Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди де вказав, що 25.01.2013 року близько 10 год. на перехресті вулиць Миру-Васляєва в смт. Казанка водій автомобіля "Mercedes Sprinter", д/номер [NUMBER], [PERSON] в порушення п.10.1, п.10.5 Правил дорожнього руху України проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував стан проїзної частини, її ширину, допустив зіткнення з керованим [PERSON] автомобілем «Renault Magnum», д/номер [NUMBER] з напівпричепом Trailer NS383TL д/номер [NUMBER], належного на праві власності [PERSON] Згідно ухвали Казанківського районного суду від 03.09.2013 року водія автомобіля "Mercedes Sprinter" д/номер [NUMBER], [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з підстав передбачених ст. 46 КК України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.01.2013 року, автомобілю «Renault Magnum», д/номер [NUMBER] завдані механічні пошкодження. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження загальна вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 28440 грн. 12 коп., витрати на проведення автотоварознавчої експертитзи склали 707 грн. 24 коп. Просив стягнути з власника джерела підвищеної небезпеки [PERSON] та [PERSON], який керував транспортним засобом, на його користь майнову шкоду для відновлення пошкодженого автомобіля в розмірі 28440 грн. 12 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 25 тис. грн., а також стягнути витрати, пов'язані з оплатою послуг експерта в розмірі 707 грн. 24 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбувалося 13.12.2013 року, позовні вимоги не визнав, і пояснив, що [PERSON] правомірно володів автомобілем "Mercedes Sprinter", д/номер [NUMBER], оскільки отримав від нього реєстраційний документ на зазначений транспортний засіб та мав посвідчення водія на право керування відповідної категорії. Посилаючись на те, що [PERSON] в трудових відносинах на підставі трудового договору з ним не перебував, просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутності і посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля "Mercedes Sprinter", д/номер [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у ПАТ «Дніпроінмед», позивачу необхідно звернутися до зазначеної страхової компанії для відшкодування майнової шкоди і посилаючись на те, що позивачем не надані докази причинного зв'язку між дорожньо-транспортною пригодою та обставинами, які зазначені у позові, просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи ПАТ "Страхова Компанія "Дніпроінмед" в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе до такого висновку. В силу ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Крім того, за змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, складовим елементами якого є: шкода, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, та вина заподіювача шкоди. Водночас, ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За приписами ч. 22.1 ст. 22 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 р. (з наступними змінами) (далі - Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 вказаного Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, то таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, винна у скоєнні ДТП. Шкодою, заподіяною в результаті ДТП майну потерпілого, є шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з його відновлювальним ремонтом, з урахуванням зносу, розрахованим у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Матеріалами справи встановлено, що власником транспортного засобу «Renault Magnum», д/номер [NUMBER] являється [PERSON], а позивач керував ним на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційного документу на транспортний засіб. Пояснення водія [PERSON] щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.01.2013 року, схема дорожньо-транспортної пригоди, ухвала Казанківського районного суду від 03.09.2013 року вказують на те, що винним в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 25.01.2013 року на перехресті вулиць Миру-Васляєва в смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області, є водій транспортного засобу "Mercedes Sprinter", д/номер [NUMBER] [PERSON], який не врахував дорожню обстановку, стан проїзної частини, її ширину, що привело до зіткнення транспортних засобів та спричинило їх пошкодження, тобто порушив п.10.1, п.10.5 Правил дорожнього руху України. Згідно ухвали Казанківського районного суду від 03.09.2013 року водія автомобіля "Mercedes Sprinter" д/номер [NUMBER], [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з підстав передбачених ст. 46 КК України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON], автомобілю «Renault Magnum», власником якого є [PERSON] завдано механічні пошкодження. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження за №Д7/02/13 від 08.02.2013 року сума майнової шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля «Renault Magnum», д/номер [NUMBER] складає 28440 грн. 12 коп. 04.10.2012 року між приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Дніпроінмед» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений Полісом №АВ/9481273, з терміном дії до 03.10.2013 року із лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50000 грн. та франшизою в розмірі 1000 грн, на підставі якого була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника транспортного засобу "Mercedes Sprinter", д/номер [NUMBER]. З платіжного доручення №3771 від 27.11.2013 року вбачається, що [PERSON] отримав від ПАТ «СК «Дніпроінмед» 12771 грн. 27 коп. страхового відшкодування. Під час керування транспортним засобом "Mercedes Sprinter", д/номер [NUMBER] [PERSON] мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, передані йому власником [PERSON] В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачем [PERSON] не надано суду жодних доказів щодо керування транспортним засобом "Mercedes Sprinter", д/номер [NUMBER] у зв'язку з виконанням своїх трудових обов'язків на підставі трудового договору із відповідачем [PERSON], який є власником зазначеного транспортного засобу. Наведене свідчить про наявність у діях відповідача [PERSON] всіх складових, необхідних для притягнення його до цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди: збитки матеріального і морального характеру, спричинені позивачу, протиправне діяння відповідача, який їх завдав, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження за №Д7/02/13 від 08.02.2013 року загальна вартість майнової шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля складає 28440 грн. 12 коп. За проведення такого дослідження власником транспортного засобу [PERSON] сплачено 707 грн. 24 коп. (а.с.) Згідно ст. 79 ЦПК України зазначені витрати не можна віднести до судових витрат, а тому вони підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача на підставі ст.1166 ЦК України. За таких обставин та на підставі ст.1188 ЦК України вимоги позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 16376 грн. 09 коп. (28440 грн. 12 коп. - 12771 грн. 27 коп. (страхова виплата) + 707 грн.24 коп.). Судом встановлено, що протиправними діями відповідача [PERSON], з вини якого сталася ДТП, позивачу заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких [PERSON], як особа, яка має право користуватися транспортним засобом «Renault Magnum», д/номер [NUMBER], зазнав у зв'язку з пошкодженням зазначеного автомобіля, оскільки фактично був позбавлений тривалий час користуватися цим автомобілем, здійснювати певні перевезення вантажу та отримувати прибуток, і яка підлягає відшкодуванню відповідачем на підставі ст.1167 ЦК України. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги конкретні обставини справи, обсяг перенесених позивачем душевних і психічних страждань. Враховуючи викладене та вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди необхідно визначити 3000 грн. Оскільки судом встановлено, що саме відповідач [PERSON] має нести цивільну відповідальність за даним позовом, тому в задоволенні вимог позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди належить відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 458 грн. 80 коп. (вимоги майнового та немайнового характеру).

Outcome: partial