Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувся з даним позовом, в якому просив суд з урахуванням уточнень, пов`язаних із заміною позивача у ході розгляду справи на правонаступника: усунити перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження нерухомим майном (будинком [ADDRESS] ), а саме: позбавити відповідачів права користування будинком [ADDRESS] ; визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він є власником будинку [ADDRESS] та земельної ділянки за цією ж адресою, кадастровий номер 3222481600:02:007:0049, площею 0,1501 га. Позивач вказував, що після набуття права власності на вказаний вище будинок позивачу стало відомо, що в ньому є зареєстрованими сторонні особи, відповідачі, без будь-яких, на його думку, правових підстав. Всі відповідачі були зареєстровані у спірному житловому будинку ще до того, як попередній власник набула право власності на цей будинок. Ні попередній власник, ні позивач не надавали згоду на реєстрацію місця проживання відповідачів. Зі слів позивача, жодних документів, що надавали б відповідачам право проживання у спірному будинку, немає, згода на реєстрацію місця проживання попереднім власником жодних правових наслідків не породжує, жодних домовленостей між сторонами стосовно реєстрації відповідачів та їх проживання у спірному будинку немає, відповідачі не перебувають у родинних відносинах з позивачем та попереднім власником. На думку позивача, з огляду на вказане, відповідачі втратили право користування спірним житловим будинком. Позивач вказував, що на прохання попереднього власника до відповідачів звільнити спірний житловий будинок та знятись з реєстрації за його адресою відповідачі жодним чином не відреагували, будь-яких витрат по утриманню даного житлового будинку та оплаті комунальних послуг відповідачі не несуть. Крім цього, позивач зауважував, що наявність реєстрації місця проживання відповідачів за адресою його будинку створює для нього й інші негативні наслідки: позивач позбавлений можливості розпорядитись цим майном, використовувати для проживання своїх співробітників чи іншим чином використовувати у своїй господарській діяльності. Позивач зазначив, що він хоче виключно самостійно і без жодних сторонніх осіб (відповідачів) володіти та користуватись вказаним житловим будинком. Зі слів позивача, ніхто з відповідачів у належному йому житловому будинку не проживає, так як він не пристосований для проживання: він відключений від електропостачання, газопостачання та опалення. З урахуванням викладеного, позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 05.09.2018 було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 12.03.2019 було закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 12.03.2021 було замінено позивача [PERSON] на її правонаступника ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА». Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача та відповідачі в судове засідання не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність у порядку письмового провадження, просили відмовити у задоволенні позову. У ході розгляду справи подавали заяви по суті спору, в яких вказували на необґрунтованість позовних вимог, так як правочини, на підставі яких [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, є недійсними. Третя особа у судове засідання не з`явилась, неодноразово направляла до суду листа з проханням розглядати справу без участі представника третьої особи у відповідності до вимог законодавства, надала суду висновок за № П137713.1852.2 від 16.04.2019 про недоцільність визнання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що з постанови Київського апеляційного суду від 20.01.2021 у справі № 369/6928/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», третя особа: Державний реєстратор комунального підприємства «Рожівське» Решетніков Олексій Юрійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська Світлана Іванівна про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку, а також з матеріалів даної справи вбачається, що 12.06.2007 ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] уклали кредитний договір № 014/1179/74/1349, за умовами якого на положеннях та умовах цього договору банк надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 383800 доларів США на 240 місяців з 12.06.2007 по 12.06.2027 включно з процентною ставкою за користування кредитом 12,85 % річних. 12.06.2007 ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] уклали договір іпотеки до кредитного договору № 014/1179/74/1349 від 12.06.2007, яким забезпечено вимоги іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього. Предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,1501 га, кадастровий номер 3222481600:02:007:0049, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також жилий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.07.2010 у справі № 2-3274/2010 за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, розірвано кредитний договір № 014/1179/74/1349 від 12.06.2007, укладений між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 113 152,52 грн. та понесені судові витрати, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 12.06.2007, а саме на земельну ділянку площею 0,1501 га, кадастровий номер 3222481600:02:007:0049, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також жилий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даним рішенням суду встановлено, що станом на 27.11.2009 залишок непогашеного кредиту складає 378 815,46 доларів США, що еквівалентно 3 026 735,53 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 87 372,16 доларів США, що еквівалентно 698 105,56 грн., пеня 43 955,98 доларів США, що еквівалентно 351 208,27 грн., загальна сума заборгованості 514 787,55 доларів США, що еквівалентно 4 113 152,52 грн. В лютому 2012 року за вказаними виконавчими листами відкрито виконавчі провадження, однак постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 15.04.2013 у виконавчих провадженнях ВП № 31434190 та ВП № 31434191 виконавчі листи № 2-3274/2010 та № 2-а-3274/2010 від 03.11.2010 повернуті стягувачу за його заявою. Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 23.04.2013 відкрито виконавче провадження ВП № 37667880 щодо виконання виконавчого листа № 2-а-3274/2010, виданого 03.11.2010 Києво-Святошинським районним судом Київської області про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки. Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 23.04.2013 відкрито виконавче провадження ВП № 3775277 щодо виконання виконавчого листа № 2-3274/2010, виданого 03.11.2010 Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором № 014/1179/74/1349 від 12.06.2007 в розмірі 4 113 152,52 грн. та судових витрат. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.07.2013 задоволено скаргу [PERSON] на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 3775277, винесену з метою повторного примусового виконання виконавчого листа № 2-3274/2010. Постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 25.10.2013 відмовлено у відкритті виконавчого провадження (відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа) виконавчих листів № 2-3274/2010 та № 2-а-3274/2010 від 03.11.2010 про стягнення заборгованості та про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.05.2017 задоволено заяву ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, поновлено заявнику строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих 03.11.2010 на виконання рішення від 27.07.2010. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.06.2017 задоволено заяву ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 2-3274/10. Постановою Київського апеляційного суду від 13.03.2019 у справі № 2-3274/10 скасовано ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.07.2017 та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 2-3274/2010 відмовлено з тих підстав, що оскільки державним виконавцем державний лист було повернуто стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" від 1999 року, стягувач позбавлений можливості пред`являти до повторного примусового виконання виконавчі листи, повернуті без виконання за його заявою, крім того, заявником не надано беззаперечних доказів втрати виконавчих листів. Постановою Київського апеляційного суду від 15.01.2019 в справі № 2-3274/10 скасовано ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.05.2017 та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у попередній редакції не допускав можливості повторного відкриття виконавчого провадження у разі, якщо попереднє виконавче провадження було закрите за заявою самого стягувача. За умовами договору відступлення права вимоги від 31.07.2017, укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний індустріальний банк", в повному обсязі до нового кредитора передані права вимоги, а саме (згідно визначення термінів) право грошової вимоги первісного кредитора до боржника щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом та пенею, що виникло за кредитним договором 014/1179/74/1349 від 12.06.2007 згідно з рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.07.2010, справа № 2-3274/2010 року про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором. За умовами договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 31.07.2017, укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний індустріальний банк", у зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення права вимоги за кредитним договором 014/1179/74/1349 від 12.06.2007, іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає всі права вимоги за договором іпотеки, що укладений між первісним кредитором і позичальником. За умовами договору відступлення права вимоги від 31.07.2017, укладеного між ПАТ "Комерційний індустріальний банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Авістар", в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором 014/1179/74/1349 від 12.06.2007, а новий кредитор замінює первісного кредитора як сторону-кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Додатком 1 до договору є розрахунок заборгованості за кредитним договором, згідно якого сума заборгованості за кредитним договором становить 511131,22 долари США та складається із заборгованості за кредитом 378815,46 доларів США, що еквівалентно 9817225,77 грн., заборгованості по процентах 132315,76 доларів США, що еквівалентно 3429040,85 грн., заборгованість за пенями 6301484,05 грн. За умовами договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладеного 31.07.2017 між ПАТ "Комерційний індустріальний банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Авістар", у зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення, предметом якого є відступлення прав вимоги за кредитними договорами, первісний кредитор відступає та передає, а новий кредитор приймає та набуває всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами та перелічені у додатку № 1 до цього договору. За умовами договору купівлі-продажу прав вимог № 15112017 від 15.11.2017, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал", продавець зобов`язується передати покупцеві право вимоги до боржника за кредитними договорами, а покупець зобов`язується прийняти зазначене вище право вимоги та сплатити продавцеві грошові кошти в порядку та розмірі, передбачених ст. 4 цього договору. Покупець після придбання права вимоги стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком і боржником, та одержує право замість продавця вимагати від боржника належного виконання ними зобов`язань за кредитними договорами. Права кредитора за кредитними договорами переходять до покупця у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відчуження права вимоги. Згідно акту прийому-передачі прав вимоги, за цим договором було передано право вимоги за кредитним договором 014/1179/74/1349 від 12.06.2007, розмір заборгованості станом на 15.11.2017 - 511131,22 долари США, з яких розмір заборгованості за кредитом 378815,46 доларів США, заборгованості за процентами 132315,76 доларів США, за пенями в гривні - 6301484,05 грн., розмір заборгованості за кредитом в гривні 9817225,77 грн., розмір заборгованості за процентами в гривні 3429040,85 грн. За умовами договору про відступлення прав вимог за договором іпотеки, укладеного 15.11.2017 між ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал", іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю (ТОВ "ФК "Фінтайм Капітал") права вимоги та всі інші права за договором іпотеки до кредитного договору № 014/1179/74/1349 від 12.06.2007, що належать іпотекодержателю на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 31.07.2017, що укладений між ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" та ТОВ "ФК "Авістар". За умовами договору про відступлення прав вимоги № 22/11/17, укладеного 22.11.2017 між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал" та [PERSON] , за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за: 1.1.1. частиною простроченої заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором № 014/1179/74/1349 від 12.06.2007, укладеного між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" і фізичною особою [PERSON] в розмірі 200000 доларів США, що еквівалентно 5298440 грн., 1.1.2 за договором іпотеки до кредитного договору від 12.06.2007, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. за реєстровим № 1111д, між іпотекодержателем ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та іпотекодавцем-майновим поручителем фізичною особою [PERSON] . Право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки належить первісному кредитору на підставі договору № 15112017 купівлі-продажу прав вимоги від 15.11.2017, що укладений між ТОВ "ФК "Авістар" та первісним кредитором. У силу цього договору до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язаннях, що виникли з договору іпотеки та кредитного договору в розмірі, зазначеному в п.п. 1.1.1 п. 1.1 цього договору, забезпечені іпотекою. Згідно з п. 2.1 договору, первісний кредитор та новий кредитор домовились, що вартість прав вимоги, визначених в п. 1.1 цього договору, встановлюється сторонами та становить суму, еквівалентну 50000 доларів США, що еквівалентно 1324760 грн., яка повинна бути сплачена новим кредитором відповідно до п. 2.2 цього договору. Новий кредитор сплачує ціну відчуження права вимоги в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату здійснення платежу на поточний рахунок первісного кредитора. Згідно з п. 6.3 договору, сторони дійшли згоди, що до нового кредитора переходить право вимоги виключно за частиною заборгованості, вказаної у п.п. 1.1.1 п. 1.1 цього договору, що забезпечено договором іпотеки. За умовами договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладеного 22.11.2017 між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал" та [PERSON] , у зв`язку з укладенням між первісним іпотекодержателем та новим іпотекодержателем договору № 22/11/17 про відступлення прав вимоги від 22.11.2017, первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває прав первісного іпотекодержателя, належних первісному іпотекодержателю згідно з договором іпотеки, посвідченим 12.06.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., за реєстровим № 1111д, укладеним між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] . Право вимоги за договором іпотеки належить первісному іпотекодержателю на підставі договору про відступлення прав вимоги, посвідченого 15.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. за реєстровим № 2249. За цим договором новий іпотекодержатель набуває право замість первісного іпотекодержателя одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, у порядку, визначеному договором іпотеки та Законом України "Про іпотеку", задоволення всіх своїх вимог, які випливають з умов кредитного договору та/або договору іпотеки, за рахунок майна, вказаного в п. 1.4 цього договору. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10.01.2019 та Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2018 вбачається, що на підставі рішення державного реєстратора КП "Рожівське" Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39784658 від 21.02.2018, щодо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , внесено запис про іпотеку № 24936150, запис про обтяження № 24936194, запис про право власності № 24936130 за [PERSON] , а також на підставі рішення державного реєстратора КП "Рожівське" Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39784334 від 21.02.2018, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222481600:02:007:0049 за адресою: [ADDRESS] , внесено запис про іпотеку № 24935861, запис про обтяження № 24935903, запис про право власності № 24935830 за [PERSON] . Згаданою постановою Київського апеляційного суду від 20.01.2021 у справі № 369/6928/19 було: визнано недійсним договір про відступлення прав вимоги від 22.11.2017 № 22/11/17, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» та [PERSON] ; визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений 22.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 863; скасовано рішення державного реєстратора комунального підприємства «Рожівське» Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 39784658 від 21.02.2017, 10:39:51, щодо реєстрації за [PERSON] права власності на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 273,3 кв.м., житловою площею 80,3 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , РНОНМ 1490838032224; скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про право власності: 24936130 від 19.02.2017, 16:10:57, здійснений [PERSON] , державним реєстратором комунального підприємства "Рожівське", підстава виникнення: іпотечний договір, серія та номер: 1111д, виданий 12.06.2007, видавник: Шевчук З.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 2249, виданий 15.11.2017, видавник Шевченко А.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, серія та номер 863, виданий 22.11.2017, видавник: Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, свідоцтво про передачу заяви, серія та номер: 1008, виданий 27.12.2017, видавник: Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; поштове повідомлення, серія та номер: 6686-79893, видавник: Сервіс кур`єрської доставки; скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про іпотеку: 24936150 від 14.06.2007, 17:04:15, здійснений [PERSON] , державним реєстратором комунального підприємства "Рожівське" щодо житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 273,3 кв.м., житловою площею 80,3 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , РНОНМ - 1490838032224. Підстава виникнення: іпотечний договір, серія та номер: 1111д, виданий 12.06.2007, видавник: Шевчук З.М. , підстава внесення запису: рішення державного реєстратора комунального підприємства "Рожівське" Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 39784658 від 21.02.2017, 10:39:51. Відомості про суб`єктів: іпотекодавець [PERSON] , іпотекодержатель - [PERSON] ; скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження: 24936194 від 14.06.2007, 16:59:06, здійснений [PERSON] , державним реєстратором комунального підприємства "Рожівське" щодо житлового будинку, об`єкту житлової нерухомості, загальною площею 273,3 кв.м., житловою площею 80,3 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , РНОНМ - 1490838032224. Підстава виникнення: іпотечний договір, серія та номер: 1111д, виданий 12.06.2007, видавник: Шевчук З.М. , підстава внесення запису: рішення державного реєстратора комунального підприємства "Рожівське" Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 39784658 від 21.02.2017, 10:39:51. Відомості про суб`єктів: іпотекодавець [PERSON] , іпотекодержатель - [PERSON] ; скасовано рішення державного реєстратора комунального підприємства «Рожівське» Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу, індексний номер: 39784334 21.02.2017, 10:32:28, щодо реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 3222481600:02:007:0049, площа 0,1501 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: адресою: [ADDRESS] , РНОНМ - 1490820832224; скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер про право власності: 24935830 від 19.02.2017 16:21:39, здійснений [PERSON] , державним реєстратором комунального підприємства "Рожівське", підстава виникнення: іпотечний договір, серія та номер: 1111д, виданий 12.06.2007, видавник: Шевчук З.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 2249, виданий 15.11.2017, видавник: Шевченко А.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, серія та номер 863, виданий 22.11.2017, видавник: Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; свідоцтво про передачу заяви, серія та номер: 1008, виданий 27.12.2017, видавник: Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; поштове повідомлення, серія та номер: 6686-79893, видавник: Сервіс кур`єрської доставки; скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про іпотеку: 24935861 від 14.06.2007 17:07:08, здійснений [PERSON] , державним реєстратором комунального підприємства "Рожівське" щодо земельної ділянки, кадастровий номер: 3222481600:02:007:0049, площа 0,1501 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення: іпотечний договір, серія та номер: 1111д, виданий 12.06.2007, видавник: Шевчук З.М., підстава внесення запису: рішення державного реєстратора комунального підприємства "Рожівське" Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 39784658 від 21.02.2017, 10:39:51. Відомості про суб`єктів: іпотекодавець - [PERSON] , іпотекодержатель - [PERSON] ; скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження: 24935903 від 14.06.2007, 16:53:49, здійснений [PERSON] , державним реєстратором комунального підприємства "Рожівське" щодо земельної ділянки, кадастровий номер: 3222481600:02:007:0049, площа 0,1501 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення: іпотечний договір, серія та номер: 1111д, виданий 12.06.2007, видавник: Шевчук З.М., підстава внесення запису: рішення державного реєстратора комунального підприємства "Рожівське" Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 39784658 від 21.02.2017, 10:39:51. Відомості про суб`єктів: іпотекодавець - [PERSON] , іпотекодержатель - [PERSON] . Разом з тим, рішенням № 1 Загальних зборів засновників ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА» від 11.10.2019, засновником якого є [PERSON] , було створено ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА», статутний капітал товариства визначено у розмірі 2 000 000 грн., котрий формується за рахунок майнового внеску, а саме: 1) житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 273,3 кв.м., житловою площею 80,3 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , РНОНМ - 1490838032224, оціночна вартість житлового будинку становить 1 100 000 грн.; 2) земельної ділянки, кадастровий номер: 3222481600:02:007:0049, площа 0,1501 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: адресою: [ADDRESS] , РНОНМ - 1490820832224, оціночна вартість земельної ділянки становить 900 000 грн. 100% статутного капіталу ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА» володіє [PERSON] . Згідно з актом приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА», код ЄДРПОУ 43293830, від 25.10.2019 [PERSON] передала, а ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА» прийняло до статутного капіталу товариства: 1) житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 273,3 кв.м., житловою площею 80,3 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , РНОНМ 1490838032224, оціночна вартість житлового будинку становить 1 100 000 грн.; 2) земельну ділянку, кадастровий номер: 3222481600:02:007:0049, площа 0,1501 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: адресою: [ADDRESS] , РНОНМ 1490820832224, оціночна вартість земельної ділянки становить 900 000 грн. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2019 право власності на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 273,3 кв.м., житловою площею 80,3 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , РНОНМ 1490838032224, зареєстровано з 08.11.2019 за ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА», код ЄДРПОУ 43293830, на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.02.2018, рішення № 1 Загальних зборів засновників ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА» від 11.10.2019, акт приймання-передачі майна до статутного капіталу від 25.10.2019, відомості з ДЗК від 08.11.2019. З огляду на протокол інвентаризаційної комісії ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА», код ЄДРПОУ 43293830, від 02.11.2020, інвентаризаційний опис необоротних активів ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА», код ЄДРПОУ 43293830, від 02.11.2020, інвентаризаційний список основних засобів ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА», код ЄДРПОУ 43293830, вказані житловий будинок та земельна ділянка обліковуються як основні засоби комісії ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА», код ЄДРПОУ 43293830. Доказів того, що державну реєстрацію права власності ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА» на спірний житловий будинок скасовано або скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію, або визнано недійсними правовстановлюючі документи ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА» на цей житловий будинок, або що вказаний об`єкт витребувано з незаконного володіння ТОВ «ЕР ЕМ АЛЬФА», суду надано не було. Відповідно до листів Гатненської сільської ради та відповідей на запити суду відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Київській області у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі. З огляду на акт про відключення об`єкту (газових приладів) від 04.04.2018 у присутності [PERSON] було перекрито запірні пристрої та встановлено пломби. З пояснень [PERSON] , наданих 05.12.2018 поліцейському Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області, вбачається, що [PERSON] проживає протягом 3 років за адресою: [ADDRESS] , що протягом всього цього часу у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , ніхто не проживає. Тобто, відповідачі не проживають у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , з 2015 року. Попередній власник вказаного житлового будинку [PERSON] , яка була первісним позивачем у даній справі, 01.06.2018 звернулась до відповідачів з вимогами добровільно здійснити процедуру зняття себе з реєстрації за вказаною адресою. Доказів того, що відповідачі у позасудовому порядку вчинили дії щодо зняття себе з реєстрації за спірною адресою, суду надано не було. Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як передбачено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13. Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. З огляду на ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право користування чужим майном передбачено у статтях 401-406 ЦК України. У частині першій статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. У статті 406 ЦК України унормовано питання припинення сервітуту. Сервітут припиняється у разі, зокрема, відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут, а також припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом. Частиною 1 ст. 71 ЖК УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Таким чином, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 05.11.2014 у справі № 6-158цс14 та від 16.11.2016 у справі № 6-709 цс16. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення (постанова ВС від 09.12.2020 у справі № 209/2642/18). У постановах Верховного Суду України від 15.05.2017 у справі № 6-2931цс16, від 29.11.2017 у справі № 753/481/15-ц (провадження № 6-13113цс16), від 09.10.2019 у справі № 695/2427/16-ц, (провадження № 61-29520св18), від 09.10.2019 у справі № 523/12186/13-ц (провадження № 61-17372св18) зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. З огляду на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 182/7347/18 та від 17.02.2021 у справі 753/12116/16-ц суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін. При цьому, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та при вирішенні справи застосовує ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, якою нормою матеріального права потрібно керуватися для вирішення спору. Дійсна сутність відповідних позовних вимог має оцінюватися судом виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими. Поняття «житло» не обмежується приміщеннями, яке законно займають або законно створено. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі п. 1 ст. 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі «Прокопович проти Росії», заява №58255/00, пункт 36). Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення ЄСПЛ від 13.05.2008 у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства», заява №19009/04, пункт 50). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто, в результаті аналізу правових норм, з огляду на встановлені у ході розгляду справи обставини суд приходить до наступних висновків. Реалізуючи своє право на житло особа може користуватись тільки тим житлом, право користування яким у неї виникло на підставі правочину або на підставі закону. Таке право виникає у власника житла, членів його сім`ї, орендаря (наймача) житла та членів його сім`ї. Проте, судом встановлено, що відповідач [PERSON] втратив право власності на спірний житловий будинок, що наразі зареєстровано за позивачем на підставі правовстановлюючих документів, які не оспорені та не скасовані. Посилання відповідачів на постанову Київського апеляційного суду від 20.01.2021 у справі № 369/6928/19 вказаного не спростовує, оскільки у даному судовому рішенні жодним чином не йде мова про витребування спірного житлового будинку на користь відповідача [PERSON] , не скасовано право власності позивача у даній справі та не визнано недійсними його правовстановлюючі документи на це майно. З огляду на статус позивача відповідачі не можуть бути членами його сім`ї, доказів існування між сторонами будь-яких домовленостей про проживання у спірному будинку відповідачів суду надано не було. Більш того, судом встановлено, що відповідачі у даному житловому будинку не проживають мінімум з 2015 року, доказів того, що їм до цього чинились перешкоди, що вони вчиняли дії щодо вселення до цього будинку, що у них є тривалий тісний зв`язок із вказаним об`єктом як з постійним місцем проживання, суду надано не було, а отже, у розумінні вище процитованої практики ЄСПЛ, визначення «місце проживання» у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» житловий будинок [ADDRESS] не є для відповідачів місцем проживання та житлом. А отже, право користування відповідачів спірним житловим будинком припинено з огляду на ст. 71 ЖК України та ст. 406 ЦК України, а тому суд задовольняє вимогу позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . Щодо вимоги позивача про позбавлення відповідачів права користування спірним житловим будинком, то суд вважає її неприпустимою та такою, що не відповідає вимогам законодавства, а тому в цій частині позову відмовляє. З огляду на вказане суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). З огляду на вищенаведене,

Outcome: partial