/133-18, нормативно грошова оцінка площі ріллі по Херсонській області станом на 01.01.2015 року, з урахуванням коефіцієнтів індексації та інших коефіцієнтів передбачених законодавством становила 28915,72 грн. за один гектар.(а.с. 41). Тобто орендар мав сплатити за договором оренди орендодавцю за 2015 рік починаючи з 15.07.2015 року) орендної плати у розмірі 3656,45 грн. (28915,72*3%*9,05/365 днів*170 днів), за 2016 рік -7850,62 грн., за 2017 рік -7850,62 грн., а всього - 19357,69 грн.. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем згідно видаткових касових ордерів № 264 від 25.12.2015 року було сплачено орендної плати за 2015 рік у розмірі 4000,00 грн., № 182 від 14.06.2015 року було сплачено орендної плати за 2016 рік у розмірі 1000,00 грн., № 317 від 28.12.2016року було сплачено орендної плати за 2016 рік у розмірі 5000,00 грн., № 296 від 28.12.2017 року було сплачено орендної плати за 2017 рік у розмірі 8500,00 грн.. (а.с. 24,25). Згідно поштового переказу від 21.04.2018 року [PERSON] було перераховано 1775,26 грн. (а.с. 52,53). Всього відповідачем в рахунок сплати орендної плати відповідачем сплачено 20275,26 грн.. Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати недоплату орендної плати істотним порушенням в сенсі ст. ст.141, 651 ЦК України. Судом встановлено, що не настали одночасно в даному випадку передбачені законом умови, за яких договір оренди може бути розірваний або змінений в звязку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Також судом не встановлено порушення умов договору, характер істотних порушень із урахуванням інших умов договору. Суд дійшов висновку, що СТОВ «Берегиня» не допустило істотних порушень умов договору оренди. Також судом не встановлено порушення умов договору, характер істотних порушень із урахуванням інших умов договору. Відповідно до ст. 13 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини ,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень. З огляду на наведене, позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди задоволенню не підлягають, оскільки позивач не довів в судовому засіданні позовні вимоги. З огляду на вищезазначене суд приходе до висновку, що позов [PERSON] до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Берегиня» про розірвання договору оренди землі не підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача .

Outcome: dismissed