Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У зв'язку з тим, що 11 липня 2013 року [PERSON], керуючи вантажним сідловим тягачем марки "MAN TG 460", державний номерний знак [NUMBER] в порушення п.16.11. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, не дав дорогу автомобілю марки "Кіа Picanto", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та допустив зіткнення з даним автомобілем, після зіткнення сідловий тягач марки "MAN TG 460", державний номерний знак [NUMBER] змінив напрямок руху та здійснив наїзд на належний їй, позивачці, автомобіль марки "Ford Fusion Comfort", державний номерний знак [NUMBER], вантажний сідловий тягач, яким керував [PERSON] належав на праві власності ПП "Караван" та був застрахований в ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" ("Ютіко"), вона вчасно звернулася до страхової компанії з заявою про відшкодування завданої шкоди та подала всі необхідні для цього документи, але відповідач в добровільному порядку не відшкодовує страхове відшкодування, позивачка звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 48791,39 грн. В суді позивачка [PERSON] позов підтримала, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, пояснила, що вона не згідна з розміром збитків, на які вказує відповідач у своїх запереченнях. Вважає, що сума збитків, обрахована страховою компанією, є заниженою, просить задоволити позов і стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 48791,39 грн. Представник позивача [PERSON] в останнє судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про розгляд справи своєчасно і належним чином. Причину неявки не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Позивачка не заперечила проти закінчення розгляду справи у його відсутності. В перших судових засіданнях, в які з'явився представник позивачки, він позов підтримував, пояснював, що ні позивачка [PERSON], а ні страхова компанія не заперечують розміру матеріальних збитків, завданих автомобілю в результаті вчинення ДТП в сумі 91742,64 грн., який був визначений аварійним комісаром [PERSON] у своєму звіті № 068П від 26 липня 2013 року. Проте не погоджуючись із вартістю автомобіля після вчинення ДТП, страхова компанія замовила автотоварознавче дослідження, яке було проведене на підставі лише фотографій пошкодженого автомобіля, а безпосередній огляд автомобіля проведений не був, що є грубим порушенням нормативних документів, діючих в галузі оціночної діяльності. Просив позов задоволити і стягнути з відповідача суму страхового відшкодування, визначену у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, місце і час розгляду справи своєчасно і належним чином. В одне із судових засідань подавав заяву про слухання справи без його участі. Протокольною ухвалою Рівненського районного суду від 02 жовтня 2014 року було визнано явку представника відповідача до суду обов'язковою і зобов'язано його надати суду заяву про виплату страхового відшкодування, акт огляду пошкодженого транспортного засобу, фотознімки пошкодженого транспортного засобу, страховий акт, копію довідки ДАІ про пошкодження автомобіля, страховий поліс на сідловий тягач марки "MAN TG 460" державний номерний знак [NUMBER] та інші наявні документи по страховому випадку. Представник відповідача протокольну ухвалу не виконав, не з'явився в судове засідання і не надав суду вказані документи. В запереченнях на позовну заяву представник відповідача - ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", зазначав, що страхова компанія не згідна з вартістю залишків автомобіля марки "Ford Fusion Comfort" після вчинення ДТП в розмірі 44133,25 грн, яка на їх думку є заниженою. В зв'язку з цим ПрАТ "УТСК" замовило власне автотоварознавче дослідження. Відповідно до [PERSON] сертифікату № 80/02/14 вартість залишків вказаного автомобіля після ДТП складає 70595,96 грн., тому розмір страхового відшкодування з врахуванням розміру франшизи в сумі 500 грн. повинен становити 20646,68 грн. Судом встановлено, що 11 липня 2013 року [PERSON], керуючи вантажним сідловим тягачем марки "MAN TG 460", державний номерний знак [NUMBER] в порушення п.16.11. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, не дав дорогу автомобілю марки "Кіа Picanto", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та допустив зіткнення з даним автомобілем. Після зіткнення сідловий тягач марки "MAN TG 460", державний номерний знак [NUMBER] змінив напрямок руху та здійснив наїзд на належний [PERSON] автомобіль марки "Ford Fusion Comfort", державний номерний знак [NUMBER], в результатті чого вказаний транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Ухвалою Рівненського районного суду від 26.12.2013 року [PERSON], водія вантажного сідлового тягача марки "MAN TG 460", державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності ПП "Караван", було визнано винним у скоєнні ДТП. Зазначений вище транспортний засіб було застраховано в ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" ("Ютіко") - страховий поліс № АС/1887494. Відповідно до звіту № 068 П від 26.07.2013 року про оцінку автомобіля "Ford Fusion Comfort", державний номерний знак [NUMBER], проведеного аварійним комісаром ПП "Експерт-Сервіс-Альфа" [PERSON], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 91742,64 грн. [PERSON] звіту спеціаліста-автотоварознавця № 046П від 20.05.2014 року про визначення ринкової вартості працездатних складових автомобіля вбачається, що ринкова вартість транспортного засобу після ДТП становить 44133,25 грн. За виконання вказаного звіту [PERSON] було сплачено 1200 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 39 від 20.05.2014 року, копія якої долучена до матеріалів справи. В установлений законом строк [PERSON] звернулася до ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" із заявою про виплату страхового відшкодування та надала необхідні для цього документи. [PERSON] листа ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" № 712-у від 31.03.2014 року, адресованого [PERSON], вбачається, що після розгляду наданих нею документів за страховим випадком, що стався 11.07.2013 року було складено страховий акт № 945-1-13 та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Однак, в передбачений законом місячний термін страхове відшкодування виплачене не було, що змусило позивача звертатися до суду з позовом. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик здійснює відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що шкода, яка була завдана в результаті ДТП [PERSON] підлягає відшкодуванню страховою компанією ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", яка застрахувала цивільно-правову відповідальність власника вантажного сідлового тягача марки "MAN TG 460" в сумі 47591,39 грн., що становить різницю між сумою матеріального збитку і вартістю автомобіля марки "Ford Fusion Comfort" після пошкодження (за мінусом франшизи). Крім того, зі страхової компанії підлягають стягненню витрати [PERSON] на проведення оцінки вартості пошкодженого автомобіля в сумі 1200 грн. Зазначені в запереченні на позовну заяву доводи представника відповідача про те, що ринкова вартість автомобіля після ДТП в сумі 44133,25 грн., обрахована відповідно до Звіту № 046П, є значно заниженою, суд не може взяти до уваги, як і не може вважати належним доказом наданий представником відповідача [PERSON] сертифікат № 80/20/14 складений аварійним комісаром [PERSON], згідно якого ринкова вартість автомобіля після ДТП становить 70595,96 грн. З вказаного аварійного сертифікату вбачається, що аварійний комісар не здійснював безпосередній огляд пошкодженого транспортного засобу, а під час проведення оцінки користувався даними, що містяться у звіті експерта-оцінювача [PERSON] № 068 П та проводив дослідження на підставі фотографій, наданих замовником аварійного сертифікату. [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та фонду Державного майна України № 145/5/2092 від 24.11.2003 року вбачається, що визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Відтак вищевказаний аварійний сертифікат складений з грубим порушенням нормативних документів в галузі оціночної діяльності, а тому не може бути визнаний судом як належний доказ. Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що відповідачем не було надано суду жодних документів, які витребовувалися судом, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх зобов'язань та виплати страхового відшкодування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в наявності є порушення права позивачки [PERSON], за захистом якого спрямоване її звернення до суду, позов є обгрунтованим і доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого був звільнений позивач при подачі позову до суду.

Outcome: approved