Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою,в якій просить визнати дійсним правочин, укладений між ним та відповідачкою - договір купівлі-продажу 47/95 частин гаражу [NUMBER], який складається з блоку гаражів [NUMBER], [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 47,5 кв.м., з переходом у користування, відповідно до розміру частки, гаражу [NUMBER], загальною площею 23,51 кв.м.; визнати за ним право власності на 47/95 частин гаражу [NUMBER], який складається з блоку гаражів [NUMBER], [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 47,5 кв.м., з переходом у його користування, відповідно до розміру частки, гаражу [NUMBER], загальною площею 23,51 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 08 вересня 2013 року між ним та відповідачем був укладений попередній договір, предметом якого були умови та порядок купівлі-продажу частини нерухомого майна, а саме 47/95 частин гаражу [NUMBER] який складається з блоку гаражів [NUMBER], [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 47,5 кв.м. В його користування, відповідно до розміру частки, переходить гараж [NUMBER] загальною площею 23,51кв.м. На дату укладання попереднього договору відповідачем ще не було зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна, але вона запевнила, що є єдиним власником гаражу при цьому надала копії документів, які підтверджували, що вона є членом ГБК «Лівобережний-2» та сплатила пайовий внесок у повному обсязі. При підписанні договору, між ними були досягнуті всі суттєві умови договору купівлі - продажу. Відповідно до умов укладеного між ними попереднього договору відповідач взяла на себе зобов'язання не пізніше 01 листопада 2013 року передати у його власність гараж, а саме підготувати всі необхідні документи для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна. Він в свою чергу зобов'язався сплатити ціну за об'єкт нерухомого майна авансом в повному обсязі в день підписання попереднього договору, та прийняти гараж. З його боку були виконані всі зобов'язання, взяті відповідно до попереднього договору, щодо сплати ціни об'єкту нерухомого майна у розмірі 10 000 грн. Відповідач частково виконала свої зобов'язання, а саме фактично передала об'єкт нерухомого майна у його володіння та користування, що підтверджувалося символічною передачею ключів. У зв'язку з тим, що у нього виникла необхідність в реалізації свого права власності в повному обсязі, він звернувся до відповідача з вимогою виконати взяте на себе зобов'язання і переоформити гараж в установленому законом порядку, шляхом нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Однак, як йому стало відомо, відповідач всупереч взятих на себе зобов'язань, до цього часу не здійснювала будь-яких заходів, щодо оформлення необхідних документів для реєстрації свого права власності на гараж. Таким чином, він фактично опинився в ситуації, коли є законним власником нерухомого майна, але не може їм розпоряджатися. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася та про причини неявки суду не повідомила, хоча про місце і час слухання справи була повідомлена належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що з 27 жовтня 2010 року відповідачка є членом ГБК "Лівобережний - 2", їй передане місце під будівництво об'єкту нерухомості закінчений будівництвом об'єкт - гараж [NUMBER], який складається з блоку гаражів [NUMBER], [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В листопаді 2010 року відповідачкою було в повному обсязі сплачено пайовий внесок в пайовий фонд ГБК "Лівобережний-2". На зазначений гараж ДП "Проектний інститут "Дніпродзержинськцивільпроект" оформлений окремий технічний паспорт, як на самостійний об'єкт нерухомого майна. В технічному паспорті визначені характеристики об'єкту, а саме гараж [NUMBER], який складається з блоку гаражів [NUMBER], [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа гаражу становить 47,5 кв.м. Відповідно до висновку ДП "Проектний інститут "Дніпродзержинськцивільпроект" зазначений гараж збудований з додержанням усіх будівельних вимог та можлива подальша безпечна в конструктивному відношенні експлуатація споруди гаража [NUMBER], який складається з блоку гаражів [NUMBER], [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дані обставини підтверджуються наступними документами: рішенням Виконавчого комітету Дніпровської районної ради Дніпропетровської області від 27 жовтня 2010 року, свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 236814, випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серія ААВ № 008048, довідкою, виданою позивачу головою правління ГБК "Лівобережний - 2", технічним паспортом на гараж [NUMBER], який складається з блоку гаражів [NUMBER], [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], технічним висновком № ІІ-075/13 від 26 вересня 2013 року, виконаного ДП "Проектний інститут "Дніпродзержинськцивільпроект". 08 вересня 2013 року сторони уклали попередній договір, відповідно до якого останні були зобов'язані 01 жовтня 2013 року укласти договір купівлі-продажу 47/95 частин гаражу [NUMBER] у складі блоку гаражів [NUMBER], [NUMBER] в блоці [ADDRESS] в гаражно-будівельному кооперативі "Лівобережний-2", загальною площею 47,5 кв.м. В користування позивача, відповідно до розміру частки переходить гараж [NUMBER] загальною площею 23,51 кв.м. Відповідно до цього договору позивач повністю сплатив відповідачеві вартість гаражу в сумі 10000 грн., а відповідач зобов'язалась вчинити всі необхідні дії по передачі права власності позивачеві. Вказані обставини підтверджуються попереднім договором від 08 вересня 2013 року, підписаним сторонами. На виконання даного договору, відповідач виконав свої зобов'язання, а саме фактично передав гараж у володіння та користування, що підтверджується передачею ключів від спірного гаражу. Тобто сторони досягли усіх істотних умов договору, та відбулося повне виконання договору, що підтверджується письмовими доказами. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі-продажу гаражу, що перешкоджає позивачеві здійснювати своє право власності на спірний гараж, оскільки його право власності на спірний гараж, хоча і не оспорюється жодною третьою особою, проте і не визнається органами реєстрації. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України чітко визначено, що право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважаються набутими правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно Закону України "Про кооперацію" від 10.07.2003 № 1087-ІУ (в редакції зі змінами станом 4 червня 2009 року N 1448-УІ) встановлено, що у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається… членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст.ст. 3, 220, 316, 328, 334, 392, 638, 655, 657 ЦК України,

Outcome: approved