Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 99080 грн. за договором підряду, стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що між сторонами 17.09.2019 року укладено договір підряду, згідно умов яких, відповідач доручив, а позивач зобов`язався виконати роботи згідно коштрису, щодо виготовлення та встановлення паркану та воріт. Згідно умов договору (п.3.1), до початку виконання робіт Замовник вносить Підряднику авансовий платіж не менше 70% від повної вартості замовлення. Останній повний розрахунок проводиться за день/в день початку проведення робіт перед виїздом бригади на місце виконання робіт, перед прийняттям художніх робіт, перед доставкою матеріалів 100 % оплата (п.3.2). Відповідачем на виконання умов договору, було сплачено аванс у розмірі 45 000 грн., зокрема 17.09.2019 року - 20 000 грн. та 02.10.2019 року - 25 000 грн. В той же час, загальна сума виконаних робіт позивачем становить 99600 грн., таким чином відповідачем порушено умови договору та не здійснено оплату виконаних робіт в розмірі 54 600 грн. Позивач та відповідач за допомогою переписки у мережі Viber погодили, який саме паркан необхідно виготовити та встановити відповідачу. Окрім того, 02.10.2019 року бригада робітників позивача, яких допустила до виконання робіт відповідач, виконала роботу у вигляді бетонного вимощення. 03 жовтня 2019 року та 07 жовтня 2019 року відповідач не допустила бригаду робітників позивача до виконання робіт не пояснюючи причин такої поведінки. 07 жовтня 2019 року позивач через мережу Viber повідомила відповідача, що внаслідок порушення умов договору та згідно п.3.7 договору, готові деталі конструкцій, виготовлені позивачем, загальна вартість яких складає 86 000 грн. передаються підряднику на платне зберігання (п.3.8). Через не допуск позивача до місця виконання робіт, що є порушенням п.1.4 договору, позивач також поніс витрати у вигляді виїзду на місце виконання робіт (2 рази по 1600 грн.) - 3200 грн. Таким чином, через порушення відповідачем умов договору, виникла заборгованість перед позивачем у сумі 99 080 грн., яка складається з: 54 600 грн. - основний борг, 3200 - витрати позивача, 41280 грн. - за зберігання готових матеріалів (3% відсотки від загальної вартості замовлення на добу), яка підлягає стягненню з відповідача, та у зв`язку з чим, позивач вимушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 11.11.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 11.11.2019 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. 28 листопада 2019 року, представником відповідача Терехової Н.В. було надано суду заяву, у якій останній заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, прохав призначити підготовче судове засідання. Розглянувши дану заяву, суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні, у зв`язку з відсутністю підстав для переходу розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк надав суду відзивів на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позову з підстав його необґрунтованості, зазначав, що позивачем виконано лише часткове бетонне вимощення, зокрема до роботи працівники позивача приступили тільки 02.10.2019 року та частково зробили відмостку навколо будинку з матеріалів відповідача. Згодом 03.10.2019 року гр. [PERSON] (працівник позивача) почав вимагати у відповідача додаткові витрати, раніше не погоджені. Згодом, на прохання відповідача надати звіт щодо використання сплачених нею коштів, [PERSON] почав відповідати агресивно, не надаючи будь-якої інформації, загрожуючи, що у разі не надання усієї суми по договору, вона буде сплачувати 3% за зберігання матеріалів. Відповідач зазначає, що кошторис на виконання робіт є твердим, а тому зміни до нього можуть вноситися лише за погодженням сторін, зокрема замовника, якого вона не надавала, п.3.4. Договору передбачено, що додаткові роботи та роботи, які не включені у кошторис погоджуються та оплачуються додатково. 07 жовтня 2019 року до відповідача знову приїхав [PERSON] та вимагав оплати додаткових послуг, яких фактично ніхто відповідачу не надав, а відповідач, в свою чергу відмовилася від платної послуги зберігання матеріалів у позивача. 15 жовтня 2019 року відповідачем на адресу ФОП [PERSON] було направлено претензію, щодо невиконання робіт та проханням надати звіт про виконані роботи, яка отримана позивачем 17.10.2019 року та на яку отримано лист про незаконність претензії. Відповідач зазначає, що дії з платного зберігання позивачем оплачених відповідачем матеріалів є неправомірними. 23 грудня 2019 року позивачем по справі було надано суду відповідь на відзив, у якій ФОП [PERSON] спростовувала доводи [PERSON] , зазначала, що відповідач був обізнаний з переліком додаткових робіт та транспортних витрат та їх вартістю, про що свідчить її підпис у додатку №5 до договору підряду, що є прейскурантом послуг, додаткових робіт, не погоджених у кошторисі, окрім того, транспортні витрати були також передбачені п.3.4. договору. Доказів проведення робіт з матеріалу замовника відповідачем не надано та не передбачено договором. 08 січня 2019 року [PERSON] було надано суду заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач позовні вимоги не визнає повністю, зазначала, що факт необхідності провести додаткові роботи чи факт обізнаності про вартість таких робіт не доводять факту їх замовлення, окрім того, наявність розписки відповідача про небажання та неможливість оплачувати додаткові роботи, які позивач повинен був розпочати тільки після 100% оплати, якраз і свідчать про відмову відповідача укладати будь-які додаткові договори з позивачем. Нав`язування відповідачу будь-яких додаткових робіт, виконання яких також не доведено - не відповідає закону, зокрема ст.627 ЦК України, окрім того, згідно договору - строк оплати робіт, визначений у договорі - 17.03.2020 року. Позивач не може вимагати сплати за зберігання виготовлених матеріалів, оскільки у справі відсутні належні докази виготовлення таких матеріалів, їх відповідність умовам договору та факту зберігання саме у позивача. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з наступним. Статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст.16 ЦК України. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.09.2019 року між ФОП [PERSON] (Підрядник) та [PERSON] (Замовник) було укладено договір підряду, відповідно до умов якого, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати роботи згідно кошторису. Орієнтовний строк виконання робіт - 31.12.2019 року. (а.с.10). Пунктом 2.2. Договору, сторони визначили, що приймання робіт здійснюється на підставі акту виконаних робіт. Згідно п.п.3.1., 3.2. Договору, до початку виконання робіт Замовник вносить Підряднику авансовий платіж не менше 70% від повної вартості замовлення. Останній повний розрахунок проводиться за день/в день початку проведення робіт перед виїздом бригади на місце виконання робіт, перед прийняттям художніх робіт, перед доставкою матеріалів 100 % оплата. Згідно п.3.4., сторони дійшли згоди, що відмова від проведення робіт можлива не менш ніж за один робочий день до погодженої дати робіт за згодою сторін. Відмова від виконання робіт в день виконання робіт, по прибуттю бригади на місце та у випадку перешкод у виконанні, розцінюються як зрив проведення робіт. Проведення робіт переноситься та проводиться з урахуванням вартості додаткової транспортної витрати по прейскуранту. Також п.3.4. договору сторони погодили, що до вартості замовлення по акції не входить, крім іншого транспортна витрата, додаткові витрати та витрати, що не включені до кошторису замовлення - погоджуються та оплачуються додатково. Згідно п.3.5. Договору, про вартість додаткових робіт можливо дізнатися у менеджера перед їх виконанням. Виконання додаткових робіт проводиться після 100% оплати, про що ставиться відповідна відмітка у договорі. Відповідно до п.3.7. Договору, у випадку відмови Замовника, з будь-яких причин від проведення установчих робіт готові матеріали замовлення відправляються на зберігання згідно п.3.8. Договору. Згідно п.3.8. Договору, Вартість зберігання складає 3% від загальної вартості замовлення на добу. Оплата за зберігання проводиться по предоплаті. У випадку неоплати замовником послуг з зберігання або затримкою з оплатою більш ніж на місяць, за спливом зазначеного строку замовлення підлягає утилізації, про що складається відповідний акт. Умовами п.4.4. Договору передбачено, що виконавець має право не приступати до виконання робіт без 100% оплати по договору. Відповідно до кошторису, який є додатком №1 до Договору, сторони дійшли згоди щодо наступного переліку та вартості робіт: 1) Виготовлення деталей воріт (з калиткою); 1а) на воротах 3 засови, 1б) засов на калитці; 1в) засов на калитці погодити; 2) Бетонна стяжка; 3) Відмостка бетонна навколо будинку 20м2; 4)Виготовлення деталей європаркану; 5) Виготовлення стовбів у кількості 8 шт.; 6) Демонтаж паркану замовника; 7) Встановлення 3 додаткових стовбів; 8) Зібрання 2,5 секцій європаркану з матеріалів замовника; 9) виготовлення деталей навісу; - загальною вартістю робіт в 106 700 грн., в рахунок яких замовником було сплачено аванс в розмірі 20 000 грн., залишок - 86 700 грн. (а.с.11). В зазначеному кошторисі сторони погодили, що оплата буде здійснена протягом 6 місяців з моменту підписання договору. Також у додатку №5 до Договору, сторони погодили прейскурант послуг та додаткових робіт, не включених до кошторису, зокрема їх вартість (а.с.35). Судом встановлено, що 02.10.2019 року Замовником було додатково сплачено Підряднику 25 000 грн. в рахунок авансу за договором. Згідно Акту виконаних робіт від 02.10.2019 року, бригадою Підрядника були виконані роботи з заливки бетонної відмостки навколо будинку Замовника, площею 20м2, згідно підпису відповідача, зазначені роботи нею прийняті та претензії відсутні (а.с.28). 12 жовтня 2019 року Замовником було направлено Підряднику лист-претензію, відповідно до змісту якого, [PERSON] відмовляється від договору та прохає повернути сплачені нею у якості авансу кошти, у розмірі 45000 грн. (а.с.65). Листом від 25 жовтня 2019 року Підрядником надано відповідь, згідно якої, останній заперечує обставини викладені в претензії, зазначає про порушення умов договору саме Замовником, та вказує на необхідність сплати боргу за надані послуги, здійснені роботі, виготовлені матеріали та сплати решти вартості договору та вартості зберігання матеріалів (а.с.67). Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин першої, четвертої, статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу, до окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів. Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника на який спрямована узгоджена воля сторін. Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт. Відповідно до ч.1 ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Правовому регулюванню договору побутового підряду у ЦК присвячено окремий параграф, що пов`язано перш за все з необхідністю законодавчого забезпечення інтересів замовника як споживача результату підрядних робіт за даним договором. Згідно зі ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих ЦК, застосовується законодавство про захист прав споживачів, а також інші акти цивільного законодавства, зокрема Закон України "Про захист прав споживачів". Значення § 2 гл. 61 "Побутовий підряд" та окремого Закону, полягає у тому, що вони становлять частину особливого режиму, передбаченого для договору побутового підряду. Правові норми, що містяться в цих актах, є спеціальними відносно до загальних положень про підряд викладених у § 1 гл. 61 "Побутовий підряд". Договір побутового підряду є двостороннім, консенсуальним і оплатним. Поряд із загальними рисами, притаманними підряду в цілому, договір побутового підряду має низку специфічних рис. По-перше, це особливість суб`єктного складу договору побутового підряду. Замовником може бути тільки фізична особа, а на стороні підрядника завжди виступає юридична або фізична особа, що здійснює підприємницьку діяльність (ст.865 ЦК). По-друге, певну специфіку має предмет договору: робота призначена задовольнити побутові чи інші особисті потреби замовника, тобто результат роботи повинен бути призначений для використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю. На підрядні роботи, які за своїм змістом хоча і можуть бути віднесені до побутового підряду, але їх результати використовуються у підприємницькій діяльності, поширюються загальні норми про договір підряду (§ 1 гл. 61 ЦК). По-третє, специфіка побутового підряду проявляється у наявності переддоговірних обов`язків підрядника. Ці обов`язки полягають у наданні підрядником необхідної і достовірної інформації про запропоновану роботу, про ціну і форму оплати та інших відомостей (ст. 868 ЦК). Згідно зі ст. 867 ЦК підрядник не має права нав`язувати замовнику включення до договору додаткових оплатних робіт або послуг. По-четверте, специфіка цього договору полягає в умовах, які визначаються ще до укладення договору і з якими погоджується його замовник. Зокрема, це стосується ціни, яка визначається прейскурантами, тарифами і кошторисом, однак може й коригуватися за згодою сторін. Договір повинен укладатися в простій письмовій формі (ст. 866 ЦК). У разі коли замовник у письмово оформленому договорі приєднується до умов формулярів, запропонованих підрядником, договір набуває рис договору приєднання (ст. 634 ЦК). Суд беручи до уваги зазначені особливості договору побутового підряду, не зважаючи на відсутність відповідного уточнення у назві договору, приходить до висновку, що фактично укладений між сторонами договір є саме договором побутового підряду, оскільки його укладено між ФОП та фізичною особою для побутових потреб замовника на території приватного домоволодіння, а саме для влаштування паркану, воріт, виготовлення бетонної відмостки навколо будинку, виготовлення та встановлення навісу, тобто для побутових цілей, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю. Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. За змістом статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною. За відсутності цих умов ціну може встановити суд на основі звичайно застосовуваних за аналогічні роботи цін з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Згідно ст.873 ЦК України, вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Судом встановлено, що сторонами договору в установленому законом порядку узгоджено кошторис з переліком робіт необхідних для виконання замовлення та їх сукупної вартості, в якості авансу замовником загалом було сплачено 45000 грн. Також, п.5.3. Договору, сторони погодили, що після підписання договору обома сторонами предоплата не повертається, заказ є індивідуальним. В свою чергу, Замовник у будь-який час до здачі йому роботи в односторонньому порядку може відмовитися від виконання договору, сплативши підряднику частину встановленої ціни пропорційно виконаній роботі. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними (ч.2 ст.867 ЦК). З урахуванням наведених норм та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що замовник фактом надіслання письмової претензії відповідного змісту, скористався свої правом відмовитися від виконання договору з 12.10.2019 року. В свою чергу, суд, визначаючи обсяг коштів, що підлягають сплаті підряднику пропорційно виконаній роботі, згідно ч.2 ст.867 ЦК України, виходить з наступного. Судом було встановлено, що на час направлення замовником претензії від 12.10.2019 року, яка містила повідомлення про відмову від договору, роботи за договором були виконані виконавцем частково, зокрема, 02.10.2019 року виконано роботи з заливки бетонної відмостки навколо будинку Замовника, площею 20м2, (вартість якої була погоджена сторонами у кошторисі в розмірі 6000 грн.), які були прийняті Замовником за актом та жодних претензій щодо їх обсягу або якості заявлено не було, чим також спростовуються відповідні заперечення відповідача. Також, підрядником були понесені витрати, узгоджені п.3.4 Договору та прейскурантом вартості послуг та додаткових робіт, у вигляді виїзду на місце виконання робіт - 03.10.2019 року - 1600 грн. - виїзд підтверджується розпискою відповідача від 03.10.2019 року (а.с.86). В свою чергу, виїзд 07.10.2019 року не підтверджено належними та допустимим доказами, надані скріншоти з соціальної мережі Viber з зображенням автомобіля біля будинку за адресою відповідача, вказують лише на час та дату надіслання такого фото, а не на дату та час фотозйомки, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом. Доводи щодо стягнення вартості додаткових робіт, погоджених рахунком від 03.10.2019 року, є безпідставними, оскільки, позивачем не заперечувався факт їх невиконання, з підстав неоплати відповідачем та не допуску до їх виконання, окрім того, суд зазначає, що сам рахунок є таким, що не можливо прочитати. У відповідності до вимог ст. 12 ЦПК України саме позивач повинен доводити ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а згідно вимог ст. 13 ЦПК України справи розглядаються судом на підставі доказів, яки надані сторонами. Доводи позовної заяви в частині обґрунтування боргу за виготовлення деталей воріт, верху паркана, засувів, деталей навісу та деталей євро паркану, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт придбання позивачем матеріалів та використання їх для виготовлення вищезазначених деталей для замовлення відповідача, а також не доведено позивачем виконання вказаних ним робіт. Надані фотознімки із зображенням певних залізних та залізобетонних деталей конструкцій та виробів, не можуть слугувати належним та допустимим доказом, з огляду на те, що надані фотознімки не мають будь-якої прив`язки до часу їх виконання, з них не можливо встановити специфікацію виробів та деталей, їх обсяг, вартість, призначення, місце зберігання та дату виготовлення, окрім того, з урахуванням видів діяльності позивача як ФОП за КВЕД (зокрема 23.69 Виробництво інших виробів із бетону гіпсу та цементу, 23.70 Різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю, 42.99 Будівництво інших споруд, н. в. і. у., тощо), з наданих фотознімків неможливо встановити, що зображені матеріали були виготовлені та призначені саме у відповідності та для замовлення відповідача, а не будь-якого іншого замовника, що у своїй сукупності приводить суд до висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині та необхідності відмови у їх задоволенні. За відсутності підстав для задоволення вимог позову в частині стягнення коштів за виготовлені деталі, вимога про стягнення боргу за їх зберігання у позивача, як похідна - також не підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного, загальна сума коштів, що підлягає сплаті підряднику, як частина встановленої ціни, пропорційно виконаній роботі, становить: 6000 грн. - роботи з заливки бетонної відмостки навколо будинку Замовника, площею 20м2 та 1600 грн. - витрати у вигляді виїзду на місце виконання робіт 03.10.2019 року, а всього - 7600 грн. З урахуванням сплати Замовником в якості авансу 45000 грн., суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у їх задоволенні, оскільки фактично отримана підрядником сума коштів перевищує суму коштів, пропорційну виконаній роботі на 37400 грн. (45000 - 7600), які мають бути повернені замовнику, відповідно до ч.2 ст.867 ЦК України, однак відповідні вимоги відповідачем заявлені не були, та судом не вирішуються. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, згідно ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed