Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У серпні 2015 року ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Просило стягнути з [PERSON] на користь позивача 48307 гривень 57 копійки та судові витрати у справі. Свої вимоги мотивувало тим, що 08 липня 2014 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу „Фольксваген" д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу „Міцубісі" д.н. [NUMBER], водій якого [PERSON]. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва 22 липня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. 09 липня 2014 року до Позивача звернувся страхувальник, - [PERSON], із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору №28-0199-12-00509. 22 липня 2014 року Позивачем, на підставі Рахунку №2310153804-І від 11 липня 2014 року було складено страховий акт № ДККА-38289 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього. Позивач, на підставі вищевказаних документів, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 48307 грн. 57 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 17069 від 22.07.2014 року. У судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, у якій він позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 липня 2014 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу „Фольксваген" д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу „Міцубісі" д.н. [NUMBER], водій якого [PERSON]. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва 22 липня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. 09 липня 2014 року до Позивача звернувся страхувальник, - [PERSON], із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору №28-0199-12-00509. 22 липня 2014 року Позивачем, на підставі Рахунку №2310153804-І від 11 липня 2014 року було складено страховий акт № ДККА-38289 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього. Позивач, на підставі вищевказаних документів, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 48307 грн. 57 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 17069 від 22.07.2014 року. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Оскільки позивач виплатив на підставі страхового акту грошові кошти, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 48307 гривень 57 копійки. З огляду на наведене, позовна заява ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved