Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до приватного підприємства "Капі Сфера" про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02 грудня 2014 року по вул.Заводській у м.Павлограді сталася ДТП, водій [PERSON] керуючи автомобілем "Газ-3302" державний номер [NUMBER] при здійсненні повороту ліворуч не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїжджій частині, не пропустив транспортний засіб "Деу Сенс" державний номер [NUMBER] під керуванням позивача. Транспортний засіб "Газ-3302" державний номер [NUMBER] було застраховано в ПрАТ "Страхова група "ТАС". Постановою суду було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Розмір збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП склав 4967,85 грн., з яких 3293,19 грн. було відшкодовано ПрАТ "Страхова група "ТАС". Розмір страхового відшкодування зменшено на коефіцієнт зносу замінених складових у розмірі 674,66 грн., а також на 1000 грн. - франшизи. На момент вчинення ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем та виконував трудові обов'язки. Позивач зазначає, що працівником відповідача внаслідок ДТП було спричинено моральну шкоду позивачу, оскільки він був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем. У зв'язку із зазначеним позивач просить стягнути з відповідача 1000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - франшизи та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5000 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. 02 грудня 2014 року по вул.Заводській у м.Павлограді, водій [PERSON], керуючи автомобілем "Газ-3302" державний номер [NUMBER], при здійсненні маневру повороту наліво, не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, не пропустив транспортний засіб марки "Деу Серн" державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року, тому у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент здійснення ДТП була застрахована в ПрАТ "Страхова група "ТАС" (поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 9801100 від 23.03.2014 р.) /а.с.4/. Як вбачається з листа №9899 від 19.12.2014 р., розмір збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП склав 4967,85 грн., з яких 3293,19 грн. було відшкодовано ПрАТ "Страхова група "ТАС". Розмір страхового відшкодування зменшено на коефіцієнт зносу замінених складових у розмірі 674,66 грн., а також на 1000 грн. - франшизи. За приписами ст. 9 Закону України "Про страхування", страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка згідно вищевказаного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, становить 1000 гривень. У відповідності до п.36.6 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальником, або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачено договором страхування. У відповідності до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Враховуючи, що працівником відповідача під час виконання трудових обов'язків було спричинено матеріальну шкоду позивачу, проте страховою компанією матеріальну шкоду відшкодовано не у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Згідно зі ст. ст. 11, 58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем у встановленому законом порядку не доведено факт наявності моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних йому відповідачем, а також не доведено факт спричинення моральних переживань, порушення нормальних життєвих зв'язків, настання негативних наслідків. За таких обставин суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243грн. 60 коп., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial