Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог посилався на те, що 03.08.2013 року, близько 22-30 год., в Бабушкінському районі м. Дніпропетровську, сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля "ЗАЗ", д/з [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля "Рено", д/н [NUMBER], під керуванням позивача, яким останній постійно володіє, користується та розпоряджається на підставі «генеральної» довіреності. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.13 року встановлено, що дорожньо - транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Відповідно до звіту спеціаліста автотоварознавця про вартість матеріального збитку № 15/05/14 від 17.05.2014 року, розмір відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля "Рено", д/н [NUMBER] з урахуванням зносу складає 56 270,77 гривен, дійсна (ринкова вартість) пошкодженого автомобіля до ДТП - 52 257 грн., а залишкова вартість пошкодженого автомобіля - 8 800 грн (на підставі зобов'язуючої пропозиції Інтернет аукціону AUTOonline. Позивач посилаючись на п. 13 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" вважає, що з моменту укладання "генеральної" довіреності, є постійним законним володільцем (користувачем) автомобілем "Рено", д/н [NUMBER], оскільки він був придбаний у третьої особи шляхом укладання "домашньої угоди", то саме позивач в силу ст.ст. 386, 395, 396 ЦК України є особою, яка має право вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована страховою компанією «ГАРАНТІЯ» згідно полісу АС/0645432 від 01.03.2013 року, то в межах ліміту відповідальності страховика (49 000 гривень), позивач просить стягнути із страхової компанії 42777 гривень матеріального збитку, 300 грн. на оплату послуг експерта автотоварознавця, а з [PERSON] в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг експерта автотоварознавця 300 грн., франшизу 1000 грн. Крім того, просить покласти на відповідачів судові витрати на оплату судового збору 440 грн., витати на правову допомогу 2500 грн. До судового засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином, а тому суд вважає за можливим розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 03.08.2013 року, близько 22-30 год., в Бабушкінському районі м. Дніпропетровську, сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля "ЗАЗ", д/з [NUMBER], під керуванням відповідача1 - [PERSON] та автомобіля "Рено", д/н [NUMBER], під керуванням позивача. Дані обставини встановлені та об'єктивно підтверджуються ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.13 року, якою встановлено, що дорожньо - транспортна пригода сталась з причин порушення водієм [PERSON] п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок вищезазначеної пригоди, автомобілю "Рено", д/н [NUMBER], яким позивач володіє та користується на законних підставах згідно довіреності завдано механічних пошкоджень. За приписам п. 13 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам необхідно виходити з того, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін. З огляду на те, що з моменту укладання "генеральної" довіреності, саме позивач, є постійним законним володільцем (користувачем) автомобілем "Рено", д/н [NUMBER], оскільки він був придбаний у третьої особи шляхом укладання "домашньої угоди", то саме позивач в силу ст.ст. 386, 395, 396 ЦК України є особою, яка має право вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну, а тому підстави пред'явлення позову саме позивачем, а не власником пошкодженого майна, є правомірними та обґрунтованими. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як свідчить звіт спеціаліста автотоварознавця про вартість матеріального збитку № 15/05/14 від 17.05.2014 року, розмір відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля "Рено", д/н [NUMBER] з урахуванням зносу складає 56 270,77 гривен, дійсна (ринкова вартість) пошкодженого автомобіля до ДТП - 52 257 грн., а залишкова вартість пошкодженого автомобіля - 8 800 грн (на підставі зобов'язуючої пропозиції Інтернет аукціону AUTOonline). Відповідно до п. 15 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2012 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. З огляду на те, що позивач не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, розмір збитку, що заподіяний йому внаслідок ДТП складає 43777 грн., виходячи із наступного розрахунку: 52 257 грн. (дійсна (ринкова вартість) автомобіля до ДТП ) - 8 880 грн. (вартість пошкодженого автомобіля після ДТП) = 43 777 грн. - розмір матеріального збитку. Відповідно до п. 1. ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом із цим встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована страховою компанією «ГАРАНТІЯ» згідно полісу АС/0645432 від 01.03.2013 року, ліміт відповідальності за заподіяний збиток майну потерпілої особи 50000 грн., франшиза -1000 грн. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 22 Закону, в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність (відповідач 1), у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, розмір збитку, що має бути компенсований [PERSON] в силу положень ст.1194 ЦК України складає 1000 грн. (франшиза), а безпосередньо страховою компанією має бути сплачено страхове відшкодування за вирахуванням франшизи в розмірі 41 777 грн. Разом із цим відповідачами має бути компенсовані також витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 300 грн. з кожного, оскільки в силу до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» такі витрати позивача є обов'язкові при визначенні матеріального збитку. З огляду на те, що для захисту своїх порушених прав у суді позивач був вимушений звертатися за правовою допомогою до адвоката, оскільки він не є юристом за фахом (договір № 15/05/14-1 від 12 травня 2014 року) то із відповідачів також мають бути також стягнуті й ці судові витрати в розмірі 1250 грн. з кожного. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved