Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі в період якого у них народилась доньки [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матір'ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач самоусунувся від надання будь-якої допомоги доньці, водночас позивачеві самостійно важко одній утримувати дитину, так як вона не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Вищевикладене й стало підставою звернення позивача до суду. 08.10.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив в кому [PERSON] просив суд задовольнити позов частково та стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи від 17.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відзив мотивований тим, що на утриманні відповідача перебуває його мати [PERSON], внаслідок чого він не може сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, однак у відзиві просив суд справу розглядати у його відсутність. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі в період якого у них народилась донька [PERSON], [INFO] (на 8, 9 а.с.). Малолітня дитина проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні (на 10 а.с.). Відповідач у свою чергу не надає позивачеві допомоги по утриманню їхньої спільної доньки. При цьому, суд критично відноситься до банківської виписки наданої відповідачем на підтвердження надання ним матеріальної допомоги позивачеві, так як з даного документа не можливо встановити, що кошти перераховувались саме [PERSON] (на 31 а.с.). Тому суд відносить вказаний доказ до недостовірних та не приймає. Надані відповідачем копія паспорта, ідентифікаційного номера, пенсійного посвідчення, довідка про доходи [PERSON], довідка про реєстрацію відповідача разом з матір"ю не дають підстави вважати встановленим факт перебування [PERSON] на утриманні відповідача. Так, згідно витягу з рахунку АТ "КБ "Приватбанк" ( на 26 а.с.) [PERSON] отримує дохід, який перевищує розмір прожитколвого мініму, встановленого ЗУ " Про Державний бюджет України на 2018 рік". До правовідносин, які виникли, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України щодо обовязку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд не приймає до уваги наявність у відповідача на утриманні непрацездатної матері, оскільки щомісячний дохід [PERSON] перевищує прожитковий мінімум , встановлений ЗУ "Про державний бюджет України на 2018 рік" та відсутність докащзів утримання. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суду не надано належних даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи. З врахуванням вищенаведеного та з урахуванням рівності обовязку батьків в утриманні своєї дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на дитину підлягають до задоволення в повному обсязі. При розподілі судових витрат суд керується ст. 141 ЦПК України відповідно до якої з відповідача підлягає до стягнення на користь держави 704,80 гривень судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved