Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, який змінила в ході судового розгляду, до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 13 серпня 2015 року [PERSON] на перехресті вул. Набережної Леніна та вул. Горького у м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем марки "Сузукі", д.р.н. АА 1089 ОІ, порушила ПДД України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки "Форд Куга", д.р.н. АЕ 2646 ЕТ, що належить на праві власності позивачу, внаслідок чого відповідачем заподіяна матеріальна шкода, яка ТДВ "СК "Домінанта", де відповідачем застрахована цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, відшкодована лише в розмірі 28631,67 грн., тоді як згідно калькуляції та платіжних документів за актами виконаних робіт вартість відновлювального ремонту становить 56242,00 грн., проте відповідач не відшкодувала різницю вартості відновлювального ремонту та страхової виплати, тому позивач, згідно змінених позовних вимог, просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальні збитки в розмірі 27610,33 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги в остаточній редакції від 23 червня 2016 року підтримав у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у позові підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, заперечуючи тим, що позивач не пред?явив вимог до страховика на суму ліміту страхового відшкодування 49000,00 грн., в межах якого страхове відшкодування здійснює страхова компанія, в якій відповідач застрахувала свою цивільно-правову відповідальність згідно поліса, а вартість матеріального збитку КТЗ, належного позивачу від ДТП за висновком незалежного експертного дослідження складає 26088,66 грн. та, відповідно, лежить межах ліміту страхового відшкодування, тому вимоги до неї, як володільця джерела підвищеної небезпеки, є безпідставними, у зв?язку з чим просила у позові до неї відмовити. Третя особа ТДВ «СТ «Домінанта», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направило та у поданих поясненнях клопотало про розгляд справи у відсутності представника, зазначивши, що страхові зобов'язання перед позивачем ТДВ "СК "Домінанта" виконало повністю та відшкодувало завдані збитки в розмірі 28631,67 грн. і будь-яких додаткових звернень або заяв щодо незгоди із сумою відшкодування від позивача не надходило. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 2015 року о 14 год. 15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Сузукі» д.р.н. АА 1089 ОІ, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Горького та пл. Десантників у м. Дніпропетровську, рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем марки «Форд» д.р.н. АЕ 2646 ЕТ під керуванням водія [PERSON] Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення за ст. 124 КУпАП, яка не оскаржувалась і набрала законної сили 08 жовтня 2015 року (а.с.13-зворот-14). Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], якій на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 094672 від 28 жовтня 2008 року належить автомобіль марки "Suzuki Grand Vitara", д.р.н. АЕ8342НА (а.с.66), була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта» відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4528489 від 11 червня 2015 року, строком дії до 10 червня 2016 року (а.с.71). Згідно автотоварознавчого звіту №13948/1115 від 20 листопада 2015 року, про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Ford Kuga», д.р.н. АЕ 2646 ЕТ, розмір матеріального збитку рівний вартості відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу запчастин, без урахування втрати товарної вартості складає 29631,67 грн. (а.с. 134-149). Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обовязковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок, проведений у відповідності до чинного законодавства. Автомобіль «Ford Kuga», дрн АЕ 2646 ЕТ, якому завдані механічні пошкодження внаслідок ДТП, зареєстрований 13 грудня 2011 року за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САК 338610, наявного в матеріалах справи в копії (а.с.13). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону). Статтею 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до умов полісу, укладеного [PERSON] з ТДВ "СТ "Домінанта", розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000,00 грн. на одного потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст.ст. 1187, 1188 ЦК України та розясненнями наданими в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року (з послідуючими змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Як встановлено судом і позивач, і відповідач повідомили ТДВ «СТ «Домінанта» про настання страхового випадку 14 серпня 2015 року, що підтверджується відповідними заявами, долученими до матеріалів справи в копіях (а.с.15, 72-73). На підставі заяви про виплату страхового відшкодування позивачу ТДВ «СТ «Домінанта» 15 лютого 2016 року виплачено страхове відшкодування в розмірі 28631,67 грн., а також пеня за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 1415,11 грн., що підтверджується платіжними дорученнями в копії №6036 від 15 лютого 2016 року та №6032 від 15 лютого 2016 року (а.с.151, 150). Разом з тим, згідно ремонтної калькуляції №3948 від 20 листопада 2015 року (а.с.142-144, 145-146) вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу деталей, що замінюються становить 37551,19 грн. Фактична вартість ремонту автомобіля згідно вказаної калькуляції склала 56242,00 грн., про що до матеріалів справи долучені наряди-замовлення, акти виконаних робіт №01791, №01953, ФОП [PERSON], та ФОП [PERSON] ТОВ [PERSON]» та квитанції до цих актів на суму 15000,00 грн., 18213,00 грн., 490,00 грн., 9039,00 грн., 13500,00 грн. (а.с.23, 23-зворот-24, 25, 25-зворот, 26, 26-зворот, 27-27-зворот, 28, 29-29-взорот, 30,30-зворот-32, 155). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов'язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України. Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Таким чином, з урахуванням висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, зважаючи, що ТДВ «СТ «Домінанта» виплатило позивачу за вирахуванням франшизи в розмірі 1000,00 грн. страхове відшкодування в сумі 28631,67 грн., а вартість відновлювального після ДТП ремонту склала 56242,00 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути решту в розмірі 27610,33 грн. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved