Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просить позовні вимоги про визнання зняття арешту з коштів боржника задовольнити, постанову державного виконавця Попаснянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлшіння юстиції у Луганській області Селезньова Анатолія Григоровича про арешт майна боржника від 02.07.2019 р. скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок № [NUMBER] , відкритий в ТВБВ № 10012/0193 ЛОУ ПАТ "Ощадбанк" для перерахування заробітної плати,а також стягнути з Попаснянського РВДВС ГТУЮ у Луганській області на користь позивача понесені по справі судові витрати у розмірі 384грн. 20 коп. В обґрунтування позову позивач зазначає, що згідно виконавчого листа № 2-288 виданого 28.02.2005 р. Попаснянським районним судом щодо стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку і до його повноліття, державним виконавцем Попаснянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлшіння юстиції у Луганській області Селезньовим А.Г. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №8475521. 10.05.2019 року державним виконавцем Попаснянського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області Селезньовим А.Г. винесено постанову про звернення стягнення на заробтіну плату, пенсію, стипендію та інші доходи відносно нього. На підставі вказаної постанови з 10.05.2019 р.щомісячно у розмірі 50% здійснюється відрахування із його заробітної плати, які він отримує працюючи на ТДВ "Попаснянський ВРЗ". 02.07.2019 року державним виконавцем Попаснянського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області Селезньовим А.Г. винесено постанову про арешт коштів боржника, за якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках в банківських установах, які належать йому, в результаті чого арештовано його рахунок [NUMBER] , який використовується в ТВБВ № 10012/0193 ЛОУ ПАТ "Ощадбанк" для перерахування йому заробітної плати. У зв`язку з арештом рахунку позивача позивач не може отримувати заробітну плату, яка являється єдиним джерелом існування. Позивач в поданій заяві зазначає, що накладання арешту на рахунок його, як боржника унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат, що призводить до порушення його конституційних прав. Позивач підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити поданий позов. Представник відповідача Попаснянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскаржавану постанову про арешт коштів боржника було винесено державним виконавцем відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», просив у задоволенні позовної заяви відмовити повністю та справу розглянути у відсутність представника. Третя особа була повідомлена про розгляд справи належним чином, до суду не з`явилась, заперечень за позов не надавала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Предметом даного судового розгляду є оскарження Постанови державного виконавця про арешт коштів боржника. Суд зазначає, що позивач звернувся до суду із позовною заявою, зазначаючи, що порушено його конституційне право, не визначаючи саме яке, але з тексу позовної заяви вбачається, що позивач зазначає про неможливість своєчасно отримувати заробітну плату. При тім, в прохальній частині позивач просить скасувати Постанову державного виконавця, задовольнити його позовні вимоги про «визнання зняття арешту з коштів боржника» (формулювання незрозуміло, скоріш позивач бажав зняти арешт з коштів боржника). Однак, суд вертає увагу, що самої вимоги про зняття арешту з коштів боржника в прохальній частині позову - немає. Враховуючи такі вимоги позивача, суд зазначає. Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. При цьому, на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. Також, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Враховуючи визначені правові положення, суд зазначає позовні вимоги позивача не містять вимог про захист майнових прав, а позивач фактично оскаржує дії державного виконавця і помилково стверджує, що арешт на рахунок боржника унеможливлює своєчасну виплату йому заробітної плати, оскільки виплата заробітної плати позивачу здійснюється на підставі ст..24 ЗУ «Про оплату праці» за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати здійснюється через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця, що не було спростовано позивачем. З копії постанови про арешт майна боржника від 02.07.2019 року вбачається, що державним виконавцем Попаснянського районного відділу держаної виконавчої служби ГТУЮ в Луганській області Селезньовим А.Г. при примусовому виконані виконавчого листа №2-288 виданого 28.02.2005 року Попаснянським районним судом Луганської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 23.02.2005 р. і до його повноліття накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках в банківських установах, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] , [INFO] /а.с.5/. При тім, в пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" (далі Постанова) зазначено про те, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. А так, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вимогою про скасування постанови державного виконавця, що є наслідком оскарження дій державного виконавця, або бездіяльності державного виконавця, яке має вирішуватися в порядку судового контролю за виконанням судових рішень у цивільних справах (розділ VII ЦПК України) із врахуванням ст. 447 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи. З огляду на наведене, суд вважає, що позивач звернувся до суду не у спосіб, передбачений вимогами цивільно-процесуального закону, в з`язку із чим у задоволенні поданого позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed