Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

В грудні 2013 року позивач [PERSON] звернувся в суд з цим позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства „Український Професійний Банк" (надалі ПАТ „УПБ"), посилаючись на порушення своїх прав через невидачу йому довідки про підтвердження права на отримання у власність квартири / а.с. 2 - 4/. Під час розгляду цієї справи відповідач за первісним позовом подав зустрічний позов до [PERSON] про стягнення з нього грошової заборгованості за договором, умови якого той не виконав / а.с. 117 - 120 /. Ухвалою суду від 19 травня 2014 року цей зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом і вимоги за ним об'єднано в одне провадження з первісним позовом / а.с. 158 /. При розгляді справи по суті [PERSON] заявлений позов підтримав, просив задовольнити його. Зустрічний позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, застосувавши положення про позовну давність. При цьому позивач пояснив, що в листопаді 2010 року між ним та відповідачем за первісним позовом було укладено договір про його участь у фінансуванні будівництва квартири по [ADDRESS]. Станом на 26.11.2010 року ним сплачено відповідну грошову суму на рахунок відповідача і на даний час, він, як довіритель, виконав усі грошові та інші зобов'язання перед відповідачем. Натомість, відповідач не видає йому довідки про підтвердження права на отримання у власність квартири. Зустрічний позов відповідача ним не визнається через те, що відповідач, після введення будинку в експлуатацію, яке мало місце 27.12.2010 року, пропустив трирічний строк на подачу відповідного позову про стягнення з нього 2% за зміну об'єкту інвестування, що врегульовано відповідними договорами між ними. Представник відповідача - позивача за зустрічним позовом Шкатова А.О., яка діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 165 /, заявлений позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Наполягала на задоволенні зустрічного позову. В своїх поясненнях цей представник суду пояснила, що позивачем за первісним позовом - відповідачем за зустрічним позовом [PERSON], як довірителем, при зміні об'єкту інвестування не було сплачено управителю, тобто, відповідачу за первісним позовом винагороду у розмірі 2% від суми участі довірителя на момент зміни об'єкта інвестування. З цих підстав відповідно до п. 4.5 договору про участь у ФФБ № 4422-ВСІБ-1-008 лише за умови виконання позивачем, як довірителем, остаточних розрахунків, після введення об'єкта будівництва в експлуатацію, управитель протягом 5 робочих днів здійснює обмін свідоцтва про участь у ФФБ(А) на довідку встановленої форми та інші документи, необхідні для оформлення права власності на об'єкт інвестування. Представник третьої особи від Приватного підприємства „Ангронафта", жодного разу в судові засідання не прибув, хоча про день, час та місце розгляду справи третя особа повідомлялася належним чином / а.с. 87, 89, 93, 98, 162, 163, 171 /, свого ставлення до заявленого позову не висловив. В супереч вимогам ст. 77 ЦПК України про причини неявки свого представника цей учасник процесу суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, надані ними на засадах змагальності і диспозитивності, суд приходить до висновку про те, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити зі слідуючих обгрунтувань. 13.05.2008 року між ПАТ „УПБ" та [PERSON], як фізичною особою, укладено договір № 4422-ВСІБ-2-043 про дольову участь у Фонді фінансування будівництва за умовами якого довіритель, тобто, [PERSON] з метою отримання у власність обраного ним об'єкту інвестування в обсягах та на умовах договору передав управителю, тобто, ПАТ „УПБ" у довічну власність грошові кошти, а управитель прийняв ці кошти на рахунок ФФБ(А) та зобов'язався здійснювати управління майном в інтересах довірителя, а також закріпити за довірителем обраний об'єкт, видати Свідоцтво про участь у ФФБ(А), а по завершенні будівництва надати документи для реєстрації права власності / а.с. 103 - 115 /. В подальшому, на підставі заяви довірителя [PERSON] від 08.11.2010 року про зміну об'єкту інвестування та на виконання вимог п. 2.2.1 раніше згаданого договору, об'єкт інвестування, а саме двокімнатна квартира будівельний номер [NUMBER] був відкріплений від довірителя та укладено інший договір № 4422-ВСІБ-1-008 від 22.11.2010 року про дольову участь у Фонді фінансування будівництва - трикімнатної квартири [ADDRESS] / а.с. 142, 134 - 141 /. На виконання умов другого договору позивачем [PERSON], він же відповідач за зустрічним позовом, 26.11.2010 року проведено доплату за об'єкт нового фінансування, з урахуванням вже проведених виплат та одержано відповідні свідоцтва про участь у фонді фінансування будівництва / а.с. 30, 25 - 29, 55 - 40 /. За змістом копії акту прийому - передачі об'єкта інвестування від 10 березня 2011 року, у вказаний день представник відповідача за первісним позовом, разом з представником третьої особи по справі, як забудовника, передали [PERSON] [ADDRESS] / а.с. 31 /. В подальшому позивач [PERSON] звертався до відповідача, як управителя, по питанню отримання свідоцтва про право власності на конкретну квартиру та видачі йому довідки для оформлення такого права, проте щоразу одержував відмову відповідача через несплату ним 4634 гривень, як 2% від суми участі через зміну об'єкту інвестування / а.с. 41 - 45, 52 - 58 /. Відповідно до ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України встановлено обов'язковість договору. Стаття 204 ЦК України передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жоден із договорів, які укладалися між сторонами по справі, не визнаний судом недійсним. Відповідно до пунктів 8.2.1, 8.3 договору № 4422-ВСІБ-2-043 про дольову участь у Фонді фінансування будівництва довіритель сплачує управителю винагороду відповідно до договору у випадку та на умовах: за зміну об'єкта інвестування - 2% від суми участі довірителя у ФФБ на момент такої зміни. Винагорода сплачується довірителем готівкою в касу управителя чи у безготівковій формі на рахунок, зазначений у п. 3.4 договору, до моменту фактичного вчинення вищевказаних дій, тобто, до зміни об'єкту інвестування. Зміна об'єкту інвестування мала місце 22.11.2010 року з укладенням між сторонами договору № 4422-ВСІБ-2-008 / а.с. 134 - 141 /. Згідно з пунктом 16.3 Правил фонду фінансування будівництва виду „А" до дати введення об'єкта будівництва в експлуатацію довіритель сплачує управителю винагороду за зміну об'єкта інвестування у виді 2% від суми участі довірителя на момент такої зміни / а.с. 5 - 16 /. За договорами, які укладались сторонами по справі, вказані Правила для них були обов'язковими та мали однаково виконуватися обома сторонами. Як стверджує позивач [PERSON] та проти чого не заперечує представник відповідача від ПАТ „УПБ", [ADDRESS], як об'єкт інвестування, введено в експлуатацію 27 грудня 2010 року, а за відповідним актом прийому - передачі об'єкта інвестування від 10 березня 2011 року таку квартиру передано позивачу [PERSON]. Відповідно до п. 4.5 договору про участь у участь у ФФБ № 4422-ВСІБ-1-008, за умови виконання довірителем остаточних розрахунків, після введення об'єкта будівництва в експлуатацію, управитель протягом 5 робочих днів здійснює обмін свідоцтва про участь у ФФБ(А) на довідку встановленої форми та інші документи, необхідні для оформлення права власності на об'єкт інвестування. Ці умови договору відповідач ПАТ „УПБ" не виконав до цього часу. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] щодо покладення зобов'язання на відповідача на видачу довідки встановленої форми підлягають до задоволення. В ході розгляду справи відповідач за зустрічним позовом [PERSON], як сторона у спорі, заявив про застосування судом позовної давності відносно заявлених до нього позовних вимог, що передбачено змістом ч. 2 ст. 267 ЦК України. За переконанням суду, з урахуванням дати введення будинку [ADDRESS] в експлуатацію, з урахуванням дати передачі об'єкту інвестування відповідачу, зважаючи на дату подачі ПАТ „УПБ" зустрічного позову (19 травня 2014 року, а.с. 117 - 120, 158 ), сплинули строки загальної позовної давності встановлені тривалістю у три роки. В ході розгляду справи стороною відповідача ПАТ „УПБ", в супереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України та у строки, імперативно встановлені частиною 2 ст. 27 ЦПК України, суду не надано належних і допустимих доказів, які б вказували на те, що строк позовної давності з урахуванням змісту відповідних договорів та Правил фонду фінансування будівництва виду „А" пропущено з поважних причин. З цих підстав у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, витрати позивача, пов'язані з оплатою ним судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок / а.с. 1 /, слід присудити до стягнення з відповідача ПАТ „УПБ" на користь позивача [PERSON]. Що стосується позовних вимог [PERSON] про відшкодування судових витрат по оплаті правової допомоги, то при вирішенні цих вимог суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 1 Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Під час розгляду цієї справи позивачем не заявлялось клопотань про допуск до участі в справі на його стороні особи, яка б надавала йому правову допомогу у судовому засіданні. З огляду на це правова допомога, можливість та граничний розмір компенсації якої передбачена згаданим Законом, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді конкретною особою, в тому числі і адвокатом [PERSON] / а.с. 60 /, позивачу не надавалася, а відтак і не підлягає компенсації. Таким чином, в цій частині заявлених позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial