Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» про стягнення страхового відшкодування з урахуванням фінансових санкцій за невиконання зобов»язань. Мотивуючи свої вимоги тим, що 08 листопада 2014 року о 11 годині 50 хвилин на бульв. Перова в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER], який йому належить, й під його керуванням, та автомобіля "Рено", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який, керуючи вказаним автомобілем не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив з автомобілем "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER], який рухався попереду, зіткнення. В наслідок ДТП було завдано майнової шкоди його автомобілю. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Рено", державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8682164 від 12 вересня 2014 року зі строком дії з 12 вересня 2014 року по 11 вересня 2015 року. З метою визначення розміру збитку, завданому транспортному засобу внаслідок ДТП, ним замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Так, згідно Звіту від 12 листопада 2014 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного ТОВ «ЕАК «Довіра», вартість матеріального збитку завданого автомобілю "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER], становить 31 176 грн. 21 коп. Оскільки ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» не відшкодовано йому вказані збитки, за відрахуванням суми франшизи - 500 грн. 00 коп., просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» 30 676 грн. 21 коп. - страхового відшкодування (31 176 грн. 21 коп. - 500 грн. = 30 676 грн. 21 коп.), 3 983 грн. 71 коп. - пеню за наслідками невиплати страхового відшкодування; 199 грн. 19 коп. - три відсотки річних. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 22 червня 2015 року (а.с.31), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просила їх задовольнити. Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином згідно - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 08 листопада 2014 року о 11 годині 50 хвилин на бульв. Перова в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу, й під його керуванням, та автомобіля "Рено", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який, керуючи вказаним автомобілем не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив з автомобілем "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER], який рухався попереду, зіткнення (а.с.6). В наслідок ДТП було завдано майнової шкоди автомобілю, який належить позивачу (а.с.6, 33, 34). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.6). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Рено", державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» згідно полісу № АІ/8682164 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12 вересня 2014 року зі строком дії з 12 вересня 2014 року по 11 вересня 2015 року (а.с.7). З метою визначення розміру збитку, завданому транспортному засобу внаслідок ДТП, позивачем замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Так, згідно Звіту від 12 листопада 2014 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного ТОВ «ЕАК «Довіра», вартість матеріального збитку завданого автомобілю "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER], становить 31 176 грн. 21 коп. (а.с.9-18), який позивач просить відшкодувати. Проте, відшкодуванню підлягає не вартість матеріального збитку завданого автомобілю, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 26 710 грн. 40 коп., як визначено вказаним Звітом (а.с.18), й за відрахуванням суми франшизи - 500 грн. 00 коп. згідно полісу, тобто 26 210 грн. 40 коп. (26 710 грн. 40 коп. - 500 грн. 00 коп. = 26 210 грн. 40 коп.), виходячи із таких правових підстав. Статтею 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте, частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд застосовує спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за наслідками вимог частини 3 статті 22 ЦК України. Оскільки ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» не відшкодовано позивачу вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, вказана сума, за вирахуванням суми франшизи, має бути стягнута з вказаної страхової компанії. Страховa франш?иза - частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку. Проте, не всі вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними. Так, вимоги в частині стягнення фінансових санкцій (пені) за наслідками невиконання умов договору щодо виплати страхового відшкодування не можуть бути задоволені з тих підстав, що вони не засновані на вимогах чинного законодавства, оскільки положення п. 37.2 ст. 37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", регулює правовідносини страховика і страхувальника за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позивач не є суб"єктом цього договору, а тому правових підстав щодо стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» пені немає. Таку позицію сформував Верховний Суд України при розгляді справи про стягнення пені за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 вересня 2012 року. Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч.1 ст. 3607 ЦПК України). Вимоги про стягнення трьох відсотків річних також не підлягають задоволенню, виходячи із таких правових підстав. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, до правовідносин, що склалися між сторонами у справі, а саме потерпілим від протиправних дій страхувальника відповідача у справі й відповідачем не можуть бути застосовані правові наслідки, що передбачені ст.ст. 526, 625 ЦК України, оскільки між цими сторонами відсутні договірні правовідносини, а відтак й наслідки невиконання зобов»язань за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відсутні. За правилами ст. 5 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами (полісами) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються саме цим Законом. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Оскільки позивач не є суб"єктом договірних правовідносин з ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА», а тому правових підстав щодо стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» три проценти річних від простроченої суми, немає. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги розмір задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити й понесені позивачем судові витрати -судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача згідно частки його матеріальної відповідальності. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, ст. ст. 22, 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: partial