Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Регіональний сервісний центр МВС в Чернівецькій області про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та поділ майна подружжя. Посилався на те, що з відповідачкою [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2014 року по 22.12.2016 року. За час шлюбу за спільні кошти ними було придбано два автомобіля, а саме: автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», 2010 року випуску, номерний знак [NUMBER] , та автомобіль марки «Hyundai Tucson», 2010 року випуску, номерний знак [NUMBER] , які були зареєстровані на ім`я дружини. З отриманої відповіді із Регіонального сервісного центру він дізнався, що автомобіль марки «Hyundai Tucson» дружиною проданий її батьку - [PERSON] за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 7341/2016/000099, а автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI» проданий [PERSON] за договором купівлі-продажу транспортного засобу №734182016/000151. Зазначав, що згоди на укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу він не надавав. З урахуванням наведеного та враховуючи збільшення позовних вимог, [PERSON] , просив суд, визнати автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», 2010 року випуску, номерний знак [NUMBER] та автомобіль марки «Hyundai Tucson», 2010 року випуску, номерний знак [NUMBER] , об`єктами спільної сумісної власності подружжя; визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Hyundai Tucson», 2010 року випуску, номерний знак [NUMBER] , який укладений 20.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Регіональним сервісним центром МВС України в Чернівецькій області за № 7341; виділити йому у власність автомобіль марки «Hyundai Tucson», 2010 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 69799 грн. в якості грошової компенсації різниці 1/2 частки від загальної вартості спірних автомобілів та вартості виділеного йому у власність автомобіля, та припинити право спільної сумісної власності подружжя на вищевказані транспортні засоби. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об`ємі та просив позов задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та відповідно до поданого відзиву на позов, зазначила, що спірні транспортні засоби були придбані в період шлюбу, проте за особисті кошти [PERSON] , виручені від продажу належного їй до шлюбу майна і це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю [PERSON] . Просить відмовити в задоволенні позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтований і підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 12.08.2014 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 12.08.2014 року, актовий запис 1271 (а.с. 11 т. 1). Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.12.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 147 т. 1). Згідно із заявою від 19.11.2015 року № 76792514 власник [PERSON] просить провести реєстрацію транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», кузов № [NUMBER] , 2010 року випуску, на підставі довідки-рахунку серії ААЕ №951457 (а.с. 13 т. 1). Відповідно до заяви від 12.01.2016 року № 83496289, власник [PERSON] просить провести перереєстрацію транспортного засобу «Hyundai Tucson», кузов № [NUMBER] , 2010 року випуску, на підставі довідки-рахунку серії ААЕ №371070 (а.с. 18 т. 1). Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу від 20.07.2016 року № 7341/2016/000099 [PERSON] зобов`язується передати у власність [PERSON] транспортний засіб марки «Hyundai Tucson», кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] 12 січня 2016 року (а.с. 22 т. 1). Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22.07.2016 року № 7341/2016/000151, [PERSON] зобов`язується передати у власність [PERSON] транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] 19 листопада 2015 року (а.с. 27 т. 1). Відповідно до пункту 1.1 цього договору купівлі-продажу продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність транспортний засіб, який має такі характеристики: марка «Mercedes-Benz» модель «Sprinter 316 CDI», 2010 року випуску, колір білий, зареєстрований за Продавцем 19 листопада 2015 року підрозділом МВС України. За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складала 10 000 грн. (а.с. 27 т.1). Із акта комісії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний острів» від 26.09.2016 року, встановлено, з січня 2014 року по серпень 2016 року за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] проживали разом за вищевказаною адресою без реєстрації та вели спільне господарство (а.с. 58 т. 1). Відповідно до висновку експерта Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 01.03.2017 року № 121-а, середньоринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «316CDI», номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , 2010 року випуску, станом на 18 листопада 2015 року, становила 620 898,52 грн. Середньоринкова вартість цього ж автомобіля станом на 21.07.2016 року, становила 605 896,83 грн. Середньо-ринкова вартість автомобіля марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , 2010 року випуску, станом на 18.11.2015 року, становила 402 205,32 грн. Середньоринкова вартість цього ж автомобіля станом на 19.07.2016 року, становила 392 732,70 грн. (а.с. 175 т. 1). Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку транспортного засобу від 01.03.2017 року № 95 середня ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 316CDI», номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , на дату оцінки складає 642 690 грн. (а.с. 192 т.1). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку транспортного засобу від 01.03.2017 року № 96 середня ринкова вартість автомобіля марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , на дату оцінки складає 415 600 грн. (а.с. 194 т. 1). Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз від 11.09.2017 року № 1858, середня ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», 2010 року випуску, на час проведення експертизи становить 501 190 грн (а.с. 22-24 т. 2). Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи Львівського Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.09.2017 року № 1859, ринкова вартість автомобіля «Hyundai Tucson», 2010 року випуску, кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , з урахуванням його стану на момент обстеження 12.06.2017 року, в цінах на дату завершення експертизи 12.09.2017 року, складає 361 592 грн (а.с. 2-20 т. 2). Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 14.11.2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , в зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 61 т. 3). Згідно Висновку експерта № 018/2 від 04 серпня 2020 р., складеного СП "Західно-український експертно-консультативний центр", дійсна ринкова вартість транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, 2010 р.в., держ. номер [NUMBER] , на день дослідження становить 216 431грн. (а.с. 65-77 т. 3 ). Згідно Висновку експерта № 019/2 від 04 серпня 2020 р., складеного СП "Західно-український експертно-консультативний центр", дійсна ринкова вартість транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, 2010 р.в., VIN-код [NUMBER] , на день дослідження становить 340 780 грн. (а.с. 78- 88 т. 3). Так, частиною 1 статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України). Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та інших, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу . Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує». За положеннями статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Таким чином, сімейне законодавство передбачає виникнення спільної сумісної власності на майно і рівні права подружжя щодо володіння, користування і розпорядження ним. Судом встановлено, а відповідачами не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, стосовно транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», кузов № [NUMBER] , 2010 року випуску, та автомобіля марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , 2010 року випуску. В той же час відповідач [PERSON] відчужила транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», кузов № [NUMBER] , 2010 року випуску, та автомобіль марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , 2010 року випуску ще під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі до звернення позивача [PERSON] до суду з позовом про поділ майна подружжя. Отже на час звернення [PERSON] до суду з позовом у цій справі транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», кузов № [NUMBER] , 2010 року випуску, та автомобіль марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , 2010 року випуску, вже не були об`єктом спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин на час звернення позивача до суду з позовом він отримав право на компенсацію половини вартості спільного сумісного майна подружжя, а спірні автомобілі вже втратили статус спільного сумісного майна подружжя, тому укладанням оспорюваного договору купівлі-продажу автомобіля не порушено права [PERSON] , як власника спільного сумісного майна подружжя. Судом встановлено, що спірний автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», 2010 року випуску, продано в період шлюбу, доказів того, що кошти, отримані від продажу спірного автомобіля, витрачено не в інтересах сім`ї, не надано, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за вказаний автомобіль. Судом встановлено, що відповідно до договору від 20.07.2016 року [PERSON] продала автомобіль марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , 2010 року випуску, [PERSON] . В своїх поясненнях відповідач [PERSON] не заперечувала той факт, що покупцю [PERSON] було відомо, що вказаний автомобіль було придбано подружжям під час перебування в шлюбі, оскільки останній є її батьком, а також вказувала, що [PERSON] не сплачув їй будь-яких коштів за придбання вказаного автомобіля. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). У пунктах 22, 24, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільні речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] , просив визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Hyundai Tucson», 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який укладений 20 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Регіональним сервісним центром МВС України в Чернівецькій області за № 7341, виділити йому у власність автомобіль марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , 2010 року випуску та стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти, як грошову компенсацію частки від загальної вартості спільних автомобілів. Системний аналіз норм процесуального законодавства, свідчить про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оскільки відповідач [PERSON] розпорядилась транспортним засобом марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , 2010 року випуску, що є спільною сумісною власністю подружжя на власний розсуд, за відсутності письмової згоди позивача, а тому позивач має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного транспортного засобу та така компенсація підлягає стягненню з відповідача, виходячи з вартості транспортного засобу на час розгляду справи. Відповідно до частини четвертої статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. А згідно з частиною п`ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Автомобіль марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , 2010 року випуску є неподільним майном. Відповідач [PERSON] згоду на отримання грошової компенсації замість частки у спірному автомобілі не надала. Крім того позивач [PERSON] не вносив на депозитний рахунок грошової суми для виплати грошової компенсації відповідачу [PERSON] , а тому вимоги позивача виділити йому у власність автомобіль марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , 2010 року випуску, не підлягають до задоволення. [PERSON] звернувшись до суду з цим позовом надав згоду на присудження йому грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на вказане майно. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя, визначення для цілей грошової компенсації частки такого з подружжя у вартості спірного майна, підлягає ринкова вартість спірного майна на час розгляду справи. Згідно Висновку експерта № 018/2 від 04 серпня 2020 р., складеного СП "Західно-український експертно-консультативний центр", дійсна ринкова вартість транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, 2010 р.в., держ. номер [NUMBER] , на день дослідження становить 216 431 грн. Отже вимога позивача про стягнення із відповідача на його користь компенсації 1/2 частини від вартості автомобіля марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , 2010 року випуску, підлягає до задоволення, а з відповідача [PERSON] слід стягнути 108 215,50 грн. (216 431 грн. : 2), як грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності на вказане майно. В той же час стягнення компенсації половини вартості транспортного засобу виключає можливість визнання недійсною угоди про відчуження транспортного засобу.

Outcome: partial