Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

У вересні 2016 року представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом щодо звернення стягнення на спадкове майно спадкодавця в межах його вартості, що прийнято спадкоємцями, а саме: в рахунок погашення боргу [PERSON] у сумі 5037612,66 грн. за кредитними договорами № К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року та № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року укладеними між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", звернути стягнення на спадкове майно в межах його вартості, яке прийнято спадкоємцями - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: на - домоволодіння загальною площею 236,1кв.м., житлова площа 98.4 кв.м. розташованого за адресою [ADDRESS] ; - земельна ділянка, об`єкт незавершеного будівництва розташований за адресою [ADDRESS] .;- 1/4 частини квартири яка розташована за адресою [ADDRESS] . Стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму сплаченого судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року, позичальник отримав кредит у розмірі 73 032 Дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,76% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2011 року. Також, відповідно до укладеного договору № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року, позичальник отримав кредит у розмірі 440000.00 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.07.2027 року. [INFO] позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.10.2011 року. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на момент смерті та які звернулися з заявами про прийняття спадщини до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 16.11.2011 року позивачем було направлено претензію кредитора до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, також 02.09.2013 року до спадкоємців було направлено лист- претензію, згідно яких ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано, а у такому випадку позивач має право вимагати стягнення боргу з майна спадкодавця. Після смерті позичальника була заведена спадкова справа, а відповідачі отримали спадщину яке складається : -домоволодіння загальною площею 236,1кв.м., житлова площа 98.4 кв.м., загально вартості нерухомого майна 971371грн.та розташованого за адресою [ADDRESS] ; -земельна ділянка, об`єкт незавершеного будівництва, загальною вартістю 1878165 грн., який розташований за адресою [ADDRESS] .; -1/4 частини квартири, загальною вартістю 218482грн., яка розташована за адресою [ADDRESS] . Спадкове майно складається з домоволодіння, земельної ділянки (об`єкт незавершеного будівництва) та 1/4 частки квартири на загальну вартість 2904147,50 грн. Вказані обставини підтверджені копією витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно, а отже у відповідності до ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпоряджатися нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Станом на дату, смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договорои К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року становить 78052,92 Дор. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.03.2013 року складає 623876,99 грн. та за кредитним договором № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року становить 421977,78 Євро, що за курсом 10.46 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.03.2013 року складає 4413735,67 грн., а загальна сума заборгованості становить 5037612,66грн. Таким чином, в рахунок погашення боргу позичальника у сумі 5037612,66 грн. за вищезазначеними кредитними договорами, яка нарахована по день смерті останнього та є всі підстави звернення стягнення на спадкове майно в межах його вартості, саме на те майно яке прийнято відповідачами, тобто на - домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] ; об`єкт незавершеного будівництва який розташований за адресою [ADDRESS] та 1/4 частини квартири яка розташована за адресою [ADDRESS] . За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. 07.03.2017 року у повторному автоматичному розподілі справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до [PERSON] яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх доньок [PERSON] , [PERSON] , 3-тя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення, була зареєстрована за суддею Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., у зв`язку з закінченням повноважень судді Макаренка В.В. Ухвалою суду від 13.03.2017 року справу прийнято в провадження. У судовому засіданні 17.10.2017 р. Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації була виключена протокольно зі складу третіх осіб. Ухвалою суду від 25.06.2018 р. продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27.11.2018 р. закрито підготовче провадження, призначино справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позов підтрисує та просить його задовольнити Представник відповідача та відповідач проти позову заперечують, надали суду відзиви на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнають та зазначили, що позивачем порушенні строки передбачені ст. 1281 ЦК України щодо предявлення вимог до спадкоємця. Крім того, відповідач - 3 повністю підтримує заперечення відповідача - 1 та відповідача - 2 та посилається на наступне: позивач свої позовні вимоги обґрунтовує наступним, відповідно до укладеного договору № К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року [PERSON] отримав у кредит кошти у розмірі 73 032 доларів СПІА. Відповідно до укладеного договору № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року позичальник отримав у кредит у розмірі 440 000 евро, з кінцевим терміном повернення 27.07.2027 року. [INFO] позичальник помер. 16.11.2011 року позивачем було направлено претензію кредитора до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. Позивач зазначив, що відповідачі не заявили про відмову від спадщини у шестимісячний строк з 06.10.2011-06.04.2012 рік. В свою чергу позивач пропустив не тільки шестимісячний термін, на подачу відповідного позову до суду на захист своїх порушених прав та звернення стягнення кредитором спадкодавця, а і навіть трирічний термін, загальний строк позовної давності, який розпочався 07.04.2012 року, після шести місяців з дня смерті Спадкодавця та сплинув 07.04.2015 року через три роки. Також, позивач зазначає, що має право вимагати стягнення боргу з майна Спадкодавця, зазначаючи, що загальна сума заборгованості становить - 5 037 612,66 грн. та просить звернути стягнення на спадкове майно, а саме : на домоволодіння загальною площею: 236,1 кв.м., житлова площа: 98,4 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка, об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: [ADDRESS]; - % частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У своєму позові позивач не зазначив факти, які мають вагомий вплив на вирішення справи по суті. 10 грудня 2013 року Святошинським районним судом міста Києва було розглянуто справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , що діє також в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами: № К2ХУСК00000086 від 22.02.2007 року та № К2ХУСК00260098 від 27.07.2007 року. Позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитними договорами : № К2ХУСК00000086 від 22.02.2007 року та № К2ХУСК00260098 від 27.07.2007 року у розмірі 3 745 535,41 грн. та 1 820,00 грн. судових витрат, а всього стягнути : 3 747 355, 00 гри., але в межах вартості майна одержаного у спадщину. З рішеням позивач погодився, тому що рішення не було оскаржено до Апеляційного суду міста Києва та набрало законної сили 23.12.2013 року. Відповідно до Єдиного Державного реєстру (а/с 25) накладена заборона на відчуження об`єктів нерухомого майна на об`єкт незавершеного будівництва та земельної ділянки, розташованого за адресою: [ADDRESS] .- накладено арешт, підстава - договір іпотеки, 443, від 27.07.2007 року, Приватний Нотаріус - Журавльова Л.М. Заявник ЗАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до Єдиного Реєстру накладена заборона відчуження нерухомого майна на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] а - накладено арешт, відповідно до іпотечного договору 5091, від 30.11.2007 року Приватний Нотаріус - КМНО Вертебна Л.О. до якого Позивач ніякого відношення не має. 30.01.2014 року Державним ощадним банком України було направлено претензію кредитора до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори (а.с.109 (28) - 109 (29) де зазначено, що забезпечення виконання зобов`язання за іпотечним договором №1259 від 30.11.2007 року є житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Іпотекодержателем не є ПриватБанк отже він не має права на стягнення з Спадкоємців чужого іпотечного майна.Отже, Позивач просить стягнути об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить іншому іпотекодержателю. Можливо визначити спадкове майно, яке отримано у спадщину лише після отримання свідоцтва на право власності на це майно. Спадкоємці більше п`яти років не мають можливості отримати спадкове майно із-за того, що позивач систематично подає позовні заяви різного характеру, до різних судових інстанцій з незрозумілими вимогами. Нотаріус відмовляється видавати спадкове майно поки будь-які справи, згідно спадкового майна, знаходяться в судах. Так як на сьогоднішній день не визначено, яке саме майно перейшло у спадок і до кого, є рішення суду, яким визначено суму заборгованості відповідно до кредитних договорів: зазначених вище, тому просять у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року, позичальник отримав кредит у розмірі 73 032 Дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,76% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2011 року. Відповідно до укладеного договору № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року, позичальник отримав кредит у розмірі 440000.00 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.07.2027 року (а.с.14-20). Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на момент смерті та які звернулися з заявами про прийняття спадщини до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 16.11.2011 року позивачем було направлено претензію кредитора до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, також 02.09.2013 року до спадкоємців було направлено лист- претензію, згідно яких ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано, а у такому випадку позивач має право вимагати стягнення боргу з майна спадкодавця. Після смерті позичальника була заведена спадкова справа, а відповідачі отримали спадщину яке складається : -домоволодіння загальною площею 236,1кв.м., житлова площа 98.4 кв.м., загально вартості нерухомого майна 971371грн.та розташованого за адресою [ADDRESS] ; -земельна ділянка, об`єкт незавершеного будівництва, загальною вартістю 1878165 грн., який розташований за адресою [ADDRESS] .; -1/4 частини квартири, загальною вартістю 218482грн., яка розташована за адресою [ADDRESS] . Спадкове майно складається з домоволодіння, земельної ділянки (об`єкт незавершеного будівництва) та 1/4 частки квартири на загальну вартість 2904147,50 грн. Вказані обставини підтверджені копією витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно, а отже у відповідності до ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпоряджатися нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Станом на дату, смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договорои К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року становить 78052,92 Дор. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.03.2013 року складає 623876,99 грн. та за кредитним договором № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року становить 421977,78 Євро, що за курсом 10.46 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.03.2013 року складає 4413735,67 грн., а загальна сума заборгованості становить 5037612,66грн. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно відповіді одинадцятої Київської державної нотаріальної контори спадкоємцем майна померлої [PERSON] є [PERSON] (а.с. 43). Відповідно до п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.10.2011 року (а.с.23). На час розгляду справи заборгованість не погашена та позивач наполягає на її стягненні у повному обсязі. Згідно зч.1ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положенням ст. 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зістаттями1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, відповідно дочастини третьої статті 1296ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як роз`яснено упункті 27постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця. Аналіз нормстатей1216,1218,1219,1231,1268,1269,1296,1297ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування). За змістом статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008року №7«Про судову практику у справах про спадкування»судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором нормст.1281ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені ст.1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Підстав для звільнення спадкоємця за законом після смерті позичальника від виконання зобовязань за кредитними договороми № К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року, № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року судом не встановлено. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про звернення стягнення кредитором спадкодавця є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності дост.141ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 25 564,18 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved