Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що під час проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів у сфері земельних відносин у діяльності Чигиринської міської ради було встановлено, що рішенням Чигиринської міської ради від 11.12.2013 року № 31-15/VІ "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для зміни цільового призначення по [ADDRESS]" затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення (із земель ведення особистого селянського господарства до земель будівництва та обслуговування будівель торгівлі) земельної ділянки загальною площею 0,1253 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка перебуває у власності [PERSON], згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 128619 від 09.08.2013року. У виготовленому проекті землеустрою, затвердженому зазначеним рішенням, міститься розрахунок розміру втрат сільськогосподарських угідь у зв'язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки, кадастровий номер 7125410100:04:000:0451, що належить відповідачеві, виконаний у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 1279 від 17.11.1997 року "Про розміри та Порядок відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню" ПП "Чигирин-Гео", де розмір даних втрат становить 24 475 грн., який затверджений Чигиринською міською радою та погоджений з [PERSON] Висновком відділу Держземагентства у Чигиринському районі по вище вказаному проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбачено, що сума втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників складає 24 475 грн. Разом з тим в ході перевірки було встановлено, що відповідач не відшкодував втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням сільськогосподарських угідь, що спричиняє заборгованість перед бюджетом у сумі 24 475 грн., з яких : 25 % втрат спеціального фонду обласного бюджету - 6 118,75 грн.; 15 % втрат спеціального фонду районного бюджету - 3 671,25 грн.; 60 % втрат спеціального фонду Чигиринської міської ради - 14 685 грн. Також перевіркою було встановлено, що рішенням Чигиринської міської ради від 16.04.2014 року № 37-21/УІ "Про внесення змін до рішення міської ради від 11.12.2013 року № 31-11/У1 "Про скасування рішень Чигиринської міської ради" " [PERSON] зобов'язано відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва, які спричиненні вилученням сільськогосподарських угідь у зв'язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки. Однак станом на 13.08.2014 року кошти до бюджету відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконує вимоги Земельного кодексу України та порушує інтереси територіальних громад, зокрема громади м.Чигирина і держави в цілому, перешкоджаючи здійсненню належного використання земель та своєчасного надходження коштів до обласного та місцевого бюджетів, прокурор прохав стягнути з відповідача втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням сільськогосподарських угідь, в сумі 24 475 гривень та судовий збір. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та прохав стягнути з відповідача втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням сільськогосподарських угідь, в сумі 24 475 гривень, пояснивши суду, що під час перевірки було встановлено, що станом на 13.08.2014 року кошти до бюджету відповідачем не сплачені. Представник позивача - Чигиринської міської ради Шевченко В.В також підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що втрати сільськогосподарських угідь у зв'язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки відповідачем повинні бути відшкодовані. Представник позивача - Чигиринської районної ради Ладан М.А. також позов підтримала та пояснила суду, що втрати спеціального фонду районного бюджету становлять 15%, які повинні бути відшкодовані відповідачем. Представник позивача - Черкаської обласної ради в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог в повному обсязі, прохаючи позов задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] пояснив суду, що відповідач придбав земельну ділянку, яка мала цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яку він розділив на дві земельні ділянки, на одну з яких площею 0,1070га виготовив документацію про зміну цільового призначення. В 2013 році було розроблено проект ПП "Чигирин-Гео", який відповідно до ст.186-1 ЗК України подано на розгляд до відділу Держземагентства у Чигиринському районі, під час якого ними було надано позитивний висновок та встановлено, що втрати у зв`язку із зміною цільового призначення земельної ділянки становлять 24 475 гривень, які повинні бути сплачені в двохмісячний термін. Відповідач позов не визнав та пояснив суду, що причини невизнання позову були викладені ним в запереченні і вважає, що при проведенні розрахунку у зв`язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки слід виходити з площі земельної ділянки 0, 0676га, а не з площі 0, 10га, оскільки вона відноситься для обслуговування будинку та прибудинкових територій. Розрахунок втрат було здійснено за максимальною шкалою, через що він згідний сплатити лише 6000-7000 гривень. Представник ПП "Чигирин-Гео" Грищенко В.Ф. як спеціаліст пояснив суду, що згідно до ст.208 ЗК України ними було розроблено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки та виготовлено розрахунок розміру втрат сільськогосподарського виробництва на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 17.11.1997 року відповідно до затвердженої нормативної грошової оцінки, при цьому розрахунок проводився лише на ту частину земельної ділянки площею 0,12га, на яку було змінено цільове призначення на комерційне призначення, і не на всю площу, а на ріллю та багаторічні насадження. Вислухавши прокурора, представників позивачів, третьої особи, відповідача та спеціаліста, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом та вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 125293, виданого на ім`я [PERSON], остання мала у власності земельну ділянку площею 0,1676га, розташовану за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 21.08.2009 року відповідач отримав від [PERSON] в дар вище вказану земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Право власності відповідача на дану земельну ділянку належним чином зареєстровано, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.08.2013 року та від 07.03.2014 року і свідоцтвами про право власності на нерухоме майно № 128619 та № 128620. Як передбачено ч.1 ст.20 ЗК України, зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. В судовому засіданні встановлено та вбачається з висновку по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [NUMBER] від 01.10.2013 року, наданому відділом Держземагентства у Чигиринському районі, останній погодив проект землеустрою щодо відведення відповідачеві земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі загальною площею 0,1253га в межах Чигиринської міської ради за адресою: [ADDRESS] за умови погодження даного проект у землеустрою з структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури у відповідності до вимог ч.2 с.186-1 ЗК України. Як слідує з висновку начальника відділу містобудування та архітектури Чигиринської райдержадміністрації від 02.10.2013 року, оформлення вище вказаного проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1253га є можливим за відповідних умов. Також судом встановлено та вбачається з рішення ХХХІ сесії Чигиринської міської ради № 31-15/VІ від 11.12.2013 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для зміни цільового призначення по [ADDRESS]", що даним рішенням було затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення (із земель ведення особистого селянського господарства до земель будівництва та обслуговування будівель торгівлі) земельної ділянки загальною площею 0,1253 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка перебуває у власності [PERSON], згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 128619 від 09.08.2013року, і вирішено змінити цільове призначення вказаної земельної ділянки площею 0,1253 га та віднести її до земель будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Як передбачено ч.1 ст.20 ЗК України, зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. А, згідно до ч.5 ст.20 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення, зокрема, належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Як зазначено в ст. ст.23 ЗК України землі сільськогосподарського призначення мають пріоритетне значення. У відповідності до ст. 207 ЗК України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Відшкодуванню підлягають також втрати, завдані обмеженням прав власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, або погіршенням якості угідь внаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю громадян, юридичних осіб, органів місцевого самоврядування або держави, а також у зв'язку з виключенням сільськогосподарських угідь, лісових земель і чагарників із господарського обігу внаслідок встановлення охоронних, санітарних та інших захисних зон. Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва компенсуються незалежно від відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва визначаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Виходячи з цього, втратами сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва є зміна цільового призначення сільськогосподарських угідь, лісових земель та ділянок під чагарниками через необхідність їх використання для несільськогосподарських потреб та неможливість використання в повному обсязі у зв`язку з встановленням обмежень у землекористуванні та погіршенням якості земель. Згідно до ст. 209 ЗК України, втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються до відповідних бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України. Як передбачено ст.69 Бюджетного кодексу України, кошти від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва зараховуються у розмірі: 100 відсотків - до бюджетів міст Києва та Севастополя, 25 відсотків - до бюджету Автономної Республіки Крим та обласних бюджетів, 75 відсотків - до бюджетів міст республіканського значення, Автономної Республіки Крим та обласного значення, 15 відсотків - до районних бюджетів, 60 відсотків - до бюджетів міст районного значення, селищ і сіл. Судом встановлено, що розмір втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь у зв`язку зі зміною цільового призначення належної відповідачеві земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], становить 23 475 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком, виконаним ПП "Чигирин-Гео" у відповідності до Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року № 1279, вважаючи, що під час здійснення розрахунку була допущена арифметична помилка і зазначено помилково суму 24 475 гривень, які підлягають відшкодуванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року № 1279 "Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню", з яким погодився і відповідач, згідно до якого відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок. Враховуючи даний розрахунок, рішенням ХХХVІІ сесії Чигиринської міської ради № 37-21/VІ від 16.04.2014 року "Про внесення змін до рішення міської ради від 11.12.2013 року № 31-11/VІ "Про скасування рішень Чигиринської міської ради" було зобов`язано відповідача відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням сільськогосподарських угідь у зв`язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки. Незважаючи на це, відповідачем до цього часу вказану шкоду не відшкодовано. Посилання відповідача на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 125293 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1676га виданий з порушенням закону є безпідставними та нічим не підтвердженими, адже питання про його незаконність у встановленому законом порядку не вирішувалося, до того ж саме на підставі вказаного державного акту було вчинено правочин та відповідач набув право власності на дану земельну ділянку. Доводи відповідача щодо здійснення розрахунку втрат не з того розміру земельної ділянки спростовуються свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 128619 від 09.08.2013 року, відповідно до якого цільовим призначенням земельної ділянки площею 0,1253га є ведення особистого селянського господарства, а не для обслуговування будинку та прибудинкових територій, як це вказує відповідач, з яких розрахунок втрат здійснювався лише на ту площу, де знаходилися багаторічні насадження та рілля, а саме на земельну ділянку площею 0,107га, що вбачається з вище вказаного розрахунку та роз`яснення спеціаліста Грищенка В.Ф. до нього, наданого ним в судовому засіданні. Крім того з показів представника відділу Держземагентства у Чигиринському районі [PERSON] слідує, що саме за заявою відповідача було здійснено розподіл земельної ділянки на дві земельні ділянки площею 0,1253га та 0,0423га, що не суперечить вимогам ч.3 ст.20 ЗК України, де зазначено, що зміна цільового признання земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок, що ще раз підтверджує безпідставність показів відповідача щодо того, що земельні ділянки могли бути розділені інакше, а не так, як він просив. Також безпідставними є доводи відповідача в частині того, що розрахунок втрат проводився за максимальною шкалою, оскільки в додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року № 1279 "Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню" містяться нормативи втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, окремо по кожному регіону. Судячи з правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при прийнятті судового рішення від 09.04.2014 року відшкодування втрат сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва здійснюється незалежно від того, в якій власності перебувають зазначені угіддя, при цьому важливим є те, що рілля, багаторічні насадження, перелоги, сінокоси, пасовища, лісові землі та землі під чагарниками втрачають свою функцію головного засобу виробництва в сільському й лісовому господарстві та вибувають з господарського обороту, або ж погіршується їхня якість чи встановлюється обмежений режим їхнього використання за цільовим призначенням. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає необхідним стягнути з відповідача розмір втрат сільськогосподарського виробництва у зв`язку із зміною цільового призначення належної йому земельної ділянки площею 0,1253га в сумі 23 475 гривень. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved