Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Підвисоцької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15.07.1990р. її чоловікові [PERSON], як голові "колгоспного двору" належав житловий будинок № 50 по вул. Т.Шевченка в с. Підвисоке Снятинського району, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ. Згодом після ліквідації "колгоспних дворів" виконавчим комітетом Підвисоцької сільської ради 19.12.2005р. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно- вищевказане будинковолодіння, відповідно до якого їй- позивачці, її чоловікові [PERSON] та їхньому сину [PERSON] належить по 1/3 частині спірного житлового будинку. Позивачка являється єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті свого чоловіка [PERSON], однак не може належним чином оформити спадщину через відсутність реєстрації частки належної її чоловікові в Державному реєстрі нерухомого майна. Просить визнати за нею право власності на 1/3 частину спірного будинковолодіння по вул. Шевченка в с. Підвисоке Снятинського району в порядку спадкування після смерті [PERSON] Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2005р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належало по 1/3 частині спірного житлового будинку, що по вул. Т.Шевченка, 50 в с. Підвисоке Снятинського району. Із виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 16.02.2016р., згідно архівних даних станом на 31.12.2012р. вбачається, що [PERSON] є єдиним власником на вищевказаний житловий будинок. 14.04.2009р. [PERSON] помер (свідоцтво про смерть від 15.04.2009р.), після його смерті спадкоємцем всього належного йому майна є його дружина- позивачка [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим 05.11.2007р. секретарем Підвисоцької сільської ради, заповіт не змінювався та не скасовувався. Факт родинного звязку між ними підтверджується свідоцтвом про одруження серії VII-УР № 280321 від 14.09.1965р. На день смерті [PERSON], крім нього в господарстві були зареєстровані та проживали: його дружина [PERSON], син [PERSON], в управління спадковим майном вступила дружина померлого, заборона відчуження на майно не накладалась, господарство відносилось до суспільної групи "колгоспний двір" ( довідка про право власності № 01-18/42 від 16.02.2016р. Підвисоцької сільської ради). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 213/2012 на підставі заяви про видачу спадщини за заповітом від дружини [PERSON], інших спадкоємців немає, що підтверджується довідкою Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 25.03.2016р. Позивачкою прийнято спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 2625283900:03:005:1237 загальною площею 0,8033 га, що на території Підвисоцької сільської ради (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.02.2014р.) Технічний паспорт на спірне будинковолодіння виданий на позивачку. 25.03.2016р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок після смерті [PERSON], у звязку з тим, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане Підвисоцькою сільською радою 19.12.2005р. не зареєстроване у Державному реєстрі нерухомого майна. Із довідки Підвисоцької сільської ради від 28.03.2016р. вбачається, що позивачка право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку не набувала. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а на підставі ч.2 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. \~\~\~\~ Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. \~\~\~\~ Відповідно до вимог частини 4\~статті 174 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Згідно\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. При таких обставинах зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження докази того, що станом на 15.04.1991 року спадкове домоволодіння відносилося до категорії колгоспний двір, головою двору був [PERSON], який 19.12.2005р. отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, позивачка є єдиним спадкоємцем на майно померлого за заповітом, вступила в управління спадковим майном, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає, а тому за позивачкою слід визнати право власності на 1/3 частину спірного будинковолодіння. На підставі наведеного, ст.391, 392, 1216, 1217, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved