Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

09.11.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на ? частку домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, Новоазовський район, смт. Седово, вул. Седова, 75; припинити між [PERSON] і [PERSON] право спільної сумісної власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Донецька область, Новоазовський район, смт. Седово, вул. Седова, 75; визнати за [PERSON] право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,0787, кадастровий номер 1423655400:000:0171, розташованої за адресою: Донецька область, Новоазовський район, смт. Седово, вул. Седова, 75; припинити між [PERSON] і [PERSON] право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0787, кадастровий номер 1423655400:000:0171, яка розташована за адресою: Донецька область, Новоазовський район, смт. Седово, вул. Седова, 75; поділити спільне з відповідачем майно, яке є об'єктом спільної сумісної власності, виділивши позивачу автомобіль "Шефролет-Епіка" державний реєстраційний номер № [NUMBER], визнати за позивачем право власності на автомобіль "Шевролет-Епіка" державний реєстраційний номер № [NUMBER]; виділити відповідачу автомобіль "Мазда" державний реєстраційний номер АА 796 JJ. Позов обґрунтований тим, що 21.09.2002 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований віддділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 65. 25.07.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (попереднє прізвище - Вовк) був розірваний Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 52. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. У 2013 році відповідач змінив своє прізвище з "Вовк" на "Михайлов". В період шлюбу ними було придбане майно, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а саме: житловий будинок під знос, розташований по вул. Седова, 75 в смт Седово Новоазовського району Запорізької області. В 2005 році, після зносу зазначеного домоволодіння на його місці за вказаною адресою був збудований житловий будинок та господарські споруди. Право власності на вказане домоволодіння було оформлено на ім'я відповідача [PERSON] Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку відповідач [PERSON] (Вовк) є власником земельної ділянки площею 0,0787 га, розташованої в смт Седово Новоазовського району Донецької області, вона призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Також під час шлюбу сторонами були придбані: автомобіль [NUMBER] та автомобіль "Мазда" державний реєстраційний номер АА 796 JJ. Право власності на вищевказані транспортні засоби було оформлено на ім'я відповідача. Згоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто, тому позивач звернулась до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя. Ухвалою судді від 10.11.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 10.11.2017 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову і накладено арешт на житловий будинок і земельну ділянку, які є предметом спору. Ухвалою суду від 06.12.2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ПАТ «КБ «Приватбанк». Ухвалою суду від 21.12.2017 року, у звязку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року судом вирішено продовжувати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги лише в частині припинення за позивачем та відповідачем права спільної сумісної власності на домоволодіння та земельну ділянку розташовані по вул. Седова, 75 в смт. Седово Новоазовського району Донецької області та визнання за позивачкою [PERSON] права власності на 1/2 частку домоволодіння і земельної ділянки за вищевказаною адресою, уточнивши, що зменшує позовні вимоги в частині поділу спільних з відповідачем транспортних засобів, і тому просив їх не розглядати. Відповідач [PERSON] (попереднє прізвище - Вовк) в судові засідання не зявився, судові повістки були повернені підприємством поштового звязку через неможливість відправлення кореспонденції на непідконтрольну територію. Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», інформація про дату, час і місце розгляду справи розміщувалась на офіційному сайті судової влади. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ПАТ КБ «Приватбанк» в жодне судове засідання уповноваженого представника не направив, про причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмових пояснень із обґрунтуванням правової позиції і зазначенням доказів суду не надав. Зважаючи на те, що судом вживались всі можливі заходи для виклику відповідача в судове засідання, та з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд, зі згоди представника позивача, вважає можливим провести розгляд справи в заочному порядку без участі відповідача, на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України за наявними у справі доказами. Заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на наступних підставах. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 21.09.2002 року був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 65. Згідно з актом введення в експлуатацію, затвердженого 25.02.2003 року, [PERSON] збудував житловий будинок № 75 по вул. Седова в смт. Седове Новоазовського району Донецької області. 27.03.2006 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Сєдовської селищної ради, яким посвідчено право власності на будинок, розташований за адресою: Донецька область, Новоазовський район, смт. Сєдове, вул. Сєдова, 75. Крім того, згідно з копіями державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.02.2004 року та витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру, [PERSON] оформив у власність земельну ділянку площею 0.0787 га, розташована по вул. Седова, 75 в смт Седово Новоазовського району Донецької області, кадастровий номер 1423655400:000:0171. Земельна ділянка призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. На підставі отриманої судом Інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.11.2017 року, право власності на вказані житловий будинок і земельну ділянку зареєстровані за громадянином [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]). Одночасно на підставі даних Реєстру встановлено, що на житловий будинок і земельну ділянку зареєстровано обтяження у виді іпотеки на підставі договору № 370 від 21.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], іпотекодержателем визначено ПАТ «КБ «Приватбанк». Згідно з отриманою довідкою Територіального сервісного центру № 1441 в м. Маріуполі від 16.12.2017 року № 31/5-1441-12608, транспортні засоби за [PERSON] не зареєстровані. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-НО № 293032 від 25.07.2017 року шлюб між сторонами був розірваний Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 52. Для ідентифікації особи відповідача, позивачем надано суду копію пенсійного посвідчення [PERSON],[INFO], РНОКПП [NUMBER], копію паспорта громадянина України на [PERSON], копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП на [PERSON] від 31.01.2008 року. Крім того, позивачем також надана довідка Міністерства юстиції ДНР від 30.03.2018 року, в якій зазначено, що у актовий запис про реєстрацію шлюбу від 21.09.2002 року № 65 внесені зміни 23.08.2013 року, а саме змінено прізвище особи з «Вовк» на «Михайлов». Відповідно до довідки МВС ДНР від 09.10.2017 року, [PERSON], [INFO], 02.03.2013 року отримав паспорт у звязку зі зміною прізвища з «Вовк» на «Михайлов». Згідно з довідкою Приазовського районного відділу ДРАЦС від 23.02.2018 року на запит суду, встановлено наявність актового запису про встановлення батьківства від 02.08.1978 року, відносно громадянина [PERSON] ([PERSON] після встановлення батьківства) [PERSON], [INFO]. Виходячи з характеру спірних правовідносин суд керується наступними правовими нормами. Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В силу частин 1, 3 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно зі статтею 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На переконання суду, надані позивачем докази доводять набуття у власність в період шлюбу сторонами житлового будинку і земельної ділянки, що презюмує його належність подружжю на праві спільної сумісної власності. В судовому засіданні представник позивачки пояснив, що будинок був збудований за спільні кошти подружжя у період шлюбу. Будь-яких доказів того, що будинок і земельна ділянка є особистою власністю відповідача, суду надано не було. Також, на переконання суду реєстрація іпотеки на спірне майно не може бути перешкодою для реалізації права особи на поділ майна, набутого в період шлюбу. Крім того, іпотекодержателем ПАТ «КБ «Приватбанк» жодні вимоги на спірне майне не заявлялись. Суд вважає, що сукупність наданих позивачем доказів доводить зміну відповідачем прізвища з «Вовк» на «Михайлов». При цьому, оцінюючи надані позивачем докази, видані на тимчасово непідконтрольній території суд враховує, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вони є недійсними і не створюють правових наслідків, проте на переконання суду зазначені у таких документах факти можуть враховуватись у сукупності з іншими доказами для підтвердження певних обставин і подій, які з урахуванням проведення антитерористичної операції не можуть бути доведені іншим способом. Враховуючи, що позивачкою заявлені позовні вимоги про визнання за нею права власності на ? ідеальну частку будинку і земельної ділянки, без поділу в натурі, що з огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства не суперечить вимогам закону, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved