Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У січні 2018 року позивач ПАТ "Укрсоцбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 10-29/6532 від 18 квітня 2008 року у розмірі 19 516 доларів США 29 центів, а також 7 863 грн. 53 коп. судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 18 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] укладений договір кредиту за № 10-29/6532, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 21 245, 00 доларів США, зі сплатою позичальником 11,50 відсотків річних та з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 18 квітня 2015 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначених договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти. Окрім цього 18 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 02-10/1556, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за невиконання позичальником [PERSON] усіх зобов'язань, які виникли з вищевказаного кредитного договору. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 24 листопада 2017 року виникла заборгованість за кредитним договором № 10-29/6532 від 18 квітня 2008 року, у розмірі 19 516 доларів США 29 центів. З підстав стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 25 квітня 2018 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав заяву про застосування позовної давності. Заяву обгрунтовано тим, що оскільки умовами кредитного договору пердбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. У разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4. ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Дана позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року. У зв'язку із вищенаведеним просить застосувати позовну давність до даного позову і на цій підставі відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду від 25 квітня 2018 року, клопотання представника відповідача задоволено, витребувано з Броварської районної державної нотаріальної контори спадкову справу щодо майна померлого [INFO] [PERSON]. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2018 року призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2018 2018 року провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості закрито, у зв'язку зі смертю відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника банку, в якій також зазначено, що позивач позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, просив відмовити в його задоволенні, та застосувати строки позовної давності. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Cудом встановлено, що 18 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10-29/6532 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 21 245,00 доларів США. Відповідно до п. 1.1., 1.1.1. Кредитного договору № 10-29/6532, визначений графік погашення заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості до 18 квітня 2015 року. 18 квітня 2008 року для забезпечення кредитного договору № 01-29/6532 було укладено договір поруки № 02-10/1556 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] Відповідно до п.1.1 договору поруки, Поручитель зобов'язується перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту № 10-29/6532 від 18 квітня 2008 року. Після відкриття провадження у справі було встановлено, що відповідач [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 19. У листі № 1623/02-14 від 30 травня 2018 року Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області (а.с. 61), зазначено що спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не заведена. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, враховуючи, що згідно п. 1.1. Кредитного договору № 10-29/6531 на купівлю автотранспортних засобів від 18 квітня 2008 року термін повернення кредиту встановлений 18 квітня 2015 року, позовні вимоги пред'явлені до поручителя шляхом подачі позову до суду 28 грудня 2017 року, тобто понад шість місяців після настання строку виконання основного зобов'язання, в матеріалах справи не міститься доказів, про те, що відповідачу [PERSON] направлялися такі повідомлення про необхідність виконаня умов договору поруки у визначені договором строки, крім іншого спадкова справа щодо майна померлого не відкривалась, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. У відповідності до ч.2 ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати у справі стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed