Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначив, що 09.11.2016 по вул. Ревуцького, 36/2 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Hyundai", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "Chevrolet", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля "Chevrolet", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПрАТ "СК "ВУСО" з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АЕ/7170415. ПрАТ "СК "ВУСО" визнало вказану подію страховим випадком та відповідно до страхового акту №771-24 від 30.01.2017 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 9012 грн. 16 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1849 від 30.01.2017. Відтак з моменту вказаної виплати у ПрАТ "СК "ВУСО" виникло право регресної вимоги до винуватця ДТП. 27.12.2017 між ПрАТ "СК "ВУСО" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір №27/12/2017 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, в тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АЕ/7170415 від 14.01.2016. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача 9012 грн. 16 коп. завдані збитки в порядку регресу та суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. А також витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. Ухвалою суду від 24.04.2018 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 05.12.2018 вказану позовну заяву повторно залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Відповідно до протоколу повторного авторозподілу судових справ між суддями від 16.05.2019 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Мицик Ю.С. Ухвалою суду від 17.05.2019 року провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак його представник подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 09.11.2016 по вул. Ревуцького, 36/2 у м . Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Hyundai", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "Chevrolet", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: 09.11.2016 о 01 год. 30 хв. [PERSON] по вул. Ревуцького , 36/2 в м. Києві , керував автомобілем "Hyundai", д.н.з. [NUMBER] з ознаками алкогольного сп`яніння, та не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Chevrolet", д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Hyundai", д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "СК "ВУСО" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7170415 (а.с. 11). Як встановлено судом, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля "Chevrolet", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПрАТ "СК "ВУСО" з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АЕ/7170415. (а.с.15). Згідно ремонтної калькуляції №9013 від 14.12.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Chevrolet", д.н.з. [NUMBER] , склала 17838,97 грн. (а.с. 21). На підставі страхового акту №771-24 від 30.01.2017 ПрАТ "СК "ВУСО" на виконання умов договору виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 9012, 16 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1849 від 30.01.2017 (а.с. 23). 27.12.2017 між ПрАТ "СК "ВУСО" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір №27/12/2017 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає(передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, в тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АЕ/7170415 від 14.01.2016 (а.с. 5). Таким чином до позивача перейшло право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення страхового відкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ФОП [PERSON] дійсно поніс витрати на правничу допомогу, а також детального опису робіт, що були виконані представником, матеріали позовної заяви не містять. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved