Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до ТОВ "Кредитні ініціативи", третя особа: приватний нотаріус [PERSON], відділ державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції в особі державного виконавця Кудрановського Ю.В. про виконання напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що державним виконавцем Кудрановським Ю.В. відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції за зверненням ТОВ "Кредитні ініціативи" із виконавчим написом від 22.11.2013 року, вчиненим приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2014 року (ВП № 45150343) всупереч положенням чинного законодавства, оскільки виконавчий напис від 22.11.2012 року, вчинений приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу, не підлягає виконанню за таких підстав. Квартира [ADDRESS] являється єдиним джерелом для їхньої родини у якій проживають також і двоє малолітніх дітей. Згідно зі ст. 12 ЗУ "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" для вчинення будь - яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності або право користування яке мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Але державний виконавець Кудрановський Ю.В. відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції проігнорував вказані положення та не вжив жодних заходів по дотриманню вимог законодавства щодо захисту законних прав та інтересів малолітніх дітей. Квартира [ADDRESS] являється предметом іпотеки як забезпечення зобов'язань за спожитим кредитом, наданим в іноземній валюті. 18 серпня 2008 року між ним та Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" було укладено кредитний договір № 2614/0808/88-008 про надання грошових коштів у вигляді кредиту у розмірі 80 000 доларів США на строк до 17 серпня 2018 року . Згідно пункту 1.4. вказаного Договору кредитні кошти були призначені саме на споживчі цілі. Забезпеченням виконання зобов'язання за вказаним Кредитним Договором (п. 2.1. Договору) виступила іпотека: квартира [ADDRESS]. На виконання цієї вимоги було укладено Іпотечний Договір №2614/0708/88-006-Z-1 від 18 серпня 2008 року. Квартира використовується як місце постійного проживання для усієї родини, та являється єдиним нерухомим житловим майном для усіх семи членів родини. Площа квартири 81,4 кв.м - що не перевищує 140 кв.м, тобто відповідає вимогам ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". За вказаних підстав квартира, що являється предметом іпотеки як забезпечення зобов'язань за споживчим кредитним договором, наданим в іноземній валюті, повною мірою підпадає під встановлену Законом заборону на примусове стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті. Саме тому, звернення примусового стягнення на квартиру за виконавчим написом від 22.11.2013 року, вчиненим приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу, суперечить положенням чинного Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". За цих підстав вказаний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того, виконавчий напис від 22.11.2013 року, вчинений приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу, було вчинено із порушенням встановленого законом порядку. ТОВ "Кредитні ініціативи" у письмовій вимозі № 110/73 від 30.09.2013 року повідомило про відступлення на їх користь ПАТом "Свадебанк" 28.11.2012 року своїх прав вимоги заборгованості за Кредитним Договором № 2614/0808/88-008 від 18.08.2008р. та вимагали у тридцятиденний термін сплатити на вказані ними рахунки загальну, як на їх думку, суму заборгованості 162 407,79 доларів США, яка за їх підрахунками складається із боргу: за кредитом - 77 057 доларів США; за відсотками - 43 752,42 доларів США; пеня - 41597,07 доларів США. Однак, жодної інформації від ПАТ "Сведбанк" про відступлення ПАТом "Сведбанк" своїх прав вимоги за Іпотечним договором № 2614/0708/88-006-Z-1 від 18 серпня 2008 року на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" йому взагалі не було повідомлено. За цих підстав у відповідача відсутні правові підстави позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки. Сам же розмір боргу ТОВ "Кредитні ініціативи" було визначено невірно. Приватний нотаріус [PERSON] Київського міського нотаріального округу при вчиненні виконавчого напису від 22.11.2013 року не отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки чеки, тощо, надання яких в силу ст. 68 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" - є обов'язковим, та не переконався у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню. Тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед Банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у письмовій вимозі, є безспірними. Отже, Приватний нотаріус [PERSON] Київського міського нотаріального округу своїми діями порушив вимоги ст. 88 ЗУ "Про нотаріат", та положення п.п. 3.1., п.п. 3.5. п.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та підпункту Б частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.99 року № 1172, що у свою чергу вказує на відсутність у виконавчого напису від 22.11.2013 року сили виконавчого документу, через що цей напис підлягає визнанню таким, що не підлягає примусовому виконанню. Разом з тим, відповідно до виконавчого напису від 22.11.2013 року, приватний нотаріус [PERSON] визнав доведеною таку суму заборгованості: за кредитом - 615 916,60 гривень; за відсотками - 349 713,09 гривень; та за вчинення виконавчого напису - 4 000 гривень, що разом складає 969 629,69 гривень, та є еквівалентною 121 203,7 дол. США (по курсу приблизно 8 гривень за 1 дол. США на період вчинення напису). Тобто сума боргу у письмовій вимозі № 110/73 від 30.09.2013 року від ТОВ "Кредитні ініціативи" значно відрізняється від суми боргу, визнаної приватним нотаріусом [PERSON] у виконавчому написі від 22.11.2013 року. Така розбіжність не може свідчити про безспірність суми заборгованості. І тому, виконавчий напис від 22.11.2013 року має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Невідповідність виконавчого документу вимогам, передбаченим статтею 18 вказаного Закону згідно пункту 6 частини першої статті 26 Закону являється підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження та повернення документа заявнику. Однак, державний виконавець Кудрановський Юрій Володимирович відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції не виконав вказаного припису Закону. Він неодноразово звертався до Відповідача із вимогою повернути йому свідоцтво про право власності на квартиру, яке відповідач незаконно утримує. Свідоцтво про право власності на квартиру являється правовстановлюючим документом, та йому необхідний тепер для виготовлення проекту та проведення робіт по влаштуванню автономного опалення у зв'язку із проведенням усього багатоквартирного будинку на автономне опалення. Однак Відповідач йому у цьому відмовляє. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить визнати виконавчий напис № 1923 від 22.11.2013 року, вчинений приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу, щодо звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], таким, що не підлягає виконанню. Зупинити стягнення на квартиру [ADDRESS]. Зобов'язати Відповідача повернути позивачу Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просять його задоволити. Представник відповідача ТОВ "Кредитні ініціативи" в судове засідання не з'явився про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення в судовому засіданні. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується телеграмою зі зворотнім повідомленням, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа - відділ державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції в особі державного виконавця Кудрановського Ю.В. в судове засідання не з'явився про час, місце та дату судового засідання був неодноразово повідомлений, що підтверджується розписками в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що державним виконавцем Кудрановським Ю.В. відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції за зверненням ТОВ "Кредитні ініціативи" із виконавчим написом від 22.11.2013 року, вчиненим приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2014 року (ВП № 45150343) всупереч положенням чинного законодавства, оскільки виконавчий напис від 22.11.2012 року, вчинений приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу, не підлягає виконанню за таких підстав. Квартира [ADDRESS] являється єдиним джерелом для їхньої родини у якій проживають також і двоє малолітніх дітей. Згідно зі ст. 12 ЗУ "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" для вчинення будь - яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності або право користування яке мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Але державний виконавець Кудрановський Ю.В. відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції проігнорував вказані положення та не вжив жодних заходів по дотриманню вимог законодавства щодо захисту законних прав та інтересів малолітніх дітей. Квартира [ADDRESS] являється предметом іпотеки як забезпечення зобов'язань за спожитим кредитом, наданим в іноземній валюті. 18 серпня 2008 року між ним та Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" було укладено кредитний договір № 2614/0808/88-008 про надання грошових коштів у вигляді кредиту у розмірі 80 000 доларів США на строк до 17 серпня 2018 року. Згідно пункту 1.4. вказаного Договору кредитні кошти були призначені саме на споживчі цілі. Забезпеченням виконання зобов'язання за вказаним Кредитним Договором (п. 2.1. Договору) виступила іпотека: квартира [ADDRESS]. На виконання цієї вимоги було укладено Іпотечний Договір №2614/0708/88-006-Z-1 від 18 серпня 2008 року. Квартира використовується як місце постійного проживання для усієї родини, та являється єдиним нерухомим житловим майном для усіх семи членів родини. Площа квартири 81,4 кв.м - що не перевищує 140 кв.м, тобто відповідає вимогам ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". За вказаних підстав квартира, що являється предметом іпотеки як забезпечення зобов'язань за споживчим кредитним договором, наданим в іноземній валюті, повною мірою підпадає під встановлену Законом заборону на примусове стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті. Саме тому, звернення примусового стягнення на квартиру за виконавчим написом від 22.11.2013 року, вчиненим приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу, суперечить положенням чинного Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". За цих підстав вказаний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того, виконавчий напис від 22.11.2013 року, вчинений приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу, було вчинено із порушенням встановленого законом порядку. ТОВ "Кредитні ініціативи" у письмовій вимозі № 110/73 від 30.09.2013 року повідомило про відступлення на їх користь ПАТом "Свадебанк" 28.11.2012 року своїх прав вимоги заборгованості за Кредитним Договором № 2614/0808/88-008 від 18.08.2008р. та вимагали у тридцятиденний термін сплатити на вказані ними рахунки загальну, як на їх думку, суму заборгованості 162 407,79 доларів США, яка за їх підрахунками складається із боргу: за кредитом - 77 057 доларів США; за відсотками - 43 752,42 доларів США; пеня - 41597,07 доларів США. Однак, жодної інформації від ПАТ "Сведбанк" про відступлення ПАТом "Сведбанк" своїх прав вимоги за Іпотечним договором № 2614/0708/88-006-Z-1 від 18 серпня 2008 року на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" йому взагалі не було повідомлено. За цих підстав у відповідача відсутні правові підстави позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки. Сам же розмір боргу ТОВ "Кредитні ініціативи" було визначено невірно. Приватний нотаріус [PERSON] Київського міського нотаріального округу при вчиненні виконавчого напису від 22.11.2013 року не отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки чеки, тощо, надання яких в силу ст. 68 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" - є обов'язковим, та не переконався у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню. Тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед Банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у письмовій вимозі, є безспірними. Отже, Приватний нотаріус [PERSON] Київського міського нотаріального округу своїми діями порушив вимоги ст. 88 ЗУ "Про нотаріат", та положення п.п. 3.1., п.п. 3.5. п.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та підпункту Б частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.99 року № 1172, що у свою чергу вказує на відсутність у виконавчого напису від 22.11.2013 року сили виконавчого документу, через що цей напис підлягає визнанню таким, що не підлягає примусовому виконанню. Разом з тим, відповідно до виконавчого напису від 22.11.2013 року, приватний нотаріус [PERSON] визнав доведеною таку суму заборгованості: за кредитом - 615 916,60 гривень; за відсотками - 349 713,09 гривень; та за вчинення виконавчого напису - 4 000 гривень, що разом складає 969 629,69 гривень, та є еквівалентною 121 203,7 дол. США (по курсу приблизно 8 гривень за 1 дол. США на період вчинення напису). Тобто сума боргу у письмовій вимозі № 110/73 від 30.09.2013 року від ТОВ "Кредитні ініціативи" значно відрізняється від суми боргу, визнаної приватним нотаріусом [PERSON] у виконавчому написі від 22.11.2013 року. Така розбіжність не може свідчити про безспірність суми заборгованості. І тому, виконавчий напис від 22.11.2013 року має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Невідповідність виконавчого документу вимогам, передбаченим статтею 18 вказаного Закону згідно пункту 6 частини першої статті 26 Закону являється підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження та повернення документа заявнику. Однак, державний виконавець Кудрановський Юрій Володимирович відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції не виконав вказаного припису Закону. Позивач неодноразово звертався до Відповідача із вимогою повернути йому свідоцтво про право власності на квартиру, яке відповідач незаконно утримує. Свідоцтво про право власності на квартиру являється правовстановлюючим документом, та необхідно для виготовлення проекту та проведення робіт по влаштуванню автономного опалення у зв'язку із проведенням усього багатоквартирного будинку на автономне опалення. Однак Відповідач йому у цьому відмовляє. У відповідності до положень Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який набрав чинності 7 червня 2014 року, протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України ,,Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України „Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку". Згідно пункту четвертого вказаного Закону протягом його дії інші Закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Отже, Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" є спеціальним законом з питань правого регулювання примусового стягнення нерухомого житлового майна, а положення інших Законів України застосовуються лише в тій частині, що не суперечить вказаному Закону. Закон України "Про захист прав споживачів" чітко визначає, що "споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції" (пункт 23 статті 1 Закону). Згідно пункту 22 статті 1 "споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника". Згідно статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджено Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, який визначає стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, чітко вимагає для одержання виконавчого напису подання: а) оригіналу нотаріально посвідченої угоди; б) документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до підпункту 2.3. пункту другого Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 p., вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. У разі відступлення прав за іпотечним договором згідно частини другої статті 24 Закону України "Про іпотеку" саме Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Згідно положень статті 35 Закону України "Про іпотеку" у письмовій вимозі про виконання порушеного зобов'язання має бути обов'язково зазначено попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Крім того, Відповідно до п. 4 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 p., виконавчий напис має містити, зокрема, і інформацію про місце роботи боржника - фізичної особи. Однак такі відомості відсутні у виконавчому написі від 22.11.2013 року, що також являється підставою для задоволення даного позову. Не відповідає виконавчий напис також і вимогам Глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якої виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа. За таких же підстав виконавчий напис від 22.11.2013 року не відповідає і умовам самого Іпотечного Договору № 2614/0708/88-006-Z-1 від 18 серпня 2008 року, пунктом 12.2. якого вказано, що виконавчий напис вчиняється саме на примірнику даного Договору. Виконавчий напис від 22.11.2013 року не може підлягати виконанню також і через те, що не відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", частина друга якої передбачає, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Приватний нотаріус [PERSON] при вчиненні виконавчого напису не врахував, що квартира, на яку даний виконавчий напис пропонує звернути стягнення, являється спільною сумісною власністю чотирьох осіб - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню також і через те, що він вчинений із порушенням вимог частини третьої статті 47 Конституції України та пункту 1.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до частини третьої статті 47 Конституції України, положення якої являються нормами прямої дії, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно пункту 1.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Поскільки в провадженні судді Ірпінського міського суду Кухленка Д.С. перебуває цивільна справа № 367/6319/14-ц за позовом ТОВ "Кредитні ініціативи" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, питання відносно зупинення стягнення на квартиру та зобов'язання відповідача повернути позивачу Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] має бути розглянуто та вирішено в даному судовому засіданні. У зв'язку з цим суд відмовляє позивачу в задоволенні даних питань. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed