Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

30.12.2014 р. та 20.02.2015р. уточнено, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м. В обґрунтування вказує, що у 1994-1995 роках він займав посаду директора ТОВ "Скіф". Цим підприємством виконувались поставки для ПВБО "Домобудівельник" (наразі реорганізовано у АТВТ Криворізький домобудівельник") в ході виконання ПВБО будівництва житлових будинків. У 1994 році ПВБО "Домобудівельник" здійснювалось будівництво будинку [ADDRESS]. У якості взаєморозрахунку ТОВ "Скіф" було передано квартиру № 78 у новозбудованому будинку. Згідно рішення зборів засновників ТОВ "Скіф" № 5 від 26.12.1994 року та наказу № 3 від 25.02.1995 року вказану квартиру було передано йому, про що складено акт приймання-передачі, за ним було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS], про що зроблено запис № 78 у реєстрову книгу № 90 КП "Криворізьке міське бюро технічної інвентаризації" та видано реєстраційне посвідчення від 27.06.1995 р. Підставою для реєстрації за ним права власності на спірну квартиру було вказано рішення виконкому Криворізької міської ради № 355 від 01.08.1993 р., договір часткової участі № 145 від 03.05.1994 року, акт передачі житла. Документація щодо взаєморозрахунків між ТОВ "Скіф" та ПВБО "Домобудівельник" могла зберігатись у відповідних осіб. Однак, ТОВ "Скіф" наразі ліквідовано, а АТВТ "Криворізький домобудівельник" перебуває у процесі ліквідації. На запит про надання документів було отримано відповідь ліквідатора про передання документів тривалого зберігання до архіву та знищення інших документів у зв'язку із відсутністю заборгованостей по квартирам будинку [ADDRESS]. При зверненні до архівного відділу виконкому Криворізької міської ради також було одержано відповідь, що документи відсутні. У архівному відділі одержано копію рішення виконкому Криворізької міської ради № 355 від 11.08.1993 р. про надання, вилучення та резервування земельних ділянок, що було однією з підстав реєстрації його права власності, а також витяг з протоколу засідання міської міжвідомчої земельної комісії № 6 від 05.08.1993 р. до цього рішення. Таким чином, доступу та можливості отримати документи щодо передання квартири від ПВБО "Домобудівельник" до ТОВ "Скіф" він не має. У нього також збереглось відповідне рішення ТОВ "Скіф", наказ про преміювання та акт приймання-передачі квартири. Договір № 145 від 03.05.1994 року, зазначений у реєстраційному свідоцтві, подавався до реєстрації, іншого примірника у також не має. При зверненні до КП "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" йому було видано довідку про те, що за ним зареєстровано право власності, але не було надано документів чи їх копій, на підставі яких таку реєстрацію було раніше проведено. У зв'язку із передачею функції реєстрації прав на нерухоме майно Реєстраційній службі Міністерства юстиції України, він звернувся до служби із заявою про реєстрацію за ним права власності на спірну квартиру, для можливості здійснення подальшого продажу квартири. Однак, у проведенні реєстрації було відмовлено, оскільки документи щодо набуття права власності наявні частково. Вважає, що спірна квартира не може бути предметом поділу майна, оскільки набута ним в порядку видачі премії, а не у грошовій формі. Премію було отримано після розірвання шлюбу 30.09.1992 році, на час розірвання шлюбу ще не існувало навіть рішення виконкому про надання земельної ділянки забудовнику. 20.02.2015 р. [PERSON] в судовому засіданні звернулася із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування вказує, що з 14.01.1989 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], за час перебування у шлюбі, відповідач здійснив вклад та став учасником ТОВ "Скіф", яке в подальшому передало [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Оскільки на час внесення вкладу, вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 20.02.2015 року, підтвердив обставини викладені в первісному позові, просить позов [PERSON] задовольнити, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити, оскільки на час розірвання шлюбу, спірна квартира не була набута позивачем у власність. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 20.02.2015р. наполягає на задоволенні позову [PERSON], просить відмовити в задоволенні зустрічного позову [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні 20.02.2015р., не визнає позов [PERSON], вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, тому просить задовольнити зустрічний позов [PERSON] Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] - відмовити. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.1989 року до 30.09.1992 р., вказані обставини визнаються сторонами та не потребують доказування, відповідно до ст..61 ЦПК України. Рішенням виконкому Тернівської районної у місті ради від 11.08.1993 року за № 355 проектно-виробничому будівельному об'єднанню "Домобудівельник" в постійне користування було надано земельну ділянку, площею 0,48 га. під будівництво 14 поверхового житлового будинку по [ADDRESS],а.с.7. Згідно протоколу зборів засновників ТОВ "Скіф" за №5 від 26.12.1994 року, а.с.11, було прийнято рішення про преміювання [PERSON] в розмірі 300 000 000 крб. Згідно наказу №3 ТОВ "Скіф" від 25.02.1995 року, а.с.12, двокімнатну квартиру [ADDRESS], передано [PERSON] в якості премії, згідно рішення зборів засновників, протокол №5 від 26.12.1994 року. Згідно акту приймання-передачі від 06.03.1995 року, а.с.13, ТОВ "Скиф" передало у власність [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.60, 61, 71 ч.1-5 Сімейного Кодексу України, ст.22 КпШС УРСР згідно норм яких майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вони мають рівні права на вказане майно. Згідно ст.ст.368, 370, 372 ЦК України - у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Оскільки спірна квартира була набута [PERSON] у власність після розірвання шлюбу з [PERSON], яке сталося 30.02.1992 року, тому не є спільною сумісною власністю подружжя, тому суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову [PERSON] Згідпо п.37 Постанови № 56 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно реєстраційного посвідчення від 27.06.1995 року та довідки від 17.09.2013р.,а.с.14-15, вказана квартира зареєстрована в КП ДОР "КБТІ" на праві власності за [PERSON], на підставі договору дольової участі за № 145 від 03.05.1994 року, рішення виконкому за № 355 від 11.08.1993 року та акту приймання передачі житла. Судом встановлено, що за позивачем [PERSON] на час виникнення у нього права власності на нерухоме майно, було зареєстровано в КП ДОР "КБТІ" на праві власності квартиру [ADDRESS], видано позивачу технічний паспорт на неї, а.с.85, позивач користується спірною квартирою та сплачує комунальні послуги, а.с. 74-84. Згідно довідки архівного відділу виконкому Криворізької міської ради від 12.12.2014р. за № 453, а.с.9, документи (протоколи, акти, довідки,розрахунки) про пайову участь у житловому будівництві, договори, угоди про право користування житловою площею в будинках, на зберігання не надходили. Згідно довідки АТВТ "Криворізький домобудівельник" від 16.12.2014р., а.с.10, підприємство знаходиться в процесі ліквідації, договір пайової участі № 145, акт приймання-передачі не є документами, обов'язковими для тривалого зберігання, тому до міського архіву не передавалися. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2015р., а.с.92-93, в Державному реєстрі відсутні відомості щодо права власності на квартиру [ADDRESS]. Таким чином, хоча за позивачем [PERSON] в КП ДОР "КБТІ" зареєстровано право власності на спірну квартиру, але в Державному реєстрі прав на нерухоме майно відомості щодо власника майна відсутні, позивачем втрачені правові документи на спірну квартиру, отримати копії правоустановчих документів іншим чином позивач не має можливості, оскільки їх копії не знаходяться на зберіганні в державних установах, тому суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м. На підставі ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст.60, 61, 71 ч.1-5 СК України,

Outcome: approved