Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

01.12.2014 року Публічне акціонерне товариства "Укрсоцбанк" (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 1 червня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 2007/669-19/34 відповідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 59 400,00 доларів США з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 31.05.2017 року зі сплатою 13,00% річних. 13 липня 2009 року була укладена додаткова угода № 2 про внесення змін до договору кредиту № 2007/669-19/34 від 1 червня 2007 року, яким термін повернення кредиту перенесено до червня 2022 року. Також внесено зміни до іпотечного договору. Виконання позичальником зобов'язань за цим кредитним договором забезпечено іпотекою відповідно до іпотечного договору від 01.06.2007, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гнесько В.Г. За реєстровим № 918, укладеного між Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та [PERSON], згідно якого іпотекодавець передав Банку в наступну іпотеку нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 67.2 кв. м. житловою площею 40,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позичальником не виконується належним чином умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків відповідно до графіку погашення кредиту, внаслідок чого станом на 11.09.2014 виникла заборгованість за кредитним договором становить 81 535,36 доларів США (курс НБУ станом на 11.09.2014 року 1 долар США= 12,9518 грн.). 25.09.2018 року остаточно уточнивши позовні вимоги, просили Стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 67,2 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 1225 від 27 грудня 2004 року, шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною продажу нерухомого майна у сумі 573 350,00 гривень. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.06.2015 року позов ПАТ "Укрсоцбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, задоволено у повному обсязі. 24.09.2015 року відповідач [PERSON] звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про скасування заочного рішення від 30.06.2015 року за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом визнання права власності на предмет іпотеки. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.10.2015 року рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.06.2015 року скасовано та призначено справу до розгляду. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 18.12.2015 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили рішенням суду у справі №500/7247/15-ц за позовом [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи - орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області та приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., про визнання іпотечного договору недійсним. 02.04.2018 року провадження по справі відновлено, у зв'язку з набранням законної сили рішенням Апеляційного суду Одеської області 21.11.2017 року. Представник позивача, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, була сповіщена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявку суду не відомі. Суд, дослідивши письмові матеріалами справи, оцінивши їх у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2007 між АКБ, «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту кредитний договір укладено Договір кредиту № 2007/669-19/34. Згідно умов вказаного кредитного договору Банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 59400,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13.0% річних на строк з липня 2007 з урахуванням додаткової угоди до червня 2022 року. Станом на 11.09.2014 виникла заборгованість за кредитним договором становить 81 535,36 доларів США (курс НБУ станом на 11.09.2014 року 1 долар США= 12,9518 грн.). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, відповідно ч.2 до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з п.4.1 Договорів іпотеки, у разі виникнення або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Підпунктом 4.6.3 пункту 4.6 Договору передбачено, право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Стаття 526 ЦК України закріплює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, 01.06.2007 року в забезпечення виконання зобов'язань між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON], було укладено іпотечний договір № 918, за яким було надано в іпотеку нерухоме майно, а саме, трьохкімнатну квартиру, загальною площею 67,2 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Як вбачається з ч.1 ст.33, ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Правовий статус майнового поручителя передбачений ст. 11 Закону України «Про іпотеку», у відповідності з якою майновий поручитель несе відповідальність перед іпотеко держателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, тому вимоги про солідарне стягнення суми заборгованості з обох відповідачів задоволенню не підлягають. Приписами ст.38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, порядок та процедура такого продажу. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved