Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], яка народилась 12.10.2017 року в м. Донецьк Донецької області на тимчасово окупованій території України. 24 жовтня 2017 року отримала свідоцтво про народження дитини у Калінінському відділі реєстрації цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] [PERSON] юстиції ДНР, актовий запис № 480, серія ДНР № 045212. Однак документи, які отримані на тимчасово окупованій території України, вважаються недійсними. Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правового режиму тимчасово окупованої території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо їх органи або особа створені, обрані чи призначені у порядку не передбачені частиною другою статті, є не дійсними і не створюють правових наслідків. Отримати свідоцтво народження у відділі реєстрації актів цивільного стану за місцем мого постійного проживання неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Внаслідок цих обставин на сьогодні отримати свідоцтво про народження в органах РАЦС [PERSON] юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав дитини є звернення до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення фату народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини, встановленого законодавством України зразка підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною усіх належних їй прав та свобод громадянина України. Відповідно Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 року, правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Заявник просить суд встановити факт народження на території України [PERSON], [INFO], в м. Донецьку, батько якої є [PERSON], [INFO], громадянин України, паспорт виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецької області 12 січня 2005 року, проживаючий в [INFO]; мати - [PERSON], [INFO], громадянка України, паспорт серії MP № 327065, виданий Великолепетиським РВ УМВС України у Херсонської області 11 жовтня 2010 року, проживаюча за адресою: [INFO]. \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] у судове засідання не з"явилася, але надала до суду заяву у якій зазначила, що заяву підтримує та просить суд розглянути справу у її відсутність. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи [PERSON] у судове засідання не з"явилася, але надала до суду заяву у якій зазначила, що заяву визнає, не заперечує проти її задоволення та просить суд розглянути справу у її відсутність. \~ \~ \~ \~Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 317 ЦПК заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що:\~[PERSON],\~[INFO] є уродженкою [INFO] та зареєстрована за адресою: вул. Національна (Орджонікідзе), 12, смт. Велика Лепетиха Херсонської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії МР № 327065123740, виданим Великолепетиським РВ УМВС в Херсонській області 11.10.2010 року; [PERSON], [INFO] є уродженцем [INFO], та зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується паспортом громадянина України серії ВН № 071365, виданого Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 12.01.2005 року, тобто вказані особи є громадянами України. 04.10.2017 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], який було зареєстровано Великолепетиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис 40. 12.10.2017 року [PERSON] народила дочку [PERSON] в медичному закладі - Донецькому клінічному територіальному медичному об'єднанні, про що видано медичне свідоцтво про народження № 853/1240 від 12.10.2017 року, та на підставі зазначеного свідоцтва Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецьк Державної реєстраційної [PERSON] юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про народження дитини серії ДНР № 045212 від 24.10.2017 року, згідно якого батьками малолітньої [PERSON], [INFO] зазначені: [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ \~ \~Україна згідно з Конституції є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. \~ \~ \~ \~Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено правовий статус тимчасово окупованої території України, та визначено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. \~ \~ \~ \~Відповідно ст. 2 закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 року, правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». \~ \~ \~ \~Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 7 листопада 2014 року "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" м. Донецьк входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 2 закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що заявником надано медичне свідоцтво про народження № 853/1240 від 12.10.2017 року, яке відповідно до ч. 3 ст. 2 закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" є підтвердженням факту народження [PERSON] в м. Донецьк. \~ \~ \~ \~Таким чином, свідоцтво про народження серії ДНР № 045212 від 24.10.2017 року видане Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецьк Державної реєстраційної [PERSON] юстиції Донецької Народної Республіки є недійсними і не створюють правових наслідків. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, утому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом [PERSON] юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. \~ \~ \~ \~Згідно п. 2 розділу III вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом [PERSON] охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у [PERSON] юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. \~ \~ \~ \~Отже, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення даного факту іншим шляхом неможливе, але є необхідним для реалізації нею батьківських прав відносно дитини - дівчинки [INFO]. \~ \~ \~ \~При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. \~ \~ \~ \~Таким чином, судом встановлено факт народження на території України дитини: дівчинки, [PERSON], яка народилася 12.10.2017 року, о 19 год. 50 хв., в м. Донецьк, в медичному закладі Донецькому клінічному територіальному медичному об'єднанні; дитина живонароджена; 1 за рахунком у матері; вага тіла дитини при народженні - 3210 г. Мати дитини [PERSON], [INFO], уродженка смт. Велика Лепетиха Херсонської області, громадянка України, зареєстрована по Національна (Орджонікідзе), 12, в смт. Велика Лепетиха Херсонської області. Батько дитини [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], зареєстрований [INFO]. Крім того представник заінтересованої особи заяву визнала, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до ст. 315, 317, ЦПК України, ст. 2 закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", ст. 18 закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ст. 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року та ст. 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі ст.ст. 315, 317, ЦПК України, ст. 2 закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", ст. 18 закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ст. 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року та ст. 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved