Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Представник Обслуговуючого кооперативу „Житлово-будівельний кооператив "Екопарк „Сосновий бор" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд визнати недійсними договір купівлі-продажу земельної ділянки , що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,10 із цільовим призначенням для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, кадастровий номер 6321686401:00:000:0750, укладений 04 грудня 2012 року між ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор» та [PERSON] та визнати за Обслуговуючим кооперативом „Житлово-будівельний кооператив "Екопарк „Сосновий бор"право власності на вказану земельну ділянку. В обґрунтування позову вказав, що Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор» та [PERSON] 04 грудня 2012 року уклали Договір купівлі продажу, згідно якого Продавець передав у власність Покупця земельну ділянку що розташована за адресою [ADDRESS] , площею 0,10 із цільовим призначенням для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, кадастровий номер 6321686401:00:000:0750, а Покупець прийняв у власність та повинен сплатити ціну. Загальними зборами членів ОК «ЖБК «Екопарк «Сосновий Бор», згідно протоколу від 09.07.2012 року, затверджено Статут житлово-будівельного кооперативу та зареєстровано у ЕДРПОУ 10 липня 2012 року. Відповідно до статті 9 Статуту Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, що узгоджується зі ст.15 Закону України «Про кооперацію» і до компетенції яких відноситься прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном (п.9.2. Статуту), тоді як виконавчий орган кооперативу, а саме Голова кооперативу такими функціями не наділений ( п.10.2 ст.10 Статуту). Відповідно до статті 19 Закону України «Про кооперацію» володіння, користування, розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно їх компетенції, визначеної статутом кооперативу. Таким чином, згідно положень Закону України «Про кооперацію» та п. 10.2. статті 10 Статуту та п. 9.2. статті 9 Статуту, виключне право щодо прийняття рішення про відчуження майна Кооперативу належить загальним зборам членів кооперативу. Вважає,що вищевказані договори укладені Головою Кооперативу з перевищенням повноважень, оскільки повноваження розпоряджатися майном Кооперативу є лише у загальних зборів, а загальні збори не надавали згоди на відчуження майна, що підтверджується службовою запискою керівника Позивача та відповідним рішенням загальних зборів. Про укладання вищевказаного договору, позивачу стало 23 березня 2021 року, при підготовці документів для відновлення загубленого держаного акту та внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На звернення від 23.03.2021 року до ПНХМНО Хома О.В. (яка посвідчила вищевказаний договір), 26.03.2021 року позивач отримав копію вищевказаного договору. Оскаржуваний договір купівлі-продажу не був схвалений позивачем. Таким чином, оскільки вищевказані договори укладені Головою Кооперативу з перевищенням повноважень, не були погоджені ОК «ЖБК «Екопарк «Сосновий Бор», як до їх укладання та після їх укладання, позивач вважає що вищевказані договори є недійними. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З наявних матеріалів справи вбачається, що між Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор» та [PERSON] 04 грудня 2012 року було укладено Договір купівлі продажу, згідно якого Продавець передав у власність Покупця земельну ділянку що розташована за адресою [ADDRESS] , площею 0,10 із цільовим призначенням для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, кадастровий номер 6321686401:00:000:0750, а Покупець прийняв у власність та повинен сплатити ціну.(а.с.8-9) Загальними зборами членів ОК «ЖБК «Екопарк «Сосновий Бор», згідно протоколу від 09.07.2012 року, затверджено Статут житлово-будівельного кооперативу та зареєстровано у ЕДРПОУ 10 липня 2012 року.(а.с.10-13) Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі, суд вважає, що вищевказаний договір укладений Головою кооперативу Логвіновим Ю.М. з перевищенням повноважень, оскільки повноваження розпоряжатися майном Кооперативу є лише у загальних зборів, а загальні збори не надавали згоди на відчуження майна. Також вищевказаній договір не був погоджений з ОК «ЖБК «Екопарк «Сосновий Бор», ні до їх укладання ні після їх укладання, кошти по цим договорам позивачу не надходили. Вважає, що відповідач знав про обмеження у повноваженнях голови правління оскільки такі обмеження передбачені законом «Про кооперацію» та відповідач ознайомлений з положеннями Статуту позивача. У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Загальними зборами членів ОК «ЖБК «Екопарк «Сосновий Бор», згідно протоколу від 09.07.2012 року, затверджено Статут житлово-будівельного кооперативу та зареєстровано у ЕДРПОУ 10 липня 2012 року.(а.с.10-13) Відповідно до статті 9 Статуту Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, що узгоджується зі ст.15 Закону України «Про кооперацію» і до компетенції яких відноситься прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном (п.9.2. Статуту), тоді як виконавчий орган кооперативу, а саме Голова кооперативу такими функціями не наділений ( п.10.2 ст.10 Статуту). Відповідно до статті 19 Закону України «Про кооперацію» володіння, користування, розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно їх компетенції, визначеної статутом кооперативу. Аналізуючи положення Закону України «Про кооперацію» та Статуту п. 10.2. статті 10 Статуту та п. 9.2. статті 9 Статуту, суд вбачає, що виключне право щодо прийняття рішення про відчуження майна Кооперативу належить загальним зборам членів кооперативу. Отже, судом достовірно встановлено, що вищевказаний договір укладеній Головою Кооперативу Логвіновим Ю.М. з перевищенням повноважень, оскільки повноваження розпоряджатися майном Кооперативу є лише у загальних зборів, а загальні збори не надавали згоди на відчудження майна. У відповідності до вимог ст. 241 ЦК України «Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину». Оскаржувані договори купівлі-продажу не були схвалені позивачем. Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає, що позивні вимоги Обслуговуючого кооператива „Житлово-будівельний кооператив "Екопарк „Сосновий бор" до [PERSON] , про визнання договору недійсним та визнання права власності, є об`єктивними та такими що, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Вимоги абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України полягають в зобов`язанні органу або особи, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов`язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Про обізнаність відповідача [PERSON] стосовно наявності чи відсутності повноважень у Голови кооперативу свідчить зміст договору купівлі-продажу з якого вбачається, що договір укладений від імені Продавця в особі Голови Кооперативу Логвінова Ю.М., що діє на підставі Статуту, зареєстрованого державним реєстратором Харківського МВК Щербіна Л.М. 10 липня 2012 року номер запису 14801020000053278. Оскільки договір купівлі-продажу містить умову про підписання їх особою, яка діє на підставі статуту підприємства, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом у частині, яка стосується відповідних повноважень. Така позиція висловлена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України у Постанові від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними». Крім того, відповідач [PERSON] не міг не знати про такі обмеження, оскільки такі обмеження передбачені Законом України «Про кооперацію». Таким чином , суд вважає , що позивні вимоги є необ`єктивними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved