Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

07 червня 2019 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить:- розірвати договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8338 га, яка розташована на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області, кадастровий номер 6322685000:02:002:0604, укладений 27.10.2011 року між [PERSON] та Приватним сільськогосподарським підприємством «Граніт», зареєстрований 16.11.12 року;- стягнути із Приватного сільськогосподарського підприємства «Граніт» на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі за землю за період 2014-2018 роки за Договором оренди землі від 27.10.11 року в сумі 17100 (сімнадцять тисяч сто) гривень; - розірвати договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,7860 га, яка розташована на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області, кадастровий номер 6322685000:02:002:0605, укладений 08.11.2012 року між [PERSON] та Приватним сільськогосподарським підприємством «Граніт», зареєстрований 16.11.12 року;- стягнути із Приватного сільськогосподарського підприємства «Граніт» на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі за землю за період 2014-2018 роки за Договором оренди землі від 08.11.12 року в сумі 17100 (сімнадцять тисяч сто) гривень; -судові витрати покласти на рахунок Відповідача. Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ПСП «Граніт» та [PERSON] було укладено два договори оренди землі. Пунктом 31 кожного з Договорів встановлено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату, тобто до 31 грудня поточного року. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина в тому числі на вказані орендовані земельні ділянки, які згідно заповіту від 29.10.2012 року повинні були б бути успадковані [PERSON] , проте за наступним заповітом складеним 07.05.2013 року все майно померлого повинно бути успадкованим [PERSON] [PERSON] в свою чергу оскаржувала вказаний заповіт, у зв`язку з чим позивач лише у 10.04.2019 року зареєстрував право власності на зазначені земельні ділянки. При цьому позивач набув усіх відповідних прав та обов`язків, що належали [PERSON] в тому числі і на отримання орендної плати за 2014-2018 роки яку ним отримано не було, оскільки відповідач ігнорує його звернення про виплату орендної плати, що є підставою для розірвання вказаних договорів оренди, у зв`язку з чим позивач зараз вимушений звернутися до суду зі вказаним позовом, сплативши судовий збір. В судовому засіданні представник позивача за договором про надання правничої допомоги № 19/3 від 03.05.2019 року адвокат Сай Л.В. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з мотивів, зазначених у позові та відповіді на відзив. Додатково зауважила, що лише після звернення до суду 03.07.2019 року відповідачем повідомлено позивача про можливість отримання орендної плати за 2016-2018 роки, тобто за три роки. Одночасно з боку позивача не було зволікань щодо оформлення спадкових прав, що в свою чергу були викликані оскарженням заповіту [PERSON] від 07.05.2013 року [PERSON] в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції. Крім того, факт використання спірних земельних ділянок у 2014-2015 роках [PERSON] , вважала недоведеним, оскільки не підтверджений відповідними доказами. Зауважила, що позивач та представник не заперечують, той факт, що ПСП «Граніт» після звернення до суду виплатило заборгованість за 2016-2018 роки, проте письмових уточнень позовних вимог не надали. Представник відповідача за ордером серії ХВ № 693000963 адвокат Вишневецька Т.А. проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень, викладених у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив указала, що не зважаючи на те, що спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття, незалежно від часу її прийняття, право на отримання орендної плати виникає з моменту оформлення права на спадщину у встановленому порядку, оскільки право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації такого права. Так, орендна плата померлому [PERSON] виплачувалася своєчасно та належним чином, а після смерті останнього виплати були зупинені до оформлення спадкових прав його спадкоємцями. Позивач оформив свої спадкові права 10.04.2019 року та надіслав відповідачу вимоги про сплату орендної плати від 12.04.2019 року та від 16.05.2019 року. Одночасно відповідач листом від 27.06.2019 року повідомив позивача про готовність виплатити йому орендну плату за 2016-2018 роки, у зв`язку з чим представник відповідача заперечувала факт системної несплати орендної плати. Крім того, представник відповідача зазначила, що орендна плата за період 2014-2015 роки не може бути стягнута з відповідача через сплив строку позовної давності, початок якої належить обраховувати з 24.07.2013 року (час відкриття спадщини), в той час як позов поданий до суду лише у травні 2019 року, при цьому наймач звільняється від сплати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Водночас зауважила, що на її думку, рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 10.04.2018 року у справі № 622/772/14-ц встановлено, що у період 2014-2015 років спірні земельні ділянки обробляв позивач [PERSON] , що виключало можливість використання вказаних ділянок відповідачем за договорами оренди землі. Крім того, 04.06.2019 року відповідач повідомив позивача про необхідність надати копії паспорту та коду для укладення додаткових угод, проте вказане повідомлення залишилося без уваги позивача. 06.08.2019 року поштовим переказом відповідачем на ім`я позивача було здійснено в рахунок орендної плати виплату у розмірі 20599 гривень, що свідчить про відсутність факту будь-якого наміру ухилятися від виконання свого обов`язку по сплаті орендної плати за договорами оренди. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 березня 2003 року розпорядженням голови Золочівської районної державної адміністрації Харківської області № 86 передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 4,8338 гектарів в межах згідно з планом на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6322685000:02:002:0604, дане право засвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР №084902 від 08 вересня 2004 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 799. 21 березня 2003 року розпорядженням голови Золочівської районної державної адміністрації Харківської області № 86 передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 4,7860 гектарів в межах згідно з планом на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6322685000:02:002:0605, дане право засвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР №084903 від 08 вересня 2004 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 800. 27.10.2011 р. між [PERSON] (орендодавець) та ПСП "Граніт" в особі директора [PERSON] (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 4,8338га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Писарівської сільської ради. Згідно з пунктом 8 вказаного договору договір укладено на 25 років. Пунктами 9-14 визначено, що орендна плата за вказаним договором вноситься орендарем щорічно у натуральній формі фуражними пшеницею або ячменем за домовленістю сторін на 3420 гривень у строки з 1 серпня по 31 грудня. Пункт 28 передбачає право орендодавця на своєчасне отримання орендної плати. Пункт 37 визначає, що дія договору припиняється в тому числі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором. Зазначена земельна ділянка була передана [PERSON] . ПСП «Патріот» за актом прийому-передачі земельної ділянки від 10.03.2012 року. Про що у державному реєстрі земель вчинено відповідний запис про реєстрацію даного договору 16 листопада 2012 року в Золочівському відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України». З інформації начальника відділу Держземагенства у Золочівському районі Харківської області Трофімова В.П. № 1047 земельна ділянка з кадастровим номером 6322685000:02:002:0604, власником якої є [PERSON] знаходиться в оренді ПСП «Граніт», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис 632268504000653 від 16.11.2012 на 25 років. Запис не скасовано та не змінено. 08.11.2012 р. між ПСП "Граніт" (орендар) та [PERSON] (орендодавець) було укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Писарівської сільської ради, площею 4,7860га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Писарівської сільської ради. Вказаний договір укладено на 25 років (пункт 8 договору). Пунктами 9-14 визначено, що орендна плата за вказаним договором вноситься орендарем щорічно у натуральній формі фуражними пшеницею або ячменем за домовленістю сторін на 3420 гривень у строки з 1 серпня по 31 грудня. Пункт 28 передбачає право орендодавця на своєчасне отримання орендної плати. Пункт 37 визначає, що дія договору припиняється в тому числі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором. Зазначена земельна ділянка була передана [PERSON] . ПСП «Патріот» за актом прийому-передачі земельної ділянки від 08.11.2012 року. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6300147722013 від 08.05.2013 року земельна ділянка з кадастровим номером 6322685000:02:002:0605, власником якої є [PERSON] знаходиться в оренді ПСП «Граніт» строком на 25 років. Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.07.2016 року у справі №922/5560/15 в задоволенні позову ПСП «Граніт» до ПСП «Патріот» про відшкодування збитків, завданих неправомірними діями щодо зайняття та обробки земельних ділянок відмовлено з огляду на те, що з наданих до матеріалів справи документів не вбачається, що відповідач самовільно займав спірні земельні ділянки у 2014-2015 роках. Рішення набрало законної сили. Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 19.04.2017 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним заповіту, укладеного [PERSON] від 07.05.2013 року, оформленого секретарем Писарівської селищної ради Золочівського району Харківської області на користь [PERSON] . Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27.07.2017 року апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено, рішення Золочівського районного суду Харківської області від 19.04.2017 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 31.07.2019 року касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, попередні судові рішення залишено без змін. Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 20.04.2018 року у справі №622/772/14-ц за позовом ПСП «Граніт» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відділ Держгеокадастру у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про усунення перешкод в користуванні майном та про зобов`язання вчинити певні дії, за позовними вимогами про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 4,7860 га з кадастровим номером 6322685000:02:002:0605 та площею 4,8338 га з кадастровим номером 6322685000:02:002:0604, що знаходяться на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області шляхом зобов`язання [PERSON] припинити не законне вторгнення, припинити сільськогосподарські роботи, зокрема обробку землі та збір врожаю на вказаних земельних ділянках закрито у зв`язку з відсутністю предмета позову. У задоволенні позовних вимог про заборону доступу до земельних ділянок площею 4,7860 га з кадастровим номером 6322685000:02:002:0605 та площею 4,8338 га з кадастровим номером 6322685000:02:002:0604, що знаходяться на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області відмовлено. Зазначене рішення набрало законної сили, що визнано сторонами в судовому засіданні. 14 березня 2019 року ухвалою Золочівського районного суду Харківської області у задоволенні заяви представника приватного сільськогосподарського підприємства «Граніт» про роз`яснення судового рішення по цивільній справі № 622/772/14-ц за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Граніт» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ Держгеокадастру у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, про усунення перешкод в користуванні майном та про зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено. Приймаючи відповідне рішення суд зазначив на відсутність підстав для роз`яснення рішення суду, так як мотиви роз`яснення рішення на які посилається заявник фактично зводяться до встановлення нових обставин, які рішенням суду від 20 квітня 2018 року не встановлювались (конкретні кадастрові номери двох земельних ділянок). 10 квітня 2019 року [PERSON] отримав після померлого [INFO] , [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,8338 га, що розташована за адресою: Харківська область, Золочівський район, Писарівська сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6322685000:02:002:0604, посвідчене державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т.М., зареєстроване в реєстрі за № 1-275. Цього ж дня державним нотаріусом було здійснено державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] , що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 162950231 від 10.04.2019 року. 10 квітня 2019 року [PERSON] отримав після померлого [INFO] , [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,7860 га, що розташована за адресою: Харківська область, Золочівський район, Писарівська сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6322685000:02:002:0605, посвідчене державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т.М., зареєстроване в реєстрі за № 1-276. Цього ж дня державним нотаріусом було здійснено державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] , що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 162957833 від 10.04.2019 року. 13 травня 2019 року рішенням Золочівського районного суду Харківської області відмовлено у задоволенні позовних вимог ПСП "Граніт" до [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПСП «Граніт» 200 733,47 грн. збитків, у тому числі 23 109,10 грн. реальних збитків та 177 624,37 грн. упущеної вигоди, завданих неправомірними діями відповідача у 2014-2015 роках щодо зайняття та обробки земельних ділянок, що знаходяться в оренді позивача (справа №622/581/18). Приймаючи відповідне рішення, суд виходив з того, що позивач не надав належних і достовірних доказів на підтвердження заявлених вимог. Вказане рішення набрало законної сили. [PERSON] було направлено до ПСП «Граніт» вимоги про сплату орендної плати у сумі 44460 грн, датовані 12.04.2019 року та 16.05.2019 року, в яких просив надати письмову відповідь з приводу сплати орендної плати та надіслати проекти додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок від 08.11.2012 року та від 27.10.2011 року. Квитанцією про поштовий переказ від 06 серпня 2019 року підтверджується здійснення поштового переказу на ім`я [PERSON] на суму 20599 гривень. Останній у судовому засідання визнав факт отримання грошових коштів від ПСП «Граніт» в рахунок орендної плати за 2016-2018 роки. Вказані обставини встановлені судом та не заперечується сторонами. Водночас відповідачем в обґрунтування своїх заперечень, крім того надано в якості доказів: -пояснення [PERSON] надані Начальнику Золочівського відділу поліції (без дати) з яких вбачається, що останній не заперечував той факт, що у 2014 році засіяв спірну ділянку успадковану після [PERSON] та один день 30 липня 2014 року здійснював збирання врожаю, після чого, з`явилися представники ПСП «Граніт» та повідомили його про наявність в них майнових прав на дану ділянку, в зв`язку за договором оренди із покійним; -лист прокуратури Золочівського району Харківської області від 27.03.2014 року вих.№04-85/165-14 в якому [PERSON] повідомлено, про відсутність підстав для прокурорського реагування з приводу спору заявника із [PERSON] , щодо користування земельною ділянкою успадкованою після смерті [PERSON] ; - акт обстеження земельної ділянки від 04 вересня 2015 року №1263, що складений старшим державним інспектором в Харківській області Соколовим С.С. у присутності представника ПСП «Граніт» Савченко Д.С. зазначено, що за заявою останнього проведено обстеження земельної ділянки на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області площею 4,8338 га, право постійного користування на яку засвідчується договором оренди від 27.10.2011 року, що зареєстрований 16 листопада 2012 року реєстровий номер 632268504000653, в ході проведення обстеження встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 6322685000:02:002:0604 обробляється; -акт обстеження земельної ділянки від 09 вересня 2015 року №1264, що складений старшим державним інспектором в Харківській області Соколовим С.С. у присутності представника ПСП «Граніт» Савченко Д.С. зазначено, що за заявою останнього проведено обстеження земельної ділянки на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області площею 4,7860 га, право постійного користування на яку засвідчується витягом з ДЗК №6300147722016 від 08.05.2013 року орендар ПСП «Граніт», в ході проведення обстеження встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 6322685000:02:002:0605 обробляється. -лист управління агропромислового розвитку Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 11.11.2015 року №440 де у відповідь на звернення керівника ПСП «Граніт» [PERSON] зазначено, що земельні ділянки, які належали [PERSON] на підставі державного акту, були засіяні, оброблені господарством ПСП «Патріот» та зібрані у 2014-2015 роках. Крім того, в якості доказів в обґрунтування своїх заперечень відповідачем також вказано на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 20.04.2018 року, в якому на думку відповідача, констатовано використання у 2014-2015 роках двох спірних ділянок [PERSON] . Вирішуючи спір, суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані наступними нормами закону - положеннями Конституції України, Земельного Кодексу України, Цивільного Кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції, що діяли на момент виникнення правовідносин. Стаття 55 Конституції України гарантує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст.ст. 525,526,629 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Окрім того, відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статями 24 і 25 цього Закону. Аналіз змісту ст.ст.1,13 Закону України "Про оренду землі" свідчить про те, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання ним орендної плати у строки та розміри, передбачені договором. Серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, визначених у п.д ч.1 ст.141 ЗК України, передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Статтями 256, 257, 260, 261, 267 ЦК України регламентуються питання застосування позовної давності. Так позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, що передбачено у ст. 78 ЦПК України про допустимість доказів. Належними є доказами які містять інформацію щодо предмета доказування: обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, ст. 77 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Відтак аналізуючи наведені факти на предмет дотримання вказаних норм закону судом встановлено, що за життя [PERSON] уклав із ПСП «Граніт» два договори оренди вказаних земельних ділянок, передавши їх у оренду на 25 років. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] набув у власність дві земельні ділянки кадастровий номер 6322685000:02:002:0604 та 6322685000:02:002:0605 та звернуся до ПСП «Граніт» з вимогою про виплату орендної плати за 2014-2018 роки. 06 серпня 2019 року ПСП «Граніт» сплатило [PERSON] 20599 гривень в рахунок орендної плати за 2016-2018 роки. Позивач вважав, що на теперішній час відповідач має заборгованість по сплаті орендної плати за 2014-2015 роки тобто має місце систематична несплата орендної плати, що на його думку є підставою для розірвання договорів оренди. Відповідач заперечував необхідність сплати орендної плати за 2014-2015 роки з двох підстав - сплив строку позовної давності та не використання в цей час земельних ділянок самим відповідачем, на доказ чого надав наведені в рішенні докази. Так, зокрема, в якості доказу не використання земельних ділянок у 2014 та 2015 роках відповідачем надано акти обстеження земельних ділянко від 04 та 09 вересня 2015 року, проте аналізуючи вказані докази у відповідності до положень ст.76-82 ЦПК України судом встановлено, що в акті не зазначено посаду особи, що їх проводила, не надано доказів наявності повноважень у автора акту на такі обстеження, крім того саме обстеження проводилося виключно в присутності представника ПСП «Граніт» у 2015 році, в акті не зазначено яким саме чином проводився огляд, за допомогою яких приладів, тощо не зазначено яким чином та на якій підставі сформовано такий висновок. Крім того, в акті сформовано висновок, що ділянка обробляється, проте не зазначено ким саме. Відтак, суд вважає даний доказ недостовірним так як з нього неможливо встановити дійсні обставини справи та не допустимим так як обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами. Оцінюючи наданий відповідачем лист управління агропромислового розвитку Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 11.11.2015 року №440 у відповідності до положень ст.76-82 ЦПК України судом встановлено, що даний лист, містить висновок про обробку ділянок ПСП «Патріот» у 2014 та 2015 роках, водночас не містить обґрунтування яким чином сформовано вказаний висновок, із застосуванням яких засобів та яким чином за 2 роки. Більш того, лист містить висновок про збір врожаю належного [PERSON] , хоча остання не є учасником справи, керівником ПСП «Граніт» є [PERSON] . Крім того, представник позивача зауважила у судовому засіданні, що вказаний доказ вони навіть позбавлені можливості оскаржити, враховуючи його просту форму - лист. Викликають сумнів повноваження автора листу, на надання відповідних суджень. Він сформований без участі представників ПСП «Патріот», без врахування їх позиції, доказів. Вказані доводи суд визнає поважними та вмотивованими, відтак, у сукупності із раніше наведеним визнає даний доказ недопустимим, а в частині відомостей, щодо земельної ділянки [PERSON] , ще і неналежним. Оцінюючи лист прокуратури Золочівського району Харківської області від 27.03.2014 року вих.№04-85/165-14 на предметвідповідності ст.76-82 ЦПК України судом встановлено, що фактично у листі повідомлено [PERSON] про те, що його допитано в якості потерпілого в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за ст. 356 КК України, зауважено, що не вирішено питання про внесення певних відомостей до ЄРДР відносно [PERSON] . Відтак, враховуючи, що відомості про наявність судового рішення за даним провадженням суду не надано, а в листі лише сформовано наміри органу досудового слідства, даний лист не є допустимим та достовірним доказом не використання ПСП «Граніт» спірних земельних ділянок у 2014-2015 роках. Оцінюючи пояснення [PERSON] надані Начальнику Золочівського відділу поліції (без дати) на предметвідповідності ст.76-82 ЦПК України судом встановлено, що фактично вони стосуються подій весни 2014 року та одного дня літа 2014 року, що безумовно не є достатнім доказом не використання ПСП «Граніт» спірних земельних ділянок у 2014-2015 роках. Щодо посилання представника відповідача на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 20.04.2018 року, яке оцінюється в сукупності із ухвалою цього ж суду від 14 березня 2019 року про відмову в роз`яснені рішення, суд виходить з того, що в першу чергу надана судом правова оцінка певному факту, відповідно до положень ч. 7 ст. 82 ЦПК України не є обов`язковою для суду, що розглядатиме іншу справу. Крім того, самим рішенням не встановлені факти, на які посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень, що в тому числі і послугувало підставою для відмови у роз`ясненні вказаного рішення суду. Тобто в рішенні яким закрито провадження по частині вимог, а в іншій частині відмовлено у задоволені позовних вимог не встановлено використання [PERSON] земельних ділянок кадастрові номери 6322685000:02:002:0604 та 6322685000:02:002:0605 у 2014-2015 роках. Відтак, суд не розцінює вказані судові акти, як докази на користь позиції відповідача. Отже, судом встановлено, що в розумінні положень ст.76-82 ЦПК України відповідачем на надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів невикористання ПСП «Граніт» спірних земельних ділянок у 2014-2015 роках. Крім того, вказані документі вже неодноразово були предметом дослідження та оцінювалися судами різних інстанцій в ході прийняття рішень про відмову у задоволенні вимог ПСП «Граніт» як до [PERSON] особисто, так і до ПСП «Патріот», щодо спорів про відшкодування збитків, упущеної вигоди тощо за 2014-2015 роки, проте наведеними рішеннями в задоволенні позовних вимог ПСП «Граніт» було відмовлено, з мотивів недоведеності використання спірних земельних ділянок відповідачами. Зокрема, посилання на вказані докази містяться в рішеннях по справах №622/581/18 та №922/5560/15. Вказані докази, як в сукупності так і кожний окремо, доводів позивача про перебування спірних земельних ділянок у оренді та користуванні ПСП «Граніт» у 2014 та 2015 роках не спростовують, відтак, відповідно до п.п.9-14, 28 Договорів та положень ст.ст.1,13 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 525,526,629 ЦК Україниу ПСП «Граніт» виник обов`язок щодо сплати орендної плати власнику [PERSON] у визначеному розмірі по 3420 гривень за 2014 та 2015 роки по кожній з ділянок. Щодо доводів представника відповідача, про відсутність у ПСП «Граніт» необхідності сплати орендної плати [PERSON] за 2014-2015 роки через пропуск останнім позовної давності, суд виходить з того, що відповідно до положень ст.ст. 256, 257, 260, 261, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто це, час протягом якого особа, саме у судовому порядку, може отримати захист порушеного права. Водночас закон не ставить у залежність обов`язок сплати орендної плати із пропуском трирічного строку вимоги. Тобто за минуванням трирічного строку обов`язок щодо сплати орендної плати у орендаря на зникає, проте захистити його у судовому порядку орендодавець може лише за наявності поважної причини пропуску такого строку. Одночасно суд зауважує, що позивач лише у 2019 році отримав свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки та цього ж року звернуся за захистом свого права. Хоча відповідно до положень ч.5 ст.1268 ЦК України і спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття, проте до оформлення прав на спадкове майно власник позбавлений можливості документально підтвердити своє право на дане майно, відповідно й позбавлений можливості звернутися до суду за захистом свого права. Враховуючи, що останнє судове рішення по справі по оскарженню заповіту [PERSON] відбулося 31.07.2019 року, а свідоцтво на спадкове майно [PERSON] отримав у квітні 2019 року, суд не вбачає підстав для відмови у стягненні заборгованості по орендній платі за 2014-2015 роки, так як вважає пропущеним строк позовної давності з поважної причини. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь з ПСП «Граніт» заборгованості по орендній платі за 2014-2015 роки за користування земельними ділянками (кадастрові номери 6322685000:02:002:0604 по договору від 27 жовтня 2011 року та 6322685000:02:002:0605 по договору від 08 листопада 2012 року) у сумі 6840 гривень за кожним з договорів обґрунтованими, та на підставі положень п.п.9-14, 28 Договорів та положень ст.ст.1,13 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 525,526,629 ЦК України задовольняє їх. (Відповідно до п. 9 кожного з Договорів річний розмір орендної плати становить 3420 гривень. Тобто 6840грнивень= 3420гривень за 2014 рік+3420гривень за 2015 рік) Водночас, вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості за 2016-2018 роки задоволенню не підлягають, так як після його звернення до суду орендна плата була сплачена відповідачем, про що суду надано відповідний чек та ця обставина визнана позивачем. Враховуючи, що в ході розгляду справи встановлено, систематичну несплату орендної плати орендарем ПСП «Граніт» по договорам оренди земельних ділянок від 27 жовтня 2011 року та від 08 листопада 2012 року, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] про їх розірвання, так як відповідно до положень п. 37 кожного з Договорів, ч.2 ст.651 ЦК України, ст. 24, 25, 32 Закону України "Про оренду землі", ч.1 ст.141 ЗК України систематична несплата орендної плати є окремою, самостійної та достатньою підставою для розірвання вказаних договорів оренди. Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог, з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню документально підтверджені понесені судові витрати, пропорційно до задоволеної частини вимог, що складаються з судового збору сплаченого при зверненні до суду на суму 1843 гривень 60 копійок. Так, загальна суму сплаченого позивачем судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру становить 2305 гривень=по 768 гривень за кожну з трьох вимог. 2 вимоги немайнового характеру судом задоволені тобто стягненню підлягає 768Х2=1536 гривень. Одна вимога майнового характеру задоволена на 40%=307,60 гривень. Відтак загальна сума судового збору, що підлягає стягненню 307,60+1536=1843,6 гривень.

Outcome: partial