Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 06.06.2015 року в м. Києві на перерхресті вилиць Жукова-Волкова, відбулось ДТП з вини відповідача [PERSON], який керуючи автомобілем «Чері» д.н.з. [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем "Форд" д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] В результаті ДТП механічні пошкодження отримав автомобіль позивача, що згідно висновку про оцінку майна №287-1 від 31.07.2015 року складає суму 24 560 грн. 48 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду, яку він оцінив в 7000 грн. Позивач у судове засідання з'явився, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Заслухавши позивача дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Перед початком розгляду справи по суті позивач повідомив суд про те, що ним подано суду всі докази в підтвердження позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що 06.06.2015 року в 22.15 год. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки "Чері" д.н.з. [NUMBER] на перехресті вулиць Жукова-Волкова в м.Києві, не врахував дорожньої обстановки та не надав дороги автомобілю "Форд" д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого сталось зіткнення даних транспортних засобів та призвело до механічних пошкоджень автомобілів. Таким чтном, своїми діями порушив п. 2.3(б), 16.12 ПДР та скоїв порушення перердбачене ст.124 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 02.07.2015 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.5), однак відсутня відмітка про набрання постановою законної сили. Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З позовних вимог вбачається, що зі звіту №287-1 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ від 31.07.2015 року вбачається, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля "Форд" д.н.з. [NUMBER] складає 24 560 грн. 48 коп. Однак, до суду надано неналежну копію вказаного звіту, з якої не можливо прочитати та встановити, до якого саме висновку дійшов експерт та якою є дійсна сума матеріального збитку завданого позивачу. Крім того, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, чи була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача в момент ДТП, у зв"язку з чим суд не може встановити чи є відповідача [PERSON] належним відповідачем у вказаній справі. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов'язок по доведенню обставин справи покладено на кожну із сторін, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами як суми матеріального збитку так і факту що саме [PERSON] є належним відповідачем у справі. Позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п.5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Позивачем моральну шкоду обґрунтовував тим, що він отримав моральні страждання внаслідок ДТП, оскільки був змушений замість свого автомобіля користуватись громадський транспортим, що викликало суттєві незручності у пересуванні у його та його близьких родичів. Виходячи з того, що [PERSON] не подав жодного доказу, що підтверджує факт завдання йогму моральної шкоди внаслідок ДТП, у цій частині позовних вимог також необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати не підлагаєть стягненню з відповідача. Зважаючи на викладене,

Outcome: dismissed