Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що 27.01.2000 року померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку із господарськими спорудами по вул.Верхня, 4 в с.Тернавка Герцаївського району Чернівецької області. Вказане домоволодіння було побудоване нею та її чоловіком (батьком позивача) у шлюбі. Вказує, що спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] є сам позивач та його батько [PERSON]. Вказані спадкоємці прийняли спадщину за законом після смерті спадкодавця по ? частині житлового будинку на кожного, оскільки проживали на момент смерті зі спадкодавцем. 28.04.2015 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на ? частини спірного житлового будинку із господарськими спорудами по вул.Верхня, 4 в с.Тернавка Герцаївського району Чернівецької області. За життя [PERSON] склав заповіт і заповів йому все належне майно. Він звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за ним в порядку спадкування право власності за законом на ? частини та за заповітом на ? частини житлового будинку літ."А" загальною площею 118,40 кв.м в тому числі 52,90 кв.м жилої площі, господарські будівлі та споруди: літню кухню літ."Б", гараж літ.«В», сараї літ."Г",«Д», «Є», криницю №1, огорожу №2,3,4, що по вул.Верхня,4 в с.Тернавка Герцаївського району Чернівецької області. Також, зазначає, що при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, було встановлено розбіжності в документах, що підтверджують факт родинних стосунків між ним та покійним батьком [PERSON], зокрема, у свідоцтві про смерть серії І-МИ №148222 імя спадкодавця записано як «Стефан», а в його свідоцтві про народження серії V-УР №1310182 та імя у графі «батько» записано як «Степан». Встановлення даного факту позивачу потрібно для оформлення спадщини після смерті спадкодавця-батька. Окрім цього, посилається на те, що його батько [PERSON] при своєму житті працюючи в місцевому колгоспі отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0200515 від 16.08.1999 року, при оформленні якого помилково імя останнього було записано як «Степан» замість вірного «Стефан». Через розбіжності у написанні імя його батька [PERSON] в сертифікаті на право власності на земельну ділянку та у свідоцтві про смерті останнього, він не має можливості реалізувати свої спадкові права на дане нерухоме майно. А тому, просить встановити факт, що [PERSON], який проживав в [INFO] та помер там 28.04.2015 року, належав даний сертифікат. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач Тернавська сільська рада Герцаївського району Чернівецької області в судове засідання свого представника не направила, однак надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, при цьому суд виходив з наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що по вул.Верхня,4 в с.Тернавка Герцаївського району розташоване домоволодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель та споруд. Згідно даних погосподарської книги Тернавської сільської ради Герцаївського району, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Верхня, 4 в с.Тернавка Герцаївського району побудований на земельній ділянціплощею 0,18 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та зареєстрований у сільській раді за [PERSON] з 1987 року. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відтак, зважаючи на те, що житловий будинок по вул.Верхня, 4 в с.Тернавка Герцаївського районупобудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді з 1987 року за [PERSON] на час коли останній перебував у шлюбі із [PERSON], то з того часу останні є його співвласниками в рівних частках, тобто по ? частині. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. 27.01.2000 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ №083264, повторно виданого 27.05.2002 року виконкомом Турятської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. Після її смерті відкрилась спадщина, в т.ч. і на ? частину її житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Виходячи з того, що спадкодавець [PERSON] померла 27.01.2000 року, до даних цивільних відносин слід застосовувати правила ЦК УРСР (від 1963 року). Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місце коли і поскільки воно не змінене заповітом. Статтею 534 ЦК УРСР визначено, що право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. Відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповіту після себе не залишила, а значить спадкування має місце за законом. Відповідно до матеріалів спадкової справи померлої [PERSON] позивач [PERSON] та [PERSON] (син на чоловік спадкодавця спадкоємці першої черги за законом) прийняли спадщину шляхом вступу у фактичне управління і володіння спадковим майном, оскільки залишились проживати у спірному будинку, доглядали за присадибною ділянкою. [PERSON] - дочка спадкодавця (спадкоємиця першої черги за законом), спадщину після смерті матері не прийняла, так як згідно її заяви від 30.05.2003 року, що адресована Герцаївській нотаріальній конторі Чернівецької області, в управління чи володіння спадковим майном не вступила та в суд з заявою про продовження строку для прийняття спадщини наміру звертатися не має. Інших спадкоємців які би мали право на спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено, що підтверджується також і спадковою справою №2-12-91/2003 до майна померлої 27.01.2000 року [PERSON] Отже, частка [PERSON] складається з ? із ? частини нерухомого майна на яке відкрилася спадщина по смерті його дружини [PERSON] та з ? частки цього майна як частка в спільному майні подружжя, таким чином загальна частка [PERSON] становить ? від всього домоволодіння, а на ? частку у вказаному спадковому майні має право позивач як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] [PERSON] по смерті дружини [PERSON] спадщину прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав. 28.04.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ №148222, виданого 29.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського РУЮ в Чернівецькій області. За життя останній 02.03.2012 року склав заповіт, відповідно до якого все майно, яке йому буде належати на день смерті, заповів позивачеві [PERSON] Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. (ч.1 ст.1223 ЦК України). Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] спадщину прийняв. Факт прийняття спадщини підтверджується його постійним проживанням в одному житловому будинку разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємцем, що має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] є його непрацездатна дочка [PERSON], яка однак спадщину не прийняла, так як протягом строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця 25.06.2015 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від її прийняття. Наведені вище обставини підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи №02-14-07/2016 до майна померлого 28.04.2015 року [PERSON] Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Постановою нотаріуса від 05.02.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований по вул.Верхня,4 в с.Тернавка Герцаївського району Чернівецької області, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність спадкодавцеві [PERSON] права власності на зазначене нерухоме майно. Також за постановою нотаріуса від 07.04.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на згаданий житловий будинок з підстав відсутності документів, що б підтверджували належність спадкодавцеві [PERSON] права власності на це нерухоме майно. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність у позивача [PERSON] права на спадкування за законом після смерті [PERSON] (на ? частину домоволодіння) та за заповітом після смерті [PERSON] (відповідно на інших ? частини) та правових підстав для визнання за ним права власності в цілому на спадкове майно житловий будинок, що в с.Тернавка по вул.Верхня,4 Герцаївського району Чернівецької області. Судом також встановлено, що позивач дійсно є сином померлого 28.04.2016 року [PERSON], дана обставина вбачається з ксерокопії свідоцтва про народження серії V-YP за №1310182 від 02.12.1965 року, копією паспорту серії КР 345550 видано 26.09.2010 року Герцаївським РС УДМС України в Чернівецькій області на особу [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], свідоцтва про смерть серії І-МИ №148222 від 29.04.2015 року,копією погосподарської книгиТернавської сільської ради Герцаївського району, копією заповіту від 02.03.2012 рокута іншими матеріалами справи. Отже, суд вважає, що дана позовна вимога підлягає до задоволення, так як встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем необхідно позивачу для реалізації його прав на спадщину. Окрім цього, за наведених обставин, з урахуванням того, що прізвище, ім'я та по батькові спадкодавця [PERSON], за виключенням запису щодо його імя у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0200515 від 16.08.1999 року, виданого на підставі рішення Герцаївського РДАЧернівецької області від 05.07.1999 року за №243-р. на ім'я останнього збігаються з решта офіційними документами, виданими на його ім'я, то у суду не має сумнівів, що зазначений сертифікат стосується саме останнього, як особи, яка при своєму житті працювала в місцевому колгоспі «Прикордоник» та отримала земельну частку (пай). Тому дана позовна вимога підлягає до задоволення, так як встановлення факту належності спадкодавцеві [PERSON] даного сертифікату необхідно позивачу для реалізації своїх спадкових прав на земельну частку (пай). На підставі викладеного, ст.ст.524, 534, 549 ЦК УРСР (1963 року), 1216, 1217, 1223, ч.ч.1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1297 ЦК України, та

Outcome: approved