Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 31.12.2018 року о 19:30 год. у місті Дніпро по вул. Широкій поблизу будинку № 157 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer", державний номер [NUMBER] , в порушення пп. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху не переконався в безпеці руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом "КІА SPORTAGE", державний номер [NUMBER] , керування яким здійснював позивач. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача отримав значні механічні пошкодження. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро Лисенко В.О. від 29.02.2019 по справі № 199/447/19 (3/199/307/19) про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Діями [PERSON] транспортному засобу було завдано матеріальної шкоди у розмірі 133 232 грн. 88 коп., що підтверджується висновком експерта № 0102/19/19 від 01.02.2019 року. Позивачем сплачена вартість експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 2500 гривень 00 коп., що підтверджується квитанцією про сплату наданих експертних послуг від 01.02.2019 року. Внаслідок ДТП 31.12.2018 року транспортний засіб позивача опинився в нерухомому стані і він скористався послугами евакуатора для транспортування транспортного засобу з місця ДТП до тимчасової стоянки. Витрати позивача склали 2 750 грн. (дві тисячі сімсот п`ятдесят гривень), що підтверджується квитанцією № 353555 від 31.12.2018 року ФОП [PERSON] . Також для транспортування транспортного засобу від місця тимчасової стоянки після ДТП до станції технічного обслуговування позивач скористався послугами евакуатора. Витрати позивача склали 1000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 432761 від 09.01.2019 року ФОП [PERSON] . [PERSON]. є застрахованим в ПАТ «HACK «Оранта»» згідно з полісом № АМ/9566935 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір франшизи за полісом страхування складає 2 000 грн. Максимальний розмір відшкодування, що має виплати страхова компанія, складе 98000 грн., без урахування франшизи. Для офіційного запрошення [PERSON] на проведення автотоварознавчої експертизи з визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, позивачем сплачено послуги поштового зв`язку в розмірі 32 грн. 80 коп., що підтверджується фіскальними чеками від 10.01.2019 року. Таким чином, загальна вартість матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, склала 139515 грн. 68 коп. З урахуванням можливої виплати максимальної суми страховою компанією ПАТ «HACK «Оранта»» страхового відшкодування у розмірі 98000 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 41 515 грн. 68 коп., та моральну шкоду у розмірі 20000грн. Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати у розмірі 1040,66 грн., три відсотка річних у розмірі 320,75 грн. та витрати зі сплати судового збору. У судовому засіданні позивач надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, на задоволені позовних вимог наполягав. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову у повному обсязі, надали до суду відзив. Вважають, що вина відповідача у скоєнні ДТП не доведена, а протокол про адміністративне правопорушення є необґрунтованим. Також, вважають необґрунтованими вимогами позивача щодо сплати інфляційних витрат та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов`язання, оскільки відповідач не має жодних зобов`язань перед позивачем. Вислухавши думку сторін та їх представників, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.12.2018 року о 19:30 годині у місті Дніпро по вул. Широкій, поблизу будинку № 157, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer", державний номер [NUMBER] , в порушення пп. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху не переконався в безпеці руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом "КІА SPORTAGE", державний номер [NUMBER] , керування яким здійснював позивач. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача отримав значні механічні пошкодження. Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2019 року відповідача визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили 09.04.2019 року. (а.с. 10). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку № 0102/19/19 експертного дослідження по визначенню вартості матеріальних збитків спричинених власнику КТЗ від 01.02.2019 року, розмір матеріальних збитків, спричинених позивачу як власнику автомобіля марки "КІА SPORTAGE", державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 133 232 грн. 88 коп. (а.с. 22-33). Витрати по сплаті вартості експертного автотоварознавчого дослідження позивач поніс у розмірі 2500,00 коп., що підтверджується квитанцією про сплату наданих експертних послуг від 01.02.2019 року. (а.с. 21). 31.12.2018 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач скористався послугами евакуатора для транспортування транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до тимчасової стоянки, у зв`язку з чим поніс витрати у розмірі 2 750,00 грн., що підтверджується квитанцією № 353555 від 31.12.2018 року ФОП [PERSON] (а.с. 11). Для транспортування транспортного засобу від місця тимчасової стоянки після дорожньо-транспортної пригоди до станції технічного обслуговування позивач скористався послугами евакуатора, у зв`язку з чи поніс витрати у розмірі 1000,00 коп., що підтверджується квитанцією № 432761 від 09.01.2019 року ФОП [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). [PERSON]. є застрахованим в ПАТ «HACK «Оранта»» згідно з полісом № АМ/9566935 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір франшизи за полісом страхування складає 2 000 грн. Максимальний розмір відшкодування, що має виплати страхова компанія, складе 98000 грн., без урахування франшизи. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на те, що вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена, а розмір матеріальної шкоди підтверджено належними та допустими доказами, тому суд вважає стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 41 515 (сорок одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять) грн., 68 коп. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із нищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., яка підлягає стягненню. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відмовляючи в частині стягнення з відповідача сплати інфляційних витрат та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов`язання перед позивачем, суд виходить з того, що позивачем не доведено належними то допустими доказами наявність грошового зобов`язання відповідача, виконання якого прострочено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 грн., (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Outcome: partial