Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду перебувала цивільна справа за позовом Державного підприємства "Технік" до [PERSON], третя особа АТ «Кримська страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди , заподіяної дорожньо-транспортною пригодою . В судовому засіданні представник позивача Білоус А.Д. позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в ньому. Однак зауважив суду , що не заперечує проти задоволенні позовних вимог частково в межах суми 48821,46 грн. , оскільки сума частково сплачена страховою компанією в рахунок страхового відшкодування. Крім того не заперечив щодо повернення пошкодженого автомобіля у власність відповідача після відшкодування повної суми. Крім того просить суд стягнути суму сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнали частково лише в межах суми 48 821,46 грн. , а також зауважили, що автомобіль, хоч і пошкоджений, проте має певну цінність, а тому просять суд, після погашення всього боргу, передати відповідачу автомобіль. Представник третьої особи АТ «Кримська страхова компанія» в судове засідання не з'явилися . Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, через засоби масосової інформації. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надав. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 жовтня 2011 року о 16 год. 40 хв. на 100 км + 600 м автодороги Городище - Рівне - Старокостянтинів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марок „Опель Вектра" д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та „Мазда 6" д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що належить ДП „Технік" Постановою Рівненського міського суду від 26 грудня 2012 року по справі про адміністративне правопорушення № 1715/1478/12 встановлено вину водія автомобіля марки „Опель Вектра" д.н.з. [NUMBER] [PERSON] в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі про натягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. Відповідно до постанови суду від 26.12.2012 року вбачається, що 07 жовтня 2011 року о 16 год. 40 хв. на 100 км + 600 м авто дороги Городище - Рівне - Старокостянтинів [PERSON], керуючи автомобілем „Опель Вектра" д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не справився з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з транспортним засобом марки „Мазда 6" д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок цього транспортному засобу „Мазда 6", д.н.з. [NUMBER], 2003 р.в., що належить Державному підприємству „Технік", спричинено механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, Таким чином судом встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія [PERSON], який керував автомобілем „Опель Вектра" д.н.з. [NUMBER] і його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належний на праві власності позивачу транспортний засіб - автомобіль „Мазда 6” д.н.з. [NUMBER]. Постанова Рівненського міського суду від 26 грудня 2012 року по справі про адміністративне правопорушення № 1715/1478/12 набрала законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові слідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення їх цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності , інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.1992 року № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до даних про обсяг пошкоджень автомобіля марки „Мазда 6" д.н.з. [NUMBER], а саме відповідно до Звіту ТОВ ЕАК „Фаворит" від 16.05.2012 р №1453/4 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, збиток , завданий власникові автомобіля , в результаті його пошкодження при ДТП, без урахування величини втрат товарної вартості та з урахуванням середніх розцінок на роботи Київського регіону , складає 98 821,46 грн. Вартість проведеної експертизи становить 650,00 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в АТ "Кримська страхова компанія" (приватна) за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А0043217 від 16.06.2011 р. Як встановлено в судовому засіданні , [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність в АТ «Кримська страхова компанія» і остання відповідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснила страхове відшкодування позивачу в розмірі 50 000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.), що підтверджується належними та допустимими доказами . А тому , виходячи із зазначеного різниця між збитком, завданим власникові автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП і страховою виплатою становить 48 821,46 грн. яка підлягає стягненню. Крім того з [PERSON] підлягає стягненню 650,00 грн. витрат за проведення оцінки автомобіля марки „Мазда 6" д.н.з. [NUMBER]. оскільки зазначена витрата була понесена позивачем у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою. Відповідно до норм статей 1166, 1194 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином позивачу ДП „Технік", в результаті дорожньо-транспортної пригоди , заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 48821,46 грн. яка згідно вимог закону підлягає стягненню з [PERSON]. А також підлягає стягненню 650,00 грн. витрат за проведення оцінки автомобіля марки „Мазда 6" д.н.з. [NUMBER]. Як встановлено в судовому засіданні ,відповідач та представник відповідача заявляють про те, що позивач зобов'язаний передати пошкоджений автомобіль Mazda 6 у власність відповідача після відшкодування шкоди у розмірі 48 821, 46 грн. Згідно пояснень в судовому засіданні представника позивача автомобіль не може використовуватись за призначенням у зв'язку із повним його знищенням. Також представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти передання відповідачу автомобіля Mazda 6 після відшкодування шкоди у розмірі 48 821, 46 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», поставляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Пунктом 14 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Враховуючи те, що автомобіль Mazda 6 не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність та відповідачем заявлено вимогу передачі йому автомобіля, після відшкодування збитків то необхідно зобов'язати ДП «Технік» передати у власність [PERSON] автомобіль Mazda 6 2, після відшкодування шкоди у розмірі 48 821,46 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, рішення прийнято на користь позивача , тому судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог . На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial