Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, просить визнати обєктом спільної сумісної власності його та [PERSON] автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], однокімнатну квартиру [ADDRESS] і поділити це майно, визнавши за ним право власності на автомобіль, та виділивши [PERSON] у власність квартиру. Позов обґрунтовано тим, що 20 вересня 2013 року у Кропивнянській сільській раді Золотоніського району Черкаської області між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі у них 29 січня 2005 року народилась дочка [PERSON], а 7 листопада 2009 року дочка [PERSON]. Спільне життя з [PERSON] не склалось, а з січня 2016 року вони припинили ведення спільного господарства. За час перебування у шлюбі за спільні кошти подружжя було придбано автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, загальною вартістю 427\~300 грн, та однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною вартістю 426\~600 грн. Фактично автомобілем користувався лише він та його батько [PERSON], тому в порядку поділу майна подружжя необхідно виділити йому у власність автомобіль, а [PERSON] квартиру, без стягнення з останньої на його користь компенсації різниці вартості часток. У жовтні 2016 року третя особа із самостійними вимогами [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], просить визнати за ним право власності на автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], та однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Позов обґрунтовано тим, що його дочка [PERSON] та [PERSON] за час перебування у шлюбі не мали і не могли мати спільних коштів на придбання спірного майна, оскільки [PERSON] працював у правоохоронних органах і його заробітна плата не давала можливості зібрати гроші та придбати це майно, а [PERSON] не працювала. Спірне майно придбано за його особисті кошти, отримані від продажу корпоративних прав у сільськогосподарському виробничому кооперативі «Струмок». У листопаді 2016 року третя особа із самостійними вимогами [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON], просить визнати за ним право власності на автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. Позов обґрунтовано тим, що заробітна плата [PERSON], який працював у правоохоронних органах, а також студентки [PERSON] не давала їм змоги придбати у їх спільну власність цей автомобіль. Автомобіль «Ford Kuga» було придбано ним і його сином [PERSON] у м.Києві за його кошти та кошти дружини, які він сплатив безпосередньо в автосалоні. Оскільки він та його дружина, яка є фізичною особою-підприємцем, вирішили зареєструвати автомобіль на невістку [PERSON], то всі документи про сплату та довідка-рахунок оформлювались безпосередньо на її імя. Із моменту придбання автомобіля і по цей час він перебуває в його володінні та користуванні за місцем проживання у [INFO], всі витрати на утримання цього майна несе він, договори обовязкового страхування відповідальності також оформлено на його імя. У судовому засіданні [PERSON] та його адвокат [PERSON] позовні вимоги первісного позову підтримали, просили суд їх задоволити; проти задоволення позовів третіх осіб із самостійними вимогами заперечували. [PERSON] додатково пояснив, що за час перебування у шлюбі з [PERSON] у 2012\~році було продано його автомобіль «Mitsubishi Outlander», до того ж він працював, тому сімя мала кошти. Квартиру було придбано в шлюбі за їх спільні кошти, а автомобіль «Ford Kuga» - за кошти батька, які останній передав для придбання автомобіля в інтересах сім'ї [PERSON] та [PERSON] Відповідач за первісним позовом [PERSON] проти задоволення первісного позову [PERSON] та позову третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] заперечувала; позов третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] визнала. Додатково пояснила, що [PERSON] фактично намагається поділити її майно, оскільки таке було придбано виключно за кошти її батька [PERSON] Запропонований колишнім чоловіком варіант поділу майна подружжя її не влаштовує, оскільки його батьки під час шлюбу подарували йому трикімнатну квартиру, яка вважається його особистою приватною власністю, а тепер він хоче залишити її з двома дітьми в однокімнатній квартирі, а автомобіль забрати собі. Крім того, [PERSON] подала письмову заяву про застосування позовної давності до вимог [PERSON] [PERSON] свій позов підтримав, проти задоволення первісного позову [PERSON] та позову третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] заперечував. Додатково пояснив, що якби діти й далі проживали в шлюбі, то він би це питання не підіймав. Але тепер виходить, що [PERSON] намагається залишити собі у власності автомобіль, на який він давав значні кошти, як і на квартиру. Крім того, [PERSON] заявив про застосування позовної давності до вимог [PERSON] [PERSON] свій позов підтримав, проти задоволення первісного позову [PERSON] та позову третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] заперечував. Додатково пояснив, що також не звертався б до суду з указаним позовом, якби діти жили в шлюбі, бо тоді все майно купувалось для них, але зараз він наполягає на задоволенні свого позову та може подарувати автомобіль колишній невістці (яку також все ще вважає своєю дочкою і матірю своїх онуків) після розгляду справи судом. Заслухавши пояснення сторін та показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом установлено, що з 20 вересня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24\~жовтня 2016 року, що набрало законної сили 4 листопада 2016 року. За договором купівлі-продажу від 18 липня 2013 року [PERSON] за 85\~000\~грн. придбала однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 13-15). Відповідно до договору купівлі-продажу від 25 березня 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юмас-Авто» передало у власність [PERSON] автомобіль «Ford Kuga» у комплектації «Pack Trend», вартістю 253\~600\~грн з ПДВ (а.с. 160-162). Того ж дня автомобіль було передано [PERSON], що підтверджується актом прийому-передачі № 61/2013 від 25 березня 2013 року (а.с. 164). Відповідно до висновку комплексної судової оціночно-будівельної та автотоварознавчої експертизи від 27 жовтня 2017 року ринкова вартість однокімнатної квартири [ADDRESS] станом на час проведення дослідження становить 418\~035 грн, а автомобіля «Ford Kuga», 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], 402\~828 грн 50 коп. Однокімнатна квартира та автомобіль є неподільним майном, яке може бути поділено у визначеному законом порядку. Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Пунктами 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21\~грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності майна подружжя, яка підлягає спростуванню заінтересованими особами на підставі належних та допустимих доказів. Звертаючись до суду з позовами, [PERSON] зазначав, що мав доходи за час шлюбу, а відтак спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя. Водночас [PERSON] зазначав, що авто «Ford Kuga» та квартиру було придбано за його кошти, а [PERSON] що автомобіль придбано за його кошти. Як установлено судом, за час перебування в шлюбі [PERSON] був офіційно працевлаштованим та мав доходи у вигляді заробітної плати. Сторони цього факту не заперечували. Крім того, 4 травня 2012 року [PERSON] зняв у МРЕВ ДАІ з реєстрації з метою продажу автомобіль «Mitsubishi Outlander» та продав його 12 травня 2012\~року [PERSON] (а.с. 165, 171). Ці ж обставини підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON] Крім того, 24 квітня 2012 року [PERSON] зняла з депозитного вкладу 100\~000 грн, а в травні 2013 року на її банківський рахунок надійшло 202 750 грн (які було знято в серпні 2013 року), що підтверджується відповідними довідками ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 175, 196) Таким чином, сім'я [PERSON] та [PERSON] мала кошти, які могла використати в інтересах сім'ї, а тому суд відхиляє доводи [PERSON] та [PERSON] з цього приводу. Оскільки однокімнатну квартиру [ADDRESS] було придбано на ім'я [PERSON] 18\~липня 2013 року за 85\~000\~грн, що підтверджується змістом договору купівлі-продажу, то суд робить висновок про те, що ця квартира є спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] Суд критично оцінює доводи [PERSON] про те, що реально квартиру [ADDRESS] було придбано за 26 000 доларів США, які він передав своїй дочці 19 грудня 2012 року, оскільки такі доводи не підтверджуються належними та допустимими доказами. Судом установлено, що [PERSON] дійсно мав значні кошти на праві власності в період 2011-2012 років, оскільки 16 грудня 2011 року отримав на свій банківський рахунок 178 525 грн 88 коп., 21 лютого 2012\~року 796 000 грн, 16\~березня 2012 року 285 565 грн в якості виплати паю члена СВК "Струмок", а в квітні 2012 року на його рахунок додатково надійшло 596 265 грн 48 коп, що підтверджується відповідними банківськими документами (а.с. 159, 197, 198, 199). Проте навіть якщо кошти в будь-якому розмірі й було передано [PERSON] його дочці [PERSON] за час перебування останньої в шлюбі, то за відсутності належним чином оформленого договору дарування необхідно виходити з того, що кошти передавались в інтересах сім'ї [PERSON] та [PERSON] Судом також установлено, що 29 січня 2013 року [PERSON] зняв з депозиту 31 205,11 доларів США (а.с. 178). Згідно з показаннями свідка [PERSON], [INFO], який є кумом [PERSON] та [PERSON], 25\~березня 2013 року він, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] їздили автомобілем "Форд Коннект" до м.Києва для придбання нового автомобіля. Було обрано та придбано автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, чорного кольору. Після придбання нового автомобіля [PERSON] та [PERSON] їхали на ньому назад, а він з [PERSON] старим автомобілем. Не доїжджаючи до м.Черкаси, на золотоніському кільці [PERSON] пересів у новий автомобіль та поїхав на ньому до себе в село. Зі слів кумів, гроші на новий автомобіль давав [PERSON], але точно йому цього не відомо. Свідок [PERSON], [INFO], яка є кумою [PERSON] та [PERSON], суду пояснила, що наскільки їй відомо зі слів [PERSON], у березні 2013 року остання із [PERSON] на маршрутці чи потягом їздили до м.Києва купувати новий автомобіль, який було придбано за гроші [PERSON] Проте суд критично оцінює показання цього свідка, оскільки всі повідомлені нею обставини їй стало відомо зі слів [PERSON] Оцінюючи вищевказані показання свідків, а також ту обставину, що [PERSON] за два місяці до придбання автомобіля «Ford Kuga», 2012 року випуску, зняв з депозиту 31 205,11 доларів США, суд виходить із того, що він міг придбати у свою власність указаний автомобіль. Перебуваючи особисто в автомобільному салоні ТОВ "Юмас-Авто" у м.Києві 25 березня 2013 року та особисто здійснюючи розрахунки в бухгалтерії автосалону, [PERSON] міг оформити договір купівлі-продажу на своє ім'я та зазначити себе покупцем автомобіля, чого не зробив, надавши можливість оформити купівлю автомобіля на свою невістку [PERSON] За таких обставин суд робить висновок про те, що [PERSON] використав свої грошові кошти для придбання автомобіля «Ford Kuga», 2012\~року випуску, в інтересах сім'ї [PERSON] та [PERSON] Про це також свідчать пояснення [PERSON], відповідно до яких за умови перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі він ніколи б не звертався до суду до них з позовом як третя особа із самостійними вимогами, оскільки автомобіль купувався для користування всіма. З огляду на викладене, у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оцінюючи заяву [PERSON] про застосування строку позовної давності до вимог [PERSON], суд звертає увагу на те, що суд відмовив у задоволенні позову [PERSON] по суті, встановивши що його право власності на автомобіль не виникло та не порушено, а тому відсутні підстави для застосування строку позовної давності до таких вимог. Щодо заяви [PERSON] про застосування позовної давності до вимог [PERSON], то суд виходить із того, що перебіг трирічного строку позовної давності розпочинається для [PERSON] з часу розірвання шлюбу із [PERSON] 4 листопада 2016 року, тому такий строк ним не пропущено. Таким чином судом встановлено, що автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], та однокімнатна квартира [ADDRESS] є спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], яке підлягає поділу між ними. Загальна вартість цього неподільного майна 820 863 грн 50 коп., тому вартість 1/2\~частки в цьому майні становить 410 431 грн 75 коп. Оскільки [PERSON] може проживати у подарованій йому його батьками квартирі, то вирішуючи питання про поділ майна подружжя, суд вважає за необхідне виділити в особисту приватну власність [PERSON], разом з якою проживають двоє дітей, однокімнатну квартиру [ADDRESS], а за [PERSON] визнати право особистої приватної власності на автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. При цьому суд не вирішує питання про стягнення компенсації вартості часток, оскільки [PERSON] таких вимог не предявляє.

Outcome: dismissed