Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві від 22 жовтня 2013 року вказує, що він є батьком дитини [PERSON], сина - [PERSON], який народився [INFO]. Зазначає в заяві, що в 2006 році легально прибув в Україну із Гамбії, проживає в м. Києві, де йому було запропоновано роботу. З [PERSON] познайомився в 2010 році, почали проживати спільно. Не зареєстрували шлюб тому, що на той час він не мав статусу іноземця, який би на відповідній правовій підставі знаходився на території України. Перебувають у фактичних шлюбних відносинах по даний час. [INFO] у них народився син [PERSON]. Є його біологічним батьком, тоді як реєстрація народження дитини здійснена на підставі ст. 135 СК України за вказівкою матері дитини, відповідача по справі - [PERSON], яка записала сина на прізвище "[PERSON]", по батькові "[PERSON]", що також свідчить про його батьківство. Покликаючись на ст. ст. 121,125,128 СК України, просить суд визнати його, [PERSON], [INFO], громадянина Гамбії, батьком [PERSON], [INFO], уродженця м. Березне Рівненської області. В судовому засіданні [PERSON], спілкуючись російською мовою, з підстав, що наведені в позові, підтримав заявлені вимоги. З його пояснень до народження дитини вони з відповідачкою проживали в м. Києві, познайомились під час перебування там [PERSON] на роботі. Проживали однією сім'єю. Дитину вона народжувала в м. Березне. Він постійно приїздить до неї і сина. Просить задовольнити його позовні вимоги з тим, щоб його було записано батьком в свідоцтві про народження сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] в повному обсязі визнала позовні вимоги [PERSON]. Пояснення дала аналогічні тому, що в судовому засіданні показав позивач. Вказала, що в даний час продовжують підтримувати з ним подружні відносини. Після народження сина не зареєстрували його батьком дитини, оскільки [PERSON] на той час не мав статусу особи, який би давав йому можливість протягом певного періоду часу легально перебувати на Україні. Пояснила, що в даний час батько її дитини має статус особи, що звернулася за захистом в Україні, про що свідчить відповідна довідка. Її дія органом міграційної служби м. Києва періодично продовжується. Позивач за неї і сина не забуває, про що свідчить його нинішній приїзд в м. Березне. Просить позов задовольнити. Вислухавши сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Так, згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, яка передбачає, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений, зокрема, особою, яка вважає себе батьком дитини, При цьому, він приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. З актового запису про народження [PERSON] № 132 від 17 липня 2012 року відомо, що батьком його за заявою матері про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України записано [PERSON]. А статтею 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою, що й було зроблено відповідачкою [PERSON]. Позивач надав суду паспорт громадянина Гамбії серії [NUMBER], що виданий йому 1 квітня 2010 року, і дійсний до 1 квітня 2015 року (а. с. 4-5). А з довідки про звернення за захистом в Україні № 004802, що видана йому 24 вересня 2013 року і є дійсною на день розгляду справи в суді (а. с. 6-7,19), відомо, що він є особою, яка звернулася за захистом в Україні. В ній зазначено, що проживає він з його слів в [ADDRESS]. Згідно ж зі ст. 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов'язків, передбачених Законом України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України. А статтею 410 ЦПК України передбачено право іноземців, осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, іноземних держав (їх органів та посадових осіб) та міжнародних організацій (далі - іноземні особи) звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому вони мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Що стосується доведеності вимог [PERSON], то суд виходить з досліджених в судовому засіданні доказів, а також з вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України про те, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд переконався в тому, що визнання позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому приходить до висновку про доведеність вимог позивача і задоволення його позовних вимог. У відповідності зі ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. За таких обставин, зважаючи на наявність такої вимоги позивача, яку він озвучив в судовому засіданні, суд вносить зміни до актового запису про народження [PERSON] за № 132 від 17 липня 2012 року, вказавши в ньому [PERSON], [INFO], громадянина Гамбії, батьком [PERSON], [INFO], уродженця м. Березне Рівненської області.

Outcome: approved