Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк (ПАТ КБ „Приватбанк) звернулось до суду з позовом до [PERSON], ВДВС Барвінківського РУЮ в Харківській області про звільнення майна з-під арешту посилаючись на наступне. 16.05.2008 року між ПАТ КБ „Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитну угоду №HAUAGA00000053, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 25220,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку, з кінцевим терміном повернення 16 травня 2028 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем 16.05.2008 року укладений договір іпотеки №HAUAGA00000053, згідно до умов якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 27 липня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Барвінківського районного управління юстиції, було накладено арешт на нерухоме майно боржника, а саме на спірну квартиру, що є предметом іпотеки, на підставі постанови № ВП 27863129 від 27.07.2011 року. 30.04.2013 року Барвінківським районним судом Харківської області ухвалено рішення по справі №2002/2039/12 за позовом ПАТ КБ „Приватбанк" до [PERSON], про звернення стягнення на предмет застави, яким позов ПАТ КБ „Приватбанк" було задоволено, звернуто стягнення на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд звільнити з-під арешту, квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], накладеного в рамках виконавчого провадження № ВП 27863129 постановою державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Барвінківського районного управління юстиції № ВП 27863129 від 27.07.2011 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, у заяві на адресу суду просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності на підставі матеріалів, що є у справі. Представник відповідача ВДВС Барвінківського РУЮ в Харківській області в судове засідання не зявився, у заяві на адресу суду просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ „Приватбанк" підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.05.2008 року між ПАТ КБ „Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №HAUAGA00000053, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 25220,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку, з кінцевим терміном повернення 16 травня 2028 року. 16.05.2008 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем укладений договір іпотеки №HAUAGA00000053, посвідчений приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 851, згідно до умов якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 32673750 від 26.01.2015 року, 16.05.2008 року приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] було зареєстровано іпотеку за реєстровим номером 7197882 та зареєстровано заборону на нерухоме майно за реєстровим номером 7197799, на підставі іпотечного договору 851. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 30.04.2013 року по справі №2002/2039/12 позовні вимоги ПАТ КБ „Приватбанк" до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно задоволено, звернуто стягнення на квартиру загальною площею 42,2 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №HAUAGA00000053 від 16.05.2008 року) Публічним акціонерним товариством Комерційний банк „ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ „ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки - в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HAUAGA00000053 від 16.05.2008 року, в розмірі 151500,00 грн. 21.05.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Барвінківського районного управління юстиції Харківської області у виконавчому провадженні № ВП 27863129 про стягнення з [PERSON] грошових коштів в розмірі 69583,00 грн. на користь [PERSON], було накладено арешт на вищевказану заставну квартиру, що є предметом іпотеки, на підставі постанови № ВП 27863129 від 27.07.2011 року. Зазначений арешт перешкоджає позивачу задовольнити свої вимоги за рахунок реалізації предмета застави. Згідно до ст. 589 ЦК України, ст. 19 Закону України „Про заставу",ст. 37 Закону України „Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному довогорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно Інструкції „Про проведення виконавчих дій" №74/5 від 15.12.1999 року, на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України „Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Відповідно до ст. 3 Закону України „Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. В даному випадку договір іпотеки був укладений, як зазначено вище, 16.05.2008 року, а всі арешти накладено пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Згідно ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Згідно ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 52 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з під арешту. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. За таких обставин, вимоги іпотекодавця, який посилався на норми ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження" щодо його права на звернення до суду з позовом про зняття арешту з іпотечного майна є законними та обґрунтованими.

Outcome: approved