Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

18.04.2019 р. позивач [PERSON] звернулась до Святошмнського районного суду м.Києва з позовом до відповідачів [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосвіт ЛТД», та просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно майнову та моральну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 210000 грн. В обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 30.05.2018 року приблизно о 13 годині 30 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «Yutong», державний номерний знак [NUMBER] , на пр. Ак. Палладіна в м. Києві, не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення з автомобілем "Higer", державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 18 червня 2018 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Внаслідок вазаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Higer", державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, відповідно до свідоцтва про реєстрацію власником вказаного транспортного засобу є позивач [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП застраховано в ТОВ «СК «Домінанта» згідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 25.10.2017 р. № АМ 1602613. Позивач своєчасно звернувся до вказаної страхової компанії з приводу виплати страхового відшкодування, однак на час звернення дана страхов компанія фактично припинила своє існування, тому на час звернення з відповідним позовом до суду виплату страхового відшкодуваня не здійснено. Відповідно до проведеного КНДІСЕ автотоварозначого дослідження № 11685/18-54 від 20.07.2018 р., варість матеріального збитку завданого позивачу внаслідок пошкодження належного танспортного засобу складає 60330 грн. 88 коп. Згідно до додатку до даного висновку загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля "Higer", державний номерний знак [NUMBER] , складає 109468 грн. 36 коп. Вартість проведеного дослідження та складання звіту про оцінку завданих збитків автомобілю складає 1554 грн. 40 коп. Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн., визначаючи розмір якої, позивач врахував характер та обсяг моральних страждань, яких зазнала, і виходив із засад розумності, виваженості та справедливості. На підставі наведеного позивач просила позовні вимоги задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2019 р. дана цивільна справа пееданя для розгляду судді П`ятничук І.В. Згідно до ухвали від 26.04.2019 р. відкрито повадження по даній справі. Відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м.Києва від 26.04.2019 р. заяву [PERSON] про забезпечення позову залишено без задоволення. 10.06.2019 р. ТОВ «Автосвіт ЛТД» подано відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі вказуючи на те, що 29.09.2017 р. ТОВ «Автосвіт ЛТД» та ТОВ «СК «Домінанта» оформлено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 25.10.2017 р. № АМ 1602613 за яким встановлено ліміт відповідальності за шкоду в розмірі 100000 грн., тому на товариство не може бути покладено обов`язок щодо сплати відшкодування позивачу. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 27.09.2020 р. залучено до участі в справі в якості співвідповідачів Моторно транспортне страхове бюро України та Товариство з обмеженою відповідальністю Страхової Компанії «Домінанта». Відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м.Києва від 07.10.2019 р. в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката Черняк О.А. про забезпечення позову відмовлено. 17.10.2019 р. представником відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України подано відзив на заявлені позовні вимоги в якому відповідач просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Ухвалою суду від 19.06.2020 року закрито підготовче провадження провадження та справа назначена до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримаи та просили їх задовольнити, вказуючи на обствини справи викладені в позовній заяві. Представники відповідачів ТОВ «Автосвіт ЛТД» та Моторного (транспортного) страхового бюро України в судові засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись наленим чином, суду надано відзив щодо заявлених позовних вимог, тому є можливим розгляд справи в відсутності вказаних представників. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ТОВ «СК «Домінанта» в судове засідання не з`явилися повторно, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили, тому є можливим розгляд справи в їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 30.05.2018 року приблизно о 13 годині 30 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «Yutong», державний номерний знак [NUMBER] , на пр. Ак. Палладіна в м. Києві, не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення з автомобілем "Higer", державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 18 червня 2018 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Внаслідок вазаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Higer", державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, відповідно до свідоцтва про реєстрацію власником вказаного транспортного засобу є позивач [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП застраховано в ТОВ «СК «Домінанта» згідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 25.10.2017 р. № АМ 1602613. Позивач своєчасно звернувся до вказаної страхової компанії з приводу виплати страхового відшкодування, однак на час звернення дана страхов компанія фактично припинила своє існування, тому на час звернення з відповідним позовом до суду виплату страхового відшкодуваня не здійснено. Відповідно до проведеного КНДІСЕ автотоварозначого дослідження № 11685/18-54 від 20.07.2018 р., варість матеріального збитку завданого позивачу внаслідок пошкодження належного танспортного засобу складає 60330 грн. 88 коп. Згідно до додатку до даного висновку загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля "Higer", державний номерний знак [NUMBER] , складає 109468 грн. 36 коп. Вартість проведеного дослідження та складання звіту про оцінку завданих збитків автомобілю складає 1554 грн. 40 коп. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно дл ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу. Таким чином, встановивши, що в результаті протиправних дій відповідача [PERSON] який є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосвіт ЛТД" позивачеві спричинена шкода внаслідок пошкодження її автомобіля у розмірі 109468 грн. 36 коп., яку належить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " Автосвіт ЛТД" на користь позивача з урахуванням наступних обставин. Дійсно як встановлено в судовому засіданні цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП застраховано в ТОВ «СК «Домінанта» згідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 25.10.2017 р. № АМ 1602613. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15. З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що у спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищено небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди. Ваховуючи наведене, суд вважає обгрунтованими заявлені позовні вимоги про задоволення вимог позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля "Higer", державний номерний знак [NUMBER] , що складає 109468 грн. 36 коп. та вартості проведеного дослідження та складання звіту про оцінку завданих збитків автомобілю що складає 1554 грн. 40 коп. Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди є доцільним зазначити наступне. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн., визначаючи розмір якої, позивач врахував характер та обсяг моральних страждань, яких зазнала, і виходив із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. З урахуванням наданих позивачем доказів в обґрунтування моральної шкоди, приймаючи до уваги страждання, які зазнав позивач, оскільки тривалий час не мав можливості користуватися автомобілем, і не мав коштів на придбання іншого з урахуванням причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та моральною шкодою, з яких обставин виходив позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи позивачем сплачено витрати за проведеня ексрпертизи в розмірі 1554,40 грн, які підлягають стягненню з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю " Автосвіт ЛТД", оскільки останні грунтуються на вимогах закону. Питання судових витрат по сплаті судового збору вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial