Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] , з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 15.06.2021 року поштовим листом вона отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 10.06.2021 року ВП 365757057 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом № 22148 вчиненого 19.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. щодо стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №846322935 від 20.02.2019 року у загальному розмірі 32845,25 гривень. Окрім того, до поштового конверта було також вкладено інші процесуальні документи складені приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 10.06.2021 року саме: постанова про стягнення з боржника основної винагороди; постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження встановлено, що приватним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, та накладено арешт на її кошти. Згідно з даними, що зазначені у виконавчому написі, вона має прострочену заборгованість по сумі кредиту 9500,00 гривень та за відсотками за користування кредитом 16579,20 гривень та строкова заборгованість за штрафами та пенею 5566,05 гривень. Проте вона із зазначеною сумою заборгованості не погоджується, оскільки кредитний договір за яким проводиться стягнення вона не укладала; вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості; в документах містяться розбіжності: за першочерговим договором №846322935 від 20.02.2019 року кредит надавався на суму 3550,00 гривень, а у виконавчому написі зазначено заборгованість за сумою кредиту 9500,00 гривень. Також відсутні будь-які докази на підтвердження тієї обставини, що право вимоги за кредитним договором перейшло спочатку до ТОВ «Таліон плюс», а потім до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС». До того ж відповідачем пропущено строк звернення до нотаріуса для стягнення заборгованості по штрафу і пені, оскільки по стягненню неустойки (штрафу, пені) застосовується встановлена ст.258 ЦК України позовна давність в один рік, тому вважає, суму заборгованості безпідставною та необґрунтованою. Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №22148, який вчинено 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, щодо стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №846322935 від 20.02.2019 року у розмірі 32845,25 гривень. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Також відповідач не скористався правом на відзив та не направив до суду письмовий відзив на позовну заяву. Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Ч.7 - у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Ч.8 - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю „Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено кредитний договір №846322935 за яким остання отримала кредит у розмірі 3550,00 гривень. Кредит надавався на 30 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося у розмірі 1,39 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку кредиту. Враховуючи зазначене позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 507,35 відсотків річних. Відповідно до графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору №846322935 від 20.02.2019 року, термін платежу 22.03.2019 року. Сукупна вартість кредиту складає 141,70% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 5030 гривень 50 копійок (у грошовому вираженні), та включає в себе: 1) проценти за користування кредитом 41,70% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 1480 гривень 50 копійок (у грошовому виразі); 2) суму кредиту 3550 гривень (у грошовому вираженні). Згідно довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю „Манівео швидка фінансова допомога" вбачається, що позичальником [PERSON] договір було підписано одноразовим ідентифікатором: DX6K68M7, та 20.02.2019 року о 23:15 годин грошові кошти було перераховано позичальнику. Зазначений кредит було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», ідентифікаційний код юридичною особи 39700642, на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року. Згідно копії виконавчого напису № 22148 від 19.05.2021 року вбачається, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , як боржника за кредитним договором №846322935 від 20.02.2019 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28 від 28.05.2019 року, є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 року, реєстр прав вимоги №4 від 09 квітня 2021 року є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №846322935 від 20.02.2019. Строк платежу за кредитним договором №846322935 від 20.02.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09 квітня 2021 року по 07 травня 2021 року. Сума заборгованості складає 31645,25 гривень (в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9500,00 гривень, прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 16579,20 гривень, строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 гривень, строкова заборгованість за комісією становить 0,00 гривень, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 гривень, строкова заборгованість за штрафами та пенею становить 5566,05 гривень). За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати стягувача у розмірі 1200,00 гривень, яка підлягає стягненню з Боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 32845,25 гривень. 10.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., за заявою стягувача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на підставі виконавчого напису № 22148 від 19.05.2021 року, було відкрито виконавче провадження ВП №365757057 у рамках якого приватним виконавцем було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.06.2021 року, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 10.06.2021 року, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.07.2021 року, та постанову про арешт коштів боржника від 22.07.2021 року. У судовому засіданні встановлено, що лише на підставі заяви позивача про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 22.07.2021 року, їй були надані матеріали та зняті копії відповідних документів, що підтверджується відповідною заявою [PERSON] до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., що міститься в матеріалах цивільної справи. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються, зокрема, оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відмітною стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. За змістом п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Однак у судовому засіданні встановлено, що позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, вбачається, що відповідачем при поданні нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису не було надано достатніх доказів на підтвердження щодо отримання боржником письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання [PERSON] нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. У зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] нараховану суму заборгованості за кредитним договором №846322935 від 20.02.2019 року, що підлягає стягненню за виконавчим написом нотаріуса, - заперечує в повному обсязі. Отже дана обставина спростовує сам факт безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Перевірка безспірності боргу є обов`язком нотаріуса. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий ж самий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. не представив для суду документи на основі яких ним було вчинено виконавчий напис та відповідно з яких ним було встановлено безспірність вимоги стягувача, ухвалу суду від 11 серпня 2021 року про витребування доказів не виконав. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. З аналізу документів наданих сторонами до суду, а саме копії кредитного договору №846322935 від 20.02.2019 року, графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору №846322935 від 20.02.2019 року, довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю „Манівео швидка фінансова допомога", виписки з особового рахунка за кредитним договором №846322935 ПІБ: [PERSON] , та копії виконавчого напису встановлено, що останні лише містять відомості про укладення позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору про надання кредиту на суму 3550,00 грн. Жодних доказів того, чи здійснювались позивачем грошові перекази на погашення грошового зобов`язання або будь які відомості про наявність у позивача заборгованості перед банком, заборгованості по рахунку, тощо, суду не надано жодним із сторін. Суд критично відноситься до наданої відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 11 серпня 2021 року, виписки з особового рахунка за кредитним договором №846322935 ПІБ: [PERSON] , як на підтвердження суми заборгованості останньої саме у розмірі 31645,25 гривень, оскільки не вважає вказаний доказ достатнім, так як він не є розрахунком заборгованості позивача, а лише містить суми, природа виникнення яких, вгазалі не зрозуміла. Крім того, при дослідженні копії кредитного договору №846322935 від 20.02.2019 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а також виконавчого напису № 22148 від 19.05.2021 року встановлено, що в документах містяться розбіжності: за першочерговим договором №846322935 від 20.02.2019 року кредит надавався на суму 3550,00 гривень, а у виконавчому написі зазначено заборгованість за сумою кредиту 9500,00 гривень. Також п.1.2. кредитного договору №846322935 від 20.02.2019 року передбачено, що строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 30 (тридцять) днів. Отже право вимоги стягувача неустойки виникло 20.03.2019 року, а закінчилось зі спливом річного строку 20.03.2020 року, а оскаржуваний напис вчинено 19.05.2021 року, тобто з пропуском встановленої ст.258 ЦК України позовної давності строком в один рік. Також, згідно наданих відповідачем та долучених до матеріалів справи копій договорів відступлення прав вимоги за кредитним договором, на підставі яких спочатку товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а потім - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», не можливо встановити, що відповідач отримав право вимоги саме щодо боржника [PERSON] як і не долучено листів повідомлення боржника щодо зміни кредитора. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не отримувала повідомлення про відступлення права вимоги всім іншим правонаступникам після ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога" та відповідно нових реквізитів для сплати грошового зобов`язання. Таким чином, дослідивши у судовому засіданні матеріали позовної заяви було встановлено, що заборгованість за кредитним договором №846322935 від 20.02.2019 року, у сумі 31645,25 гривень, що підлягає стягненню з [PERSON] за виконавчим написом нотаріуса № 22148 від 19.05.2021 року, не можна вважати безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат». Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved