Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк", просила визнати недійсним кредитний договір, укладений 23 травня 2014 року, а також генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт, укладену в той де день. В обґрунтування позову позивач послалась на ту обставину, що спірні правочини були укладені під впливом обману з боку представників відповідача. 14 квітня 2015 року позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, просила визнати недійсною лише генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, суду пояснив, що 23 листопада 2006 року між дочкою позивача [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитний договір № SADN0000010186816 на суму 3000 грн. 00 коп. за яким позичальник у встановлений договором строк грошові кошти не повернула та почала переховуватись від кредитора, який, в свою чергу, став вимагати повернення коштів від [PERSON] Намагаючись припинити тиск на свою родину [PERSON] звернулась до Миколаївського відділення відповідача, де для вирішення виниклої ситуації працівник банку запропонував сплатити за [PERSON] один платіж в 920 грн. 00 коп. з чим вона погодилась. Представник банку підготував та надав для підпису позивачу документи, на ознайомлення з якими часу надано не було, копії цих документів [PERSON] не були вручені. Вважаючи, що підписала документ про внесення платежу за дочку, [PERSON] залишила приміщення банку і вже у вересні 2014 року з телефонної розмови з працівником ПАТ КБ "ПриватБанк" довідалась про наявність за собою боргових зобов'язань за спірною генеральною угодою, яку фактично не укладала та підписала під впливом обману. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відомості про поважність причин неявки представника відповідача в матеріалах справи відсутні. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З листа ПАТ КБ "ПриватБанк" вих. № 30.1.0.0/2-2638101962 від 24 квітня 2014 року слідує, що 23 листопада 2006 року між [PERSON] та банком був укладений кредитний договір № SADN0000010186816 відповідно умов якого позичальнику були надані грошові кошти на умовах повернення строковості (до 10 листопада 2008 року) та платності. На дату складення листа заборгованість [PERSON] складала 18090 грн. 65 коп. 23 травня 2014 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт відповідно умов якої з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № SADN0000010186816 від 23 листопада 2006 року (Договір 1) сторони погодили зменшити розмір заборгованості за Договором № 1, а саме: проценти на 1302 грн. 44 коп., комісію на 407 грн. 04 коп. та пеню на 407 грн. 04 коп. Всього з дати підписання генеральної угоди заборгованість по Договору № 1 складає 16388 грн. 03 коп. Кінцевим строком повернення цих коштів щомісячними платежами визначено 31 травня 2016 року. Пунктом 1.2 генеральної угоди передбачено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань по договорам (Договору № 1 та генеральній угоді) позичальник зобов'язується в день підписання генеральної угоди мати залишок на будь-якому відкритому в банку рахунку в розмірі 920 грн. 00 коп. В день підписання генеральної угоди [PERSON] внесла на розрахунковий рахунок № [NUMBER] ПАТ КБ "ПриватБанк" 920 грн. 00 коп. В платіжному дорученні призначення платежу вказане як: переказ особистих коштів. Відомостей про призначення та інші дані щодо рахунку № [NUMBER], відкритому в ПАТ КБ "ПриватБанк", в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійним. Обманом є умисні вольові дії однієї зі сторін, направлені на невірне усвідомлення другою стороною обставин, що мають істотне значення. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем суду не представлено у встановленому цивільним процесуальним законом порядку належних та допустимих доказів вчинення представником ПАТ КБ "ПриватБанк" дій, визначених ст. 230 ЦК України, до або під час укладення спірної генеральної угоди. Таким чином, позов задоволенню не підлягає. У зв'язку з відмовою в позові судові витрати позивача присудженню за рахунок відповідача не підлягають. Відомостей про судові витрати відповідача матеріали справи не містять.

Outcome: dismissed