Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи заперечення проти позову від нього не надійшло. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 2772 грн. матеріальної шкоди, 1000 моральної шкоди, 890 грн. витрат, пов'язаних з проведенням незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля, судові витрати у справі. В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником автомобіля ВАЗ 21101, держаний знак [NUMBER], а відповідач є особою, яка на відповідній правовій основ володіє транспортним засобом "Фіат", держаний знак [NUMBER], що встановлено протоколом про адміністративне правопорушення. 07 грудня 2013 року, о 18.00 годині, біля будинку № 4 "в" по вул. Інтернаціоналістів в м. Дніпродзержинську, мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталася внаслідок винних дій відповідача, який, в порушення п. 10.9 ПДР України, керуючи автомобілем "Фіат", держаний знак [NUMBER], при виконанні руху заднім ходом, скоїв наїзд на його, позивача автомобіль ВАЗ 21101, держаний знак [NUMBER], після чого покинув місце ДТП. Внаслідок ДТП його, позивача, автомобіль отримав механічні ушкодження, і відповідач постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 грудня 2013 року був визнаний винним у скоєнні ДТП, внаслідок порушення ним ПДР України. Вартість завданої йому, позивачу, шкоди через пошкодження його автомобіля становить 2772 грн., яку добровільно відповідач відшкодувати відмовився. Вартість проведення незалежної оцінки матеріальної шкоди становить 890 грн. Вважає, що ці суми повинні бути стягнуті з відповідача на його користь. Крім цього, вважає, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди , яку він оцінює у 1000 грн. і просить стягнути з відповідача на його, позивача, користь. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, крім цього, в заяві зазначив, що свій позов по суті та за обставинами справи підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, і у випадку неявки відповідача, згодний на розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, йому роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Суд вважає за можливе розгляду справу за відсутності позивача згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст. 74, 76 ЦПК України смс - повідомленнями та повістками про виклик до суду, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази у справі: - постанова Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 грудня 2013 року ( а.с. 6-7), якою підтверджується факт притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за порушення п. 10.9 ПДР України та визнання його винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за участю його автомобіля та автомобіля позивача; - копія паспорту позивача ( а.с. 8-11), якою підтверджується його особа громадянина України; - протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 12), яким підтверджується фат складення протоколу щодо [PERSON] в зв'язку з порушенням ним 07 грудня 2013 року ПДР України та скоєння ДТП; - довідка ВДАІ м. Дніпродзержинська ( а.с. 13), якою підтверджується факт отримання автомобілем позивача механічних ушкоджень внаслідок ДТП, що сталося 07 грудня 2013 року; - квитанції ( а.с. 14), якими підтверджується вартість витрат позивача щодо визначення вартості завданої йому матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля та повідомлення відповідача про проведення оцінки на загальну суму 890 грн.; - висновок про визначення суми матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля ваз 21101, державний знак [NUMBER] (а.с. 15-27), яким підтверджується сума завданої позивачу матеріальної шкоди в розмірі 2772 грн.. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ 21101, державний знак [NUMBER], відповідач на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом - автомобілем "Фіат", державний знак [NUMBER], що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 12). 07 грудня 2013 року, о 18.00 годині, біля будинку № 4 "в" по вул. Інтернаціоналістів в м. Дніпродзержинську, мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталася внаслідок винних дій відповідача, який, в порушення п. 10.9 ПДР України, керуючи автомобілем "Фіат", держаний знак [NUMBER], при виконанні руху заднім ходом, скоїв наїзд на належний позивачу автомобіль ВАЗ 21101, держаний знак [NUMBER], після чого покинув місце ДТП. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ ( а.с. 13). Факт порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбувся наїзд його автомобіля на автомобіль позивача та отримання автомобілем ВАЗ 21101 механічних ушкоджень підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 грудня 2013 року ( а.с. 6-7), якою [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Тому суд вважає, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП, повністю встановлена Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Згідно висновку про визначення суми матеріальної шкоди , завданого власнику автомобіля ВАЗ 21101, державний знак [NUMBER], від 10 квітня 2014 року, який виконаний відділом судової автотоварознавчої експертизи ТОВ "Агентство незалежних експертиз" (а.с. 16-27), сума матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля становить 2772 грн. Оскільки відповідач визнаний винним у скоєнні ДТП та пошкодження автомобіля позивача, сума завданої останньому матеріальної шкоди підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст. 1187 ЦПК України джерелом підвищеної безпеки є діяльність, яка пов'язана з використанням, зберіганням або утримання транспортних засобів, яка створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної безпеки в силу права власності, повного господарського володіння, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Таким чином, суд вважає, що за шкоду, завдану [PERSON], який є власником автомобіля ВАЗ 211011, державний знак [NUMBER], відповідач [PERSON] повинний нести відповідальність, як особа, яка на відповідній правовій основі володіє автомобілем "Фіат", державний знак [NUMBER], так його вина у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою суду, яка не спростована прокурором, та підтверджена доказами, які досліджені судом у цьому судовому засіданні. Тобто на користь [PERSON] з [PERSON] належить стягнути завдану матеріальну шкоду в розмірі 2772 грн. Суд також вважає, що позивачу завдано і моральної шкоди, так як внаслідок ДТП позивач зазнав нервового стресу, пережив душевні страждання, не мав можливості деякий час використовувати автомобіль за призначенням, вимушений був витрачати свій час на ремонт автомобіля, визначення вартості завданої шкоди, пошуки відповідача, який зник з міста ДТП. Тому, на підставі того, що відповідач визнаний винним у скоєні ДТП, тобто визнаний винним у завданні матеріальної шкоди, він повинний відшкодувати і моральну шкоду, так як згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена особі відшкодовується особою при наявності її вини. Визначення моральної шкоди визначається у ст. 23 ЦК України й у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування морального (немайнового) шкоди", Так, під моральною шкодою варто розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю осіб. Оскільки відшкодування моральної шкоди є компенсацією за втрати немайнового характеру, він підлягає відшкодуванню одноразово. При визначенні розміру й форми відшкодування моральної шкоди суд ураховує такі фактори, як глибину психологічного дискомфорту, значні порушення душевної рівноваги, тривалість страждань, які отримав позивач, позбавлення можливості користуватися певний час автомобілем, стрес, який він отримав внаслідок пошкодження автомобіля, а також ураховує вимоги розумності ості й справедливості. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн. Також належить зарахувати до суми, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і витрати в сумі 890 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження, які були сплачені позивачем в зв'язку з встановленням суми матеріальної шкоди. Суд також вважає, що належить стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 365,40 грн., так як відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 1, 2 - квитанції про сплату судових витрат).

Outcome: approved