Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 14 555,19 грн. та 1 478,20 грн. витрат по оплаті судового збору, посилаючись на те, що ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» створена у квітні 2012р. з метою експлуатації котельні, що знаходиться по [ADDRESS] та прилеглих до неї теплових мереж. Товариство має право проводити господарську діяльність у сфері теплопостачання, зокрема виробляти теплову енергію, транспортувати вироблену енергію магістральними тепловими мережами та постачати її різним категоріям споживачів. До створення ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» вищевказану котельню експлуатувала теплопостачальна організація - ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго». З початком діяльності товариства, йому було передано базу споживачів, які обслуговуються від даної котельні, зокрема надає послуги з централізованого опалення споживачу [PERSON] , який є власником кв. [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). Попередньою теплопостачальною організацією також були передані відомості щодо житлових приміщень, власники яких здійснили відключення від мереж централізованого опалення в порядку, встановленому чинним законодавством. Однак, відомості щодо квартири відповідача про це відсутні. В зв`язку з тим, що відповідач не вносив плати за комунальні послуги, станом на 31.01.2017 року року виникла заборгованість в сумі 14 555,79 грн. Тому, просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. 20.06.2017 року Директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь позивача 17 555,19 коп. заборгованості за послуги з централізованого опалення (а.с. 34-35). 21.06.2017 року відповідач [PERSON] подав заперечення проти позову, в якому зазначив, що зі змісту позовної заяви не вбачається, що між ним та позивачем встановлені та інснують цивільні правовідносини, за якими виникли взаємні зобов`язання щодо надання та оплати послуг за централізоване опалення та гаряче водопостачання і відповідність за їх невиконання. Крім того, з 09.12.2015 року він не є власником чи співласником квартири [ADDRESS] , а тому не може бути відповідачем за цим позовом. Прописка в квартирі не є підставою виступати відповідачем, що виникають з цивільно - правових відносин. Разом з тим, у вересні 2014 року, коли він був співласником квартири, ним було направлене письмове повідомлення позивачу, про відмову від їх послуг теплопостачання з 10.09.2014 року. Просив залишити позов без розгляду (а.с.41). Ухвалою Івано-Франківської міського суду від 21.06.2017 року залучено до участі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 14 555,79 грн. та 1 478,20 грн. витрат по оплаті судового збору в якості співвідповідачів: [PERSON] та [PERSON] (а.с.55). 21.11.2017 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали заперечення проти позову, вважають позов безпідставним та незаконним, просили залишити його без розгляду (а.с.68-75). Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити відповідно до заяви про збільшення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи. Суд вважає, що відповідач зловживає правом на відкладення розгляду справи, що призводить до безпідставного відкладення та затягування розгляду справи. Також, суд звертає увагу, що відповідач міг скористатися своїм правом на участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Тому, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»). Враховуючи наведені норми чинного законодавства та те, що дана справа перебуває у провадженні вже тривалий період, відповідач [PERSON] неодноразово заявляв клопотання про відкладення судових засідань, зокрема 05.05.2020 року, 28.09.2020 року та 25.01.2021 року, які були задоволені судом, а тому суд вважає, що повторна неявка відповідача в судове засідання пов`язана із затягуванням розгляду справи, а відтак вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, просили відмовити в задоволенні позову (а.с143, 147). Дослідивши матеріали справи справи, судом встановлено, наступне. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» зареєстрована від 05.04.2012 року. На підставі ліцензії позивач здійснює господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Судом встановлено, що 24.07.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №101224 "Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (підігрів води)" (а.с.23-26). Відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] , який знаходиться на території діяльності позивача, а отже, забезпечується тепловою енергією від котельні, що знаходиться на [ADDRESS] . Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою позивачем, отже позивач надавав послуги з централізованого опалення відповідачам. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Питання відмови від послуг з централізованого опалення та відключення від мереж централізованого опалення регулюються Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у висновках, викладених в рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1. ч.1. ст. 355 ЦПК України. Єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним. Акту за участю теплопостачальної організації, який є завершальним етапом проходження встановленої законодавством процедури відключення від мереж централізованого опалення, відповідачами позивачу не надано. А тому, до оформлення акта про відключення від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, у позивача відсутні правові підстави для припинення нарахувань за послугу з централізованого опалення. У зв"язку з тим, що будинок відповідачів не обладнано засобом обліку теплової енергії, то розрахунок за послугу з централізованого опалення був зроблений по навантаженню згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94 з урахуванням максимального теплового навантаження, а також згідно з Методикою нарахування плати за надані послуги теплопостачання та підігріву води населенню - додатком 2 до рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 20.12.2007 року №600 "Про тарифи на послуги теплопостачання та підігріву води для населення". Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005р. Внаслідок неналежного виконання споживачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зобов`язання по оплаті наданих послуг станом на травень 2017 року виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 17597,62 грн.(а.с36-37). Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 78, 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі процедури відключення своєї квартири від централізованої системи теплопостачання не дотрималися, оскільки не надали суду належних доказів, що отримали дозвіл на встановлення автономного опалення в квартирі, та акту про відключення квартири від теплопостачання, затвердженого у встановленому законом порядку, а тому суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення є обґрунтованою, а обовязок відповідачів оплачувати дані послуги випливає з вимог закону. Суд звертає увагу на те, що доказів, які б спростовували факт надання та отримання послуг з централізованого опалення щодо квартири відповідачів, як і доказів невірності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачами суду не надано. Враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, те, що ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" надавала послуги централізованого опалення відповідачам, розрахунок заборгованості відповідає затвердженим тарифам, суд приходить до висновку про задоволення позову ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №-630 від 21.07.2005р., ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. №1875-IV, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 510, 526 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

Outcome: approved