Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

У січні 2018 року Київська місцева прокуратура № 2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація", за вимогами якого просила витребувати нежилі приміщення групи приміщень № 7, 8 в літ. А (перший поверх), що складаються з приміщень № 1-4 (група приміщень № 7) та приміщення № 1 (група приміщень № 8), площею 126,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 838731280000), нежилі приміщення група приміщень № 5 в літ. А (перший поверх), що складається з приміщень № 1-8, площею 170,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 838629880000), нежилі приміщення № 1 в літ. А (підвал), що складається з приміщень № І, 1, площею 49,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 838791180000) загальною площею 346 кв.м. та є одними і тими самими нежилими приміщеннями за №№1-1 (групи приміщень №1), з №1 по №11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) загальною площею 329,5 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які були зареєстровані за [PERSON] під реєстраційним номером 148583180000 з незаконного володіння [PERSON] , передавши їх територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради. Позов обґрунтований такими обставинами. Київською місцевою прокуратурою № 2 встановлено факт незаконного вибуття нерухомого майна, розташованого у [ADDRESS] , що належить територіальній громаді. Встановлено, що [PERSON] набула права власності на нежилі приміщення з №1-1 (групи приміщень №1) з №1 по № 11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень № 7), №1 (групи приміщень №8) (в літ А), що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 329,5 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 10.01.2011, укладеного між [PERSON] та КП «Сезон», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. Договір зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації, відомості про що внесено 21.01.2011 до електронного реєстру. Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.04.2012 справа №11-48/2397-2012), позовні вимоги прокуратури Дарницького району м. Києва задоволені частково, а саме розірвано договір купівлі - продажу нежилого приміщення, що визнаний укладеним між Фондом приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва та КП «Сезон» відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2009. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.04.2012 залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2013 та Постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2014. У подальшому, відомості про право власності [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомого майна внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кириленко Л.В. 04.09.2013 під час посвідчення останньою договору іпотеки №3755 від 04.09.2013, відповідно до договору купівлі продажу серії та номер 34 від 10.01.2011 площею 329,5 кв.м., укладеного між [PERSON] та [PERSON] та присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 148583180000, з внесенням запису про право власності № 2361508. 28.09.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя № 4136 від 28.09.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. На підставі вказаного договору приватним нотаріусом Кириленко Л.В. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис №2686870 про реєстрацію права власності на нежилі приміщення №1-1 (групи приміщень №1) з №1 по №11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) (в літ А), що розташовані за адресою: [ADDRESS] загальною площею 329,5 кв.м. за [PERSON] . Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва 18.06.2014 по справі №753/5010/14-ц за позовом прокуратури Дарницького району м. Києва в інтересах Київської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , колективного підприємства «Сезон», накладено арешт на нерухоме майно: нежилі приміщення №1-1 (групи приміщень №1) з №1 по №11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) (в літ А), що розташовані за адресою: [ADDRESS] загальною площею 329,5 кв.м. Однак, відомості про арешт нерухомого майна не були внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наслідком чого стало подальше відчуження нерухомого майна та неможливість виконання чинного судового рішення. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2015, яке набрало законної сили 08.07.2015, позов прокуратури Дарницького району м. Києва в інтересах Київської міської ради по [PERSON] , [PERSON] , КП «Сезон», задоволено частково: визнано право комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради на нежилі приміщення №1-1 (групи приміщень №1) з №1 по №11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) (в літ А), що розташовані за адресою: [ADDRESS] загальною площею 329,5 кв.м. та витребувано від [PERSON] у комунальну власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради зазначене нерухоме майно. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.09.2015 касаційна скарга [PERSON] на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2015 та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08.07.2015, відхилена, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2015 та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08.07.2015 залишено без змін. Після ухвалення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2015, 03.04.2015 о 19:30:11 приватний нотаріус Київського нотаріального округу Кириленко Л.В. вчиняє запис до Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за [PERSON] з присвоєнням номеру запису про право власності № 9290156. 07.07.2015 державним реєстратором Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю. прийнято рішення від № 22640988 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 9290156, що стосується об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер якого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є 148583180000, та, з одночасним видаленням договору купівлі- продажу, серії та №34 від 10.01.2011, як підстави виникнення права власності на спірне майно, [PERSON] видано свідоцтво про право власності серія та номер [NUMBER] , на нежитлові приміщення №1-1 (групи приміщень №1) з №1 по №11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) (в літ А), що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Тобто було змінено загальну площу приміщень об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 148583180000 з 329,5 кв.м. на 346 кв.м. та підстави набуття права власності на спірний об`єкт нерухомого майна. Відповідно до вказаного рішення здійснено опис змін об`єкта нерухомого майна як нежилих приміщень (групи приміщень №№1, 5, 6, 7, 8), змінено на нежилі приміщення №№ 1,1 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 11 (групи приміщень № 5), № 1 (групи приміщень № 6), № 1 (групи приміщень № 7), № 1 (групи приміщень № 8) (в літ. А). У подальшому, 08.07.2015 державним реєстратором Бродюк І.Ю. прийнято рішення №22696544 про реєстрацію виправлення запису про право власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 148583180000 за номером права власності 9290156 та, з одночасним видаленням підстави виникнення права власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 148583180000, видано свідоцтво про право власності, індексний номер 40304197 від 08.07.2015 на нежилі приміщення №І-1 (групи приміщень №1) приміщення 1-8 (група приміщень №5), №1-4 (групи приміщень №7), №1 (група приміщень №8) в літ А, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 346 кв.м. Підставою для прийняття зазначених рішень була декларація про готовність до експлуатації від 05.06.2015 № КВ142151560162, видана на підставі реконструкції нежитлових приміщень №№ 1-І (групи приміщень №1) з №1 по №11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) (в літ А). Одночасно державним реєстратором-приватним нотаріусом було прийнято три рішення про державну реєстрацію трьох об`єктів нерухомого майна за [PERSON] , утворених шляхом поділу належного територіальній громаді м. Києва майна, а саме: - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 28038738 від 02.02.2016, з внесенням номеру запису про право власності 13089613, яким за [PERSON] зареєстровано нежитлове приміщення, групи приміщень №5 - літ. А (перший поверх), що складається з приміщень № 1-8, площею 170,8 кв. м та присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 838629880000; - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28043030 від 02.02.2016, номер запису про право власності: 13090519, яким за [PERSON] зареєстровано нежитлове приміщення групи приміщень №7,№8 - в літ. А (перший поверх), що складаються з приміщень № 1-4 (група приміщень № 7) та приміщення № 1 (група приміщень № 8), площею 126,1 кв. м. - та присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 838731280000); - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:28044424 від 02.02.2016 (номер запису про право власності: 13091468), яким за [PERSON] зареєстровано нежитлове приміщення групи приміщень №1 - літ. А (підвал), що складається з приміщень №1,1, площею 49,1 кв. м. та присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 838791180000). Разом з тим, нежилі приміщення №№І-1 (групи приміщень №1), з №1 по №11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) загальною площею 329,5 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які були зареєстровані за [PERSON] за реєстраційним номером 148583180000, є одними і тими самими приміщеннями, що зареєстровані за [PERSON] , під реєстраційними номерами об`єкта нерухомого майна 838629880000, 838731280000, 838791180000 загальною площею 346 кв.м. Також встановлено, що 17.03.2017 [PERSON] , з метою перешкоджання поверненню майна у власність територіальної громади міста Києва на підставі договорів дарування № 1-431, 1-432 та 1-433, посвідчених державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. відчужує приміщення, своїй дочці, [PERSON] . Як вказано у позові, [PERSON] незаконно зареєструвала право власності на спірні приміщення за договорами дарування, оскільки [PERSON] є неналежним набувачем нерухомого майна - нежилих приміщень № 1 в літ - А, підвал, що складається з приміщень №1,1, площею 49,1 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 838791180000), група приміщень № 5 в літ. А (перший поверх), що складається з приміщень № 1-8, площею 170,8 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 838629880000), групи приміщень № 7, 8 в літ. А (перший поверх), що складаються з приміщень № 1-4 (група приміщень № 7) та приміщення № 1 (група приміщень № 8), площею 126,1 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 838731280000), які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та які, є одними і тими самими приміщеннями, які рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2015 витребувано від [PERSON] у комунальну власність територіальної громади міста Києва. Враховуючи, що спірне майно незаконно вибуло з володіння територіальної громади Дарницького району м. Києва, а у подальшому - територіальної громади міста Києва поза її волею, та незаконно відчужувалось на користь [PERSON] , [PERSON] , що встановлено рішеннями Господарського суду м. Києва від 02.04.2012 про розірвання договору та Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2015 про визнання права власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради на спірні нежилі приміщення та їх витребування, прокурор просив позов задовольнити в повному обсязі та здійснити розподіл судових витрат. Ухвалою Дарницького районного суду від 30.01.2018 вказану справу прийнято до провадження суддею Заставенко М.О. постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 05.03.2018 від Київської міської ради надійшли письмові пояснення, в яких представник, посилаючись на доводи викладені у позові, підтримує позовні вимоги та просить позов задовольнити. 05.03.2018 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що [PERSON] , будучи належним власником нерухомого майна, яке зареєстровано за нею у встановленому законом порядку, з додержанням вимог, визначених ст. 203 ЦК України щодо чинності правочинів, 17.03.2017 уклала договори дарування, за якими подарувала [PERSON] належні їй групи приміщень № 1 - 838791180000; № 5 - 838629880000; № 7, № 8 - 838731280000. В позовній заяві прокурор просить на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України витребувати майно. Відповідно до ст. ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (чч. 1, 3 ст. 388 ЦК України). Однак, територіальна громада в особі Київської міської ради не є власником нерухомого майна, оскільки таке право у неї не виникло. [PERSON] на момент укладення договорів дарування на користь [PERSON] була належним і єдиним власником нерухомого майна. Спірне майно, щодо якого заявлено позов є новозбудованим об`єктом, визначеним індивідуальними ознаками, які є відмінними від нежилих приміщень № 1-1 (групи приміщень № 1) з № 1 по № 11 (групи приміщень № 5), № 1 (групи приміщень № 6), № 1 (групи приміщень № 7), № 1 (групи приміщень № 8). Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі через його необгрунтованість та безпідставність. 19.03.2018 Київською міською радою подано відповідь на відзив, в якому викладені доводи, аналогічні поясненням на позов. 19.03.2018 прокурором подано відповідь на відзив, в якому викладені доводи, аналогічні доводам у позові. 03.04.2018 від представника відповідача надійшли заперечення на пояснення Київської міської ради, в яких вказано, що [PERSON] не була обізнаною з ухвалою суду про накладення арешту на майно від 18.06.2014, а тому відповідачу не було відомо про встановлену судом заборону відчужувати майно. Ухвалою суду від 10.04.2018 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 24.05.2018 залучено до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] . Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2018 вказану справу передано до провадження судді Мицик Ю.С. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 10.07.2018 вказану справу прийнято до провадження суддею та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 22.05.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація». 05.09.2019 від третьої особи КП "Київжитлоспецексплуатація» надійшли письмові пояснення на позов. В поясненнях вказано, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2015 у справі №753/5010/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 08.07.2015 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 24.09.2015, задоволено частково позов прокуратури Дарницького району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , колективного підприємства «Сезон», третя особа: комунальне підприємство «Дирекція по обслуговуванню нежитлового фонду Дарницького району м. Києва» та визнано право комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради на спірні нежилі приміщення. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.03.2018 у справі № 826/10400/16 адміністративний позов Київської міської ради до Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В., державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві Бродюк І.Ю., державного нотаріуса Сьомої нотаріальної контори Гасс В.Ю., треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] скасовано рішення державних реєстраторів щодо реєстрації права власності на спірні приміщення. Рішенням Київського апеляційного адміністративного суду України від 10.09.2018 дане рішення залишено без змін. На підставі вказаних рішень, Департаментом комунальної власності м. Києва було проведено роботу, щодо реєстрації права комунальної власності за територіальною Громадою міста Києва. Право власності територіальної громади м. Києва на спірні приміщення зареєстровано 19.12.2018. Оскільки, згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації від 29.07.2011 №1339 спірне нежитлове приміщення закріплено за КП «Київжитлоспецексплуатація», підприємством 19.12.2018 здійснено заходи щодо оформлення права господарського відання на спірне приміщення. Відповідно до наказу від 04.01.2019 №04 та акту обстеження від 03.06.2019 нежилі приміщення в будинку [ADDRESS] зараховані до складу основних засобів КП «Київжитлоспецексплуатація». Представниками підприємства була проведена перевірка фактичного використання спірних приміщень, результати якої оформлені актами обстеження від 03.06.2019. Перевіркою встановлено, що частину зазначених нежитлових приміщень загальною площею 129.5 кв.м, фактично використовує без відповідних розпорядчих документів ТОВ "РУШ" для розміщення магазину з продажу товарів "ЕVA", іншу частину зазначених нежитлових приміщень, загальною площею 200.00 кв.м, фактично використовує без відповідних розпорядчих документів ТОВ "816". З пояснень наданих представником ТОВ «Руш», мережа магазинів "ЕVA" займає частину спірних приміщень (загальною площею 129,5 кв.м І поверх) згідно договору оренди від 01.09.2018 №01-09/Е328/2018 укладеного з Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , що в даній справі має статус третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, та як встановлено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2015 у справі №753/5010/14-Ц незаконно набула права власності на спірні приміщення, а в подальшому з метою ухилення від виконання зазначеного рішення, уклала незаконні правочини дарування спірних приміщень на користь відповідача [PERSON] . Враховуючи викладене, та обставини встановлені у рішенні Дарницького районного суду, щодо незаконного набуття [PERSON] права власності на спірні приміщення, та у подальшому скасуванні державної реєстрації права власності за відповідачем рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.03.2018 у справі № 826/10400/16, просили позовні вимоги Київської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Київської міської ради задовольнити. Під час розгляду справи сторони та їх представники підтвердили висловлені у заявах по суті справи позиції стосовно заявлених позовних вимог та заперечення проти них. Так, прокурор та представник Київської міської ради наполягали на задоволенні позову в повному обсязі на підставі наданих доказів. Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог із посиланням на доводи, що викладені в заявах по суті справи. Треті особи та їх представники підтримали доводи викладені в письмових поясненнях. 24.03.2021 ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи [PERSON] про закриття провадження у справі. Суд, вислухавши виступи прокурора, учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Дарницької районної в м. Києві ради № 15 від 14.06.2007 "Про приватизацію об`єктів комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва" затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва, дозволених до приватизації у 2007 році, згідно з додатком, відповідно до якого за позицією 29 включено нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , що перебуває в оренді у Підприємства шляхом його продажу на аукціоні. Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2009, з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 05.08.2010 у справі № 18/2-40/272 за позовом Колективного підприємства "Сезон" до Дарницької районної у місті Києві ради та Фонду приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва про спонукання укласти договір позовні вимоги задоволено повністю, вирішено вважати укладеним між Фондом приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва (продавець) та Колективним підприємством "Сезон" (покупець) договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, орендованого Колективним підприємством "Сезон" (надалі -"Договір"). Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2012 у справі № 5011-48/2397-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2013 позовні вимоги заступника прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та Дарницької районної у місті Києві ради задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, орендованого Колективним підприємством "Сезон", що визнаний укладеним між Фондом приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва та Колективним підприємством "Сезон" рішенням господарського суду міста Києва від 13.10.2009 р. у справі №18/2-40/272. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2014 рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2012 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2013 у справі № 5011-48/2397-2012 залишено без змін. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.01.2011, укладеного з КП «Сезон», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. набула право приватної власності на нежитлові приміщення №1-1 (групи приміщень №1) з №1 по №11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) (в літ А), що розташовані за адресою: [ADDRESS] загальною площею 329,5 кв.м. Відомості про право власності [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомого майна внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( діючий з 2013 року) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. 04.09.2013 за реєстраційним 2361508 під час посвідчення останньою договору іпотеки, укладеного між [PERSON] та [PERSON] № 3755, запис в державному реєстрі про іпотеку №2363742. 28.09.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. На підставі вказаного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. 28.09.2013 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис за реєстраційним № 2686870 про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення №1-1 (групи приміщень №1) з №1 по №11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) (в літ А), що розташовані за адресою: [ADDRESS] загальною площею 329,5 кв.м. за [PERSON] . Разом з тим, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2015 у справі № 753/5010/14-ц позов прокуратури Дарницького району м. Києва в інтересах Київської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , колективного підприємства «Сезон», третя особа: комунальне підприємство «Дирекція по обслуговуванню нежитлового фонду Дарницького району м. Києва», про визнання недійсним правочинів, визнання права власності та витребування майна задоволено частково. Визнано право комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141) на нежилі приміщення №№ 1-1 (групи приміщень №1), з №1 по №1-1 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8), що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 329,50 кв. м. Витребувано від [PERSON] у комунальну власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради нежилі приміщення №№ 1-1 (групи приміщень №1), з №1 по №1-1 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8), що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 329,50 кв. м. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Таким чином, на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2015 у справі № 753/5010/14-ц, яке набрало законної сили спірне майно є власністю територіальної громади м. Києва. В подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. 03.04.2015 року за реєстровим номером 641 посвідчено договір між [PERSON] та [PERSON] про розірвання договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28.09.2013 року. На підставі п. 5 цього договору, [PERSON] повернула [PERSON] нежитлові приміщення №№ 1-1 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 1-1 (групи приміщень № 5), № 1 (групи приміщень № 6), № 1 (групи приміщень № 7), № 1 (групи приміщень № 8), що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 329,50 кв. м. (далі - нежитлові приміщення), у зв`язку з чим, вчинено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення площею 329,5 кв.м, за [PERSON] відповідно до договору від 10.01.2011. З матеріалів справи вбачається, що державною архітектурно-будівельною інспекцією у м. Києві 05.06.2015 за № КВ 142151560162 зареєстровано подану [PERSON] декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, відповідно до якої: замовником [PERSON] (п. 1 декларації) та генеральним підрядником (п. 4 декларації), протягом травня 2015 року (п. 11 декларації) на підставі проектної документації «Реконструкція нежитлових приміщень №№ 1,I (групи приміщень № 1), з № 1 по № 1-1 (групи приміщень № 5), № 1 (групи приміщень № 6), № 1 (групи приміщень № 7), № 1 (групи приміщень № 8) (в літ. А), на [ADDRESS] », затвердженої наказом замовника [PERSON] № 47/04 від 21.06.2014 року (п. 9 декларації), виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи та зазначено вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації. 07.07.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю. прийнято рішення №22640988, яким внесені зміни до Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо площі об`єкту нерухомого майна нежитлове приміщення, приміщення №№ 1,І (групи приміщень № 1), з № 1 по № 11 (групи приміщень № 5), № 1 (групи приміщень № 6), № 1 (групи приміщень № 7), № 1 (групи приміщень № 8) (в літ. А), що розташоване за адресою [ADDRESS] , а саме змінено площу з 329,50 кв.м. на 346 кв.м. [PERSON] видано свідоцтво про право власності індексний номер 40194240 на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення №№ 1,І (групи приміщень № 1), з № 1 по № 11 (групи приміщень № 5), № 1 (групи приміщень № 6), № 1 (групи приміщень № 7), № 1 (групи приміщень № 8) (в літ. А), що розташовані за адресою [ADDRESS] , загальною площею 346 кв.м. 08.07.2015 представником [PERSON] подано заяву про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстровану за номером 12233392, за результатами розгляду якої державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю. прийнято рішення від 08.07.2015 № 22695644, яким вирішено внести зміни до запису про нерухоме майно, право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права за номером 9290156 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 148583180000 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 08.07.2015 [PERSON] видано свідоцтво про право власності індексний номер 40304197 на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, приміщення № І,1 (група приміщень №1), приміщення 1-8 (група приміщень №5), приміщення 1-4 (група приміщень №7), приміщення №1 (група приміщень №8) в літері А [ADDRESS] , загальною площею 346 кв.м. 14.12.2015 [PERSON] звернулась до компетентних органів з заявою про поділ об`єкту нерухомого майна та реєстрацію права власності на частини поділеного нерухомого майна, за результатами розгляду яких, державним реєстратором прав на нерухоме майно прийнято рішення від 02.02.2016 № 28044920 про поділ об`єкта нерухомості нежитлове приміщення, приміщення № І,1 (група приміщень №1), приміщення 1-8 (група приміщень №5), приміщення 1-4 (група приміщень №7), приміщення №1 (група приміщень №8) в літері А [ADDRESS] загальною площею 346 кв.м. із закриттям розділу та відкриттям нових розділів в Державному реєстрі з присвоєнням реєстраційних номерів об`єкта нерухомого майна та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу): - №28038738 яким за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлове приміщення групи приміщень №5 загальною площею 170,8 кв.м., що знаходяться за адресою [ADDRESS] , з присвоєнням реєстраційного номера - [NUMBER] - №28043030 яким за [PERSON] зареєстровано нежитлове приміщення групи приміщень №7, №8 загальною площею 126,1 кв.м., що знаходяться за адресою [ADDRESS] , з присвоєнням реєстраційного номера - [NUMBER] - № 28044424, яким за [PERSON] зареєстровано нежитлове приміщення група приміщень №1 загальною площею 49,1 кв.м., що знаходяться за адресою [ADDRESS] , з присвоєнням реєстраційного номера - [NUMBER] . 17.03.2017 державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права приватної власності за [PERSON] : - №34313124, на підставі договору дарування № 1-433 виданого 17.03.2017 на нежитлове приміщення, група приміщень №1 загальною площею 49,1 кв.м., що знаходиться за адресою що знаходяться за адресою [ADDRESS] ; - №34311846, на підставі договору дарування № 1-431 виданого 17.03.2017 на нежитлове приміщення, група приміщень №7, №8 загальною площею 126,1 кв.м., що знаходиться за адресою що знаходяться за адресою [ADDRESS] ; - №34312789, на підставі договору дарування № 1-432 виданого 17.03.2017 на нежитлове приміщення, група приміщень №5 загальною площею 170,8 кв.м., що знаходиться за адресою що знаходяться за адресою [ADDRESS] . Крім того, 17.03.2017 [PERSON] за договором позички передала [PERSON] нежитлове приміщення групи приміщень [ADDRESS] , загальною площею 170,8 кв.м. та нежитлове приміщення групи приміщень №7, №8, що знаходяться за тією ж адресою, загальною площею 126,1 кв.м. Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі № 910/14280/19, виселено ТОВ «Руш» з нежилих приміщень загальною площею 129,50 кв.м. в будинку [ADDRESS] . Вказане рішення набрало законної сили 18.11.2020. Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 у справі № 910/16545/19 виселено Фізичну особу-підприємця [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код - [NUMBER] ) з нежилих приміщень загальною площею 200,00 кв.м. в будинку [ADDRESS] . Зі змісту вказаного рішення вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду від 13.03.2018 у справі № 826/10400/16 залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2018 адміністративний позов Київської міської ради до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кириленко Людмили Василівни, Державного реєстратора Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві Бродюк Ірини Юріївни, Державного реєстратора - державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс Вікторії Юріївни, треті особи Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправними та скасування рішень -задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. від 03.04.2015 № 20513624. Визнано протиправними та скасовано рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю. від 07.07.2015 №22640988 та від 08.07.2015 № 22696544. Визнано протиправним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 40304197. Визнано протиправними та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. від 02.02.2016 №28044920, від 02.02.2016 №28038738, від 02.02.2016 № 28043030, від 02.02.2016 №28044424. Визнано протиправним та скасовано рішення державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори Київського міського нотаріального округу Гасс В.Ю. від 17.03.2017 року № 34312789, від 17.03.2017 року № 34311846, від 17.03.2017 року № 34313124. Державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновською О.А. 22.10.2018 року на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2018 у справі 826/10400/16, прийнято рішення за індексним номером 43614470 та скасований запис приватного нотаріуса Кириленко Л.В. від 02.02.2016 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про закриття розділу та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення №1,1 (група приміщень № 1), приміщення 1-8 (група приміщень № 5), приміщення 1-4 (група приміщень № 7), приміщення № 1 (група приміщень № 8) в літері А за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 346 кв. м. Державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко О.В. 25.10.2018 року на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2018 у справі 826/10400/16, прийнято рішення за індексними номерами 43674044, 43674619, 43679046 та скасовано записи у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності [PERSON] на спірні нежитлові приміщення. Проте, постановою Великої палати Верховного суду від 29.05.2019 року по справі № 826/10400/16 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2018 скасовано, а провадження у справі закрито. Державними реєстраторами Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кузьмик М.В. та Бандурою Ю.В. 19.12.2018 року внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №28543091 про право власності територіальної громади міста Києва та запис №29646404 про право господарського відання Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» на нежитлові приміщення №І,1 (група приміщень № 1), приміщення 1-8 (група приміщень № 5), приміщення 1-4 (група приміщень № 7), приміщення № 1 (група приміщень № 8) в літері А за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 346 кв. м. Суд зазначив, що на даний час власником нежитлових приміщень №І,1 (група приміщень № 1), приміщення 1-8 (група приміщень № 5), приміщення 1-4 (група приміщень № 7), приміщення № 1 (група приміщень № 8) в літері А за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 346 кв. м. є територіальна громада міста Києва, що спростовує твердження відповідача стосовно двох власників нежитлових приміщень в будинку [ADDRESS] , при цьому відповідні записи про реєстрацію права власності за територіальною громадою міста Києва в судовому порядку недійсними не визнавалися. При цьому, право комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради на нежилі приміщення №№ 1-1 (групи приміщень №1), з №1 по №1-1 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8), що розташовані за адресою: [ADDRESS] визнано рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2015 у справі № 753/5010/14-ц, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили. Встановлені рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2015 у справі № 753/5010/14-ц, рішеннями Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі № 910/14280/19, від 25.06.2020 у справі № 910/16545/19 обставини, відповідно до приписів вищевказаних положень законодавства України, не підлягають повторному доказуванню. Як вбачається із матеріалів справи, згідно з Розпорядженням від 29.07.2011 №1339 нежитлові приміщення по [ADDRESS] , загальною площею 352,8 кв.м., закріплено за Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" на праві господарського відання (пункт 2.21 Додатку 11 до Розпорядження від 29.07.2011 №1339). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Згідно із закріпленого в ст. 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Прокурор звертаючись до суду з вказаним позовом, обґрунтовував його посиланням на ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. За змістом ст. 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Оскільки, добросовісне набуття в розумінні ст. 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, то наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 17 жовтня 2011 року у справі № 5002-8/5447-2010 та від 11 лютого 2015 року у справі № 6-1цс15. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц указала, що предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, що незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема, і тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, і який на момент подання позову не є власником цього майна, однак уважає себе таким (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц). Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 4 ЦПК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Отже, право власності як абсолютне право має захищатися лише у разі доведення самого факту порушення і встановлення зазначених обставин належить до предмета доказування у справах за такими позовами. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства. Предметом позову у цій справі по суті є витребування нежилих приміщень групи приміщень № 7, 8 в літ. А (перший поверх), що складаються з приміщень № 1-4 (група приміщень № 7) та приміщення № 1 (група приміщень № 8), площею 126,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 838731280000), нежилі приміщення група приміщень № 5 в літ. А (перший поверх), що складається з приміщень № 1-8, площею 170,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 838629880000), нежилі приміщення № 1 в літ. А (підвал), що складається з приміщень № І, 1, площею 49,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 838791180000) загальною площею 346 кв.м. та є одними і тими самими нежилими приміщеннями за №№1-1 (групи приміщень №1), з №1 по №11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) загальною площею 329,5 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які були зареєстровані за [PERSON] під реєстраційним номером 148583180000 з незаконного володіння [PERSON] , передавши їх територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради. На час ухвалення судового рішення судом встановлено, що право господарського відання на нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 346,00 кв.м., 19.12.2018 було зареєстровано за КП "Київжитлоспецексплуатація", що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 26.12.2018. Також встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 виселено ТОВ «Руш» з нежилих приміщень загальною площею 129,50 кв.м. в будинку [ADDRESS] , рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 виселено Фізичну особу-підприємця [PERSON] з нежилих приміщень загальною площею 200,00 кв.м. в будинку [ADDRESS] . На час розгляду справи [PERSON] не є власником вказаних приміщень, оскільки Державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко О.В. 25.10.2018 на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2018 у справі 826/10400/16, прийнято рішення за індексними номерами 43674044, 43674619, 43679046 та скасовано записи у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності [PERSON] на спірні нежитлові приміщення. Вказане підтверджується й інформаційною довідкою № 249311017 від 22.03.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості у зазначених реєстрах стосовно [PERSON] відомості відсутні. Відповідно до інформаційних довідок № 249315236, 249318290, 249318883 від 22.03.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості стосовно об`єктів нерухомого майна за реєстраційними номерами 838731280000, 838629880000, 838791180000 у цих реєстрах відсутні. Також [PERSON] не є фактичним володільцем та користувачем приміщень, які прокурор просить витребувати з незаконного володіння останньої, передавши їх територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради, що підтверджується актом обстеження нежилих приміщень в будинку [ADDRESS] КП «Київжитлоспецексплуатація» від 03.06.2019. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. ст. 79-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідачем [PERSON] не порушені права Київської міської ради, в інтересах якої звернувся прокурор з вказаним позовом. Згідно положень ст.141 ЦПК України, враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні даного позову, підстави для стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed