Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з уточненим позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторемсервіс», Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, вказуючи, що 15 лютого 2006 року між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авторемсервіс» був укладений договір оренди земельної ділянки, який позивачка вважає таким, що укладений з порушенням вимог чинного законодавства, та таким, що має бути визнаний недійсним. Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримала вимоги уточненого позову та пояснила наступне. 15 лютого 2006 року між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авторемсервіс» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,215 га, яка розташована за адресою : Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Центральний район, для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Автотранспортник». Однак, при укладенні цього договору були допущені суттєві порушення, які призвели до недійсності цього договору. Так, при передачі вищевказаної земельної ділянки в оренду та укладенні оспорюваного договору не були узгоджені суттєві умови договору, оскільки, по-перше, не була проведена інвентаризація цієї земельної ділянки, тобто не був відомий об'єкт, який передавався в оренду, що також підтверджується зміненою конфігурацією земельної ділянки у порівнянні з земельною ділянкою, яка була передана в оренду у 2002 році, також вказала, що при укладенні цього договору між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області були перевищені її повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою, а також вказала, що розроблена технічна документація на вищевказану земельну ділянку не була затверджена сесією Затоківської селищної ради, що призвело до численних порушень, зокрема, до порушення прав позивача - [PERSON] Той факт, що дійсно права позивача порушенні, у зв'язку з чим вона звертається до суду, підтверджується тим, що [PERSON] є власником частини домоволодіння за адресою : [ADDRESS], однак, прилегла до будинку територія увійшла до оспорюваного договору оренди, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості користуватись територією, яка є прилеглою до її будинку. Щодо строку позовної давності представник позивача пояснила, що про існування оспорюваного договору їй не було відомо, оскільки вона не сторона цього договору, також пояснила, що підстави уточненого позову стали відомі позивачці лише у 2013 році в ході розгляду іншої справи, тому просила поновити пропущений строк. У зв'язку з цим представник позивача просила суд задовольнити позов, визнати недійсним вищевказаний договір оренди земельної ділянки як такий, що укладений з порушенням вимог чинного законодавства. Представник відповідача - ТОВ «Авторемсервіс» у судовому засіданні з позовом не погодився та просив суд відмовити у його задоволенні, мотивуючи це наступним. У 2002 році між АТП -15173 та Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,215 га, яка розташована за адресою : Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Центральний район, для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Автотранспортник». У 2005 році, у зв'язку із переходом права власності з АТП-15173 до ТОВ «Авторемсервіс», ТОВ «Авторемсервіс» звернулося до Затоківської селищної ради з проханням розірвати договір оренди, укладений у 2002 році та укласти новий договір з новим власником будівель та споруд бази відпочинку «Автотранспортник». Згідно рішення № 1561 від 16.08.2005 року була дана згода на розробку технічної документації та укладення самого договору оренди. Далі, як пояснив представник відповідача, проект відводу цієї земельної ділянки розроблювати було не потрібно, оскільки ця земельна ділянка вже була раніше відведена, цільове призначення її не змінювалось. Відповідачем була розроблена технічна документація на вищевказану земельну ділянку, яка була узгоджена з усіма необхідними інстанціями, у тому числі із Затоківською селищною радою. Тобто, як пояснив представник відповідача, ними була дотримана процедура укладення договору оренди земельної ділянки, у зв'язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позову а також звернув увагу суду на той факт, що позивачем пропущений строк позовної давності звернення до суду. Представник відповідача - Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області у судовому засіданні з позовом погодилась та пояснила наступне. При укладенні договору оренди у 2002 році між Затоківською селищною радою та АТП 15173 останніми були дотримані усі умови укладення цього договору. Натомість, при укладенні нового договору оренди, у 2006 році, у зв'язку із зміною власника, були порушені вимоги діючого законодавства, так, інвентаризація земельної ділянки, яка передавалась в оренду, не була проведена, розроблена технічна документація на цю земельну ділянку не була затверджена сесією Затоківської селищної ради, як того вимагає Закон, також як було вказано землевпорядником Затоківської селищної ради, змінились форма та конфігурація земельної ділянки, яка була передана в оренду у 2006 році у порівнянні з 2002 роком, що є підставою для розроблення нового проекту відводу, тобто, як пояснила представник відповідача, суттєві умови договору, які стосуються визначення цієї земельної ділянки не були дотримані. Допитаний в якості свідка у судовому засіданні Припияло О.М. пояснив, що він працює на посаді землевпорядника Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. При вивченні ним документації по укладенню договорів оренди земельної ділянки площею 0,215 га, яка розташована за адресою : Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Центральний район, для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Автотранспортник» ним було встановлено наступне. При укладенні договору між Затоківською селищною радою та АТП 15173 у 2002 році була повністю дотримана процедура укладення цього договору. Після укладення цього договору і до укладення наступного договору у 2006 році пройшло більше 4 років, і перед укладенням нового договору оренди, по-перше, обов'язково мала бути проведена інвентаризація, оскільки за 4 роки розмір та конфігурація земельної ділянки могли змінитись, могли з'явитись нові суміжні землекористувачі, що обов'язково має бути відображено у матеріалах інвентаризації, тобто ця земельна ділянка мала бути про інвентаризована, земля повернута Затоківській сільській раді, і тільки після цього можна укладати наступний договір оренди, маючи повні відомості щодо розміру, конфігурації, суміжних землекористувачів, тобто суттєвих умов договору оренди. Далі, як пояснив землевпорядник Припияло О.М., у матеріалах справи відсутнє погодження розробленої ТОВ «Авторемсервіс» технічної документації на вищевказану земельну ділянку, що також є обов'язковим, оскільки уся технічна документація має бути внесена на розгляд сесії Затоківської селищної ради та погоджена сесією. Тобто, як вказав Припияло О.М. договір оренди 2006 року між Затоківською селищною радою та ТОВ «Авторемсервіс» був укладений з численними порушеннями вимог діючого на момент укладення договору законодавства. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представників відповідачів - ТОВ «Авторемсервіс» та Затоківської селищної ради, свідка, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Затоківської селищної ради № 1011 від 14.01.2002 року «Про розгляд листа АТП - 15173», Затоківська селищна рада вирішила дати згоду ВАТ «АТП-15173» на розробку проекту землеустрою відведення земельної ділянки площею 0, 23 га., яка використовується під розміщення бази відпочинку «Автотранспортник» у Центральному курортному районі смт. Затока. На підставі цього рішення ВАТ «АТП-15173» був розроблений проект відведення земельної ділянки, і, рішенням Затоківської селищної ради № 76 від 17.05.2002 року було вирішено затвердити проект відведення вищевказаної земельної ділянки в тимчасове користування на умовах оренди терміном на 10 років. На підставі цього рішення 07.08.2002 року між Затоківською селищною радою та ВАТ «АТП-15173» був укладений нотаріально посвідчений договір оренди вищевказаної земельної ділянки. У 2005 році, у зв'язку з переходом права власності на нерухоме майно бази відпочинку «Автотранспортник» від ВАТ «АТП-15173» до ТОВ «Авторемсервіс», тобто до нової юридичної особи, ТОВ «Авторемсервіс» звернулося до Затоківської селищної ради із проханням розірвати договір оренди з ВАТ «АТП-15173» та укласти новий договір із новим власником будівель та споруд бази відпочинку «Автотранспортник» - ТОВ «Авторемсервіс». Рішенням Затоківської селищної ради № 1561 від 16.08.2005 року «Про розгляд листа ТОВ «Авторемсервіс» було вирішено вважати втративши чинність договір оренд земельної ділянки від 07.08.2002 року, ТОВ «Авторемсервіс» надати у довгострокову оренду терміном на 20 років земельну ділянку площею 0,215 га., яка використовується для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Автотранспортник»; дати дозвіл ТОВ «Авторемсервіс» замовити технічну документацію по складанню договору оренди; укласти з ТОВ «Авторемсервіс» договір оренди на вищевказану земельну ділянку після розробки технічної документації. Згідно наданих на адресу суду відділом Держземагентства у м. Білгород-Дністровському Одеської області належним чином завірених копій матеріалів по укладенню договору оренди земельної ділянки від 15.02.2006 року встановлено наступне. На підставі вищевказаного рішення Затоківської селищної ради №1561 від 16.08.2005 року ТОВ «Авторемсервіс» замовило розробку технічної документації у Одеській Регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», і ця технічна документація була розроблена. Матеріали технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки складаються з : пояснювальної записки інженера ІІІ категорії М.Л. Яковлєвої; листа ТОВ «Авторемсервіс» № 17 від 06.09.2005 року на ім'я Директора Одеської Регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» з проханням виготовити технічну документацію; технічне завдання на розробку цієї документації; Свідоцтво про державну реєстрацію ТОВ»Авторемсервіс» від 29.12.2003 року; витяг зі Статуту ТОВ «Авторемсервіс», затверджений рішенням зборів засновників - протокол №1 від 19.12.2003 року; Довідка №19 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України відносно ТОВ «Авторемсервіс»; договір оренди земельної ділянки між Затоківською селищною радою та ВАТ «АТП-15173» від 07.08.2002 року; Додаток до акта встановлення в натурі меж земельної ділянки від 09 липня 2002 року; технічний паспорт на будинок відпочинку на базі відпочинку «Автотранспортник», згідно якого власником якого є ТОВ «Авторемсервіс»; план земельної ділянки бази відпочинку «Автотранспортник»; Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 10.02.2005 року, згідно якого ТОВ «Авторемсервіс» є власником будинку відпочинку літ. «Х» будинку відпочинку літ. «Й», складу літ. «Ч» зі складу будівель та споруд бази відпочинку «Автотранспортник» ; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.03.2005 року згідно якого ТОВ «Авторемсервіс» є власником будівель та споруд бази відпочинку «Автотранспортник»; рішення Затоківської селищної ради № 1561 від 16.07.2005 року «Про розгляд листа ТОВ «Авторемсервіс»; лист № 20.69/01-24-6 від 20.12.2005 року на ім'я ТОВ «Авторемсервіс» за підписом голови Затоківської селищної ради Ярцевої Н.Ф., щодо надання погодження розробленої технічної документації; лист №597 від 15.12.2005 року головного архітектора м. Білгород-Дністровського І.К. Сучкова на ім'я ТОВ «Авторемсервіс» щодо погодження передачі в оренду вищевказаної земельної ділянки; лист № 2079 від 16.12.2005 року Начальника міського відділу земельних ресурсів м. Білгород-Дністровського на ім'я ТОВ «Авторемсервіс» щодо погодження та можливості передачі в оренду вищевказаної земельної ділянки; акт від 17.11.2005 року встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки ТОВ «Авторемсервіс» для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Автотранспортник»; каталог координат зовнішніх меж земельної ділянки ТОВ «Авторемсервіс»; довідка № 2078 від 16.02.2005 року Начальника міського відділу земельних ресурсів м. Білгород-Дністровського про внесення відповідних змін до земельно-облікових документів смт. Затока; Додаток до акту встановлення в натурі меж земельної ділянки від 17.11.2005 року. Ретельно вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, діюче нормативно-правове законодавство, суд приходить до наступних висновків відносно позовних вимог позивача, тобто вказаних позивачем порушень законодавства при укладенні вищевказаного договору. При вирішенні цього спору між сторонами підлягають застосуванню норми матеріального права, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 2006 рік, оскільки відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі. Що стосується позовних вимог позивача в частині того, що при укладенні оспорюваного договору оренди Затоківська селищна рада діяла з перевищенням своїх повноважень судом встановлено наступне. Згідно статті 50 Земельного кодексу України (у редакції від 11.01.2005 року, яка діяла на момент спірних правовідносин - далі - Земельний кодекс), до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. Згідно статті 51 Земельного кодексу України, до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації. Згідно ч. 3 статті 52 Земельного кодексу України, порядок використання земель рекреаційного призначення визначається Законом. Тобто, спірна вищевказана земельна ділянка належить до земель рекреаційного призначення. Згідно статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Згідно ч. 1, 2 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Таким чином, до повноважень Затоківської селищної ради входить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності шляхом укладення договору оренди відповідно до Закону, тобто, Затоківська селищна рада при укладенні оспорюваного договору свої повноваження не перевищувала. Стосовно посилань представника позивача щодо порушення процедури укладення договору у зв'язку з тим, що інвентаризація переданої в оренду земельної ділянки не була проведена, та того, що розроблена технічна документація не була затверджена у встановленому порядку, судом встановлено наступне. Згідно статті 1 Закону України «Про землеустрій» №858-IV від 22.05.2003 року (в редакції від 22.05.2003 року, яка діяла на момент спірних правовідносин, далі - Закон України «Про землеустрій»), землеустрій - це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних утворень, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил. Згідно п. в ч. 1 статті 20 Закону України «Про землеустрій», землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Згідно статті 30 Закону України «Про землеустрій», погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України. Згідно статті 35 Закону України «Про землеустрій» - Інвентаризація земель при здійсненні землеустрою - інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об'єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Згідно статті 62 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою підлягає державній експертизі з метою забезпечення її відповідності вихідним даним та технічним умовам, вимогам законів України, іншим нормативно-правовим актам. Згідно п. б ч. 1 статті 186 Земельного кодексу України, - розгляд і затвердження землевпорядної документації - проекти створення нових землеволодінь і землекористувань після погодження їх у встановленому порядку розглядаються і затверджуються відповідними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Таким чином, судом встановлено, що інвентаризація вищевказаної земельної ділянки перед укладенням договору оренди не була проведена, тобто, Затоківська селищна рада, укладаючи спірний договір оренди, не мала відомостей про об'єкт оренди - розмір, конфігурацію земельної ділянки, яка надається в оренду, що є порушенням діючого законодавства - а саме Закону України «Про землеустрій» №858-IV від 22.05.2003 року. Факт того, що раніше ця земельна ділянка вже надавалась в оренду під будівлі та споруди бази відпочинку «Автотранпортник», судом не може бути прийнятий до уваги, оскільки між укладенням попереднього договору оренди у 2002 році та оспорюваного договору у 2006 році пройшло 4 роки, і, як вбачається з матеріалів технічної документації, (і що також пояснював у судовому засіданні землевпорядник Затоківської селищної ради Припияло О.М.), при порівнянні додатку до акту встановлення в натурі меж земельної ділянки від 09.07.2002 року та додатку до акту встановлення в натурі меж земельної ділянки від 17.11.2005 року вбачається, що змінились проміри цієї земельної ділянки, і, змінилась кількість суміжних землекористувачів, тобто, відповідно, змінилась конфігурація земельної ділянки, тобто змінився об'єкт оренди. Що стосується затвердження у встановленому порядку відповідним рішенням органу місцевого самоврядування матеріалів технічної документації, то, судом встановлено, що матеріали розробленої ТОВ «Авторемсервіс» технічної документації для укладення оспорюваного договору оренди не були затверджені. Посилання представника відповідача на лист № 20.69/01-24-6 від 20.12.2005 року на ім'я ТОВ «Авторемсервіс» за підписом голови Затоківської селищної ради Ярцевої Н.Ф., згідно якого вказується, що, розглянувши технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки по складанню договору оренди ТОВ «Авторемсервіс», Затоківська селищна рада погоджує та вважає за можливе передати ТОВ «Авторемсервіс» в довгострокову оренду строком на 20 років земельну ділянку площею 0,215 га. забудованих земель у тому числі : кемпінгів, будинків для відпочинку або для проведення відпусток із земель рекреаційного призначення Затоківської селищної ради, що перебували у користуванні на умовах оренди у ВАТ «АТП-15173» для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Автотранспортник» на території Центрального району смт. Затока, як на належне затвердження цієї технічної документації, суд не приймає до уваги, оскільки згідно цього листа Затоківський селищний голова - Ярцева Н.Ф. надала цей лист щодо узгодження від імені Затоківської селищної ради, що є грубим порушенням законодавства, а саме : Закону України «Про місцеве самоврядування», (в редакції від 13.05.2005 року) , згідно ч. 1 п. б п.п. 9 статті 33 якого вказано, що виключно до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою. Таким чином, судом встановлено, що при укладенні оспорюваного договору оренди інвентаризація переданої в оренду земельної ділянки не була проведена, а технічна документація щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки не була затверджена, що підтверджується відсутністю матеріалів інвентаризації земельної ділянки та відсутністю відповідного рішення Затоківської селищної ради щодо затвердження матеріалів технічної документації, тобто при укладенні договору були порушені вимоги законодавства, а саме : Закону України «Про землеустрій» та Земельного кодексу України. Згідно ч. 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 3 статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 1 статті 203 ЦК України, яка встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Таким чином, при укладенні вищевказаного договору були порушені норми законодавства, яке було чинним на момент його укладення, що, у відповідності до ст.ст. 203, 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі № 6-78цс13 від 25 грудня 2013 року, при вирішенні спрів про визнання договорів оренди недійсними, суди мають керуватись вимогами ст.. 3 ЦПК України та ст.. 15 ЦК України, про те, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, тобто встановити, чи дійсно порушуються права позивача, і в чому саме полягає порушення прав позивача. Як вбачється з матеріалів справи, [PERSON] є власником частини домоволодіння [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 26.06.1995 року та договору дарування від 18.03.2011 року, тобто, приймаючи до уваги те, що юридична адреса бази відпочинку "Автотранспортник" - вул. Приморська, 83 смт.Затока м. Білгород-Дністровського, ОДеської області, вона є суміжним земелекористуваем. Згідно цих документів, земельна ділянка, на якій розташована належна позивачці частина домоволодіння, їй не належить. З цього приводу вона неодноразово зверталась до Затоківської селищної ради, однак, отримувала відмови з тих підстав, що ця земельна ділянка перебувала у фактичному користуванні матері позивачки - [PERSON] до 1992 року, тобто у відповідності до вимог Земельного кодексу України не повертається, а також через те, що ця земельна ділянка вже увійшла до земельної ділянки, яка переданав оренду ТОВ "АВторемсервіс". Це також підтвердужється протоколом від 23 квітня 2007 року сумісного засідання постійних комісій по розвитку смт. Затока, туризму, бізнесу, використовуванню рекраеційних ресурсів, приватизації, громадському харчуванню, торгівлі, та побуту та комісії по земельним питанням, будівництву, екологічній безпеці Затоківської селищної ради 5 скликання, згідно якого ця комісія вирішила клопотати перед Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про закріплення земельонї ділянки за [PERSON] площею 0,085 га., яка була раніше виділена на підставі рішення Затоківсьокї селищної ради від 12.04.1957 року, а також розірвати договір оренди на частину земельної ділянки, який був укладений з ТОВ "Авторемсервіс" для експлуатації та обслуговування бази відпочинку "Автотранспортник". Що стосується строку позовної давності звернення позивача за захистом свого порушеного права, то судом встановлено наступне. Позивач звернулась до суду у 2011 році з позовом про визнання договору недійсним з підстав того, що земельна ділянка, на яку вона претендує, була передана ТОВ "Авторемсервіс" без згоди позивача та без відповідного рішення Затоківської селищної ради про припинення права користування [PERSON] цією земельною ділянко.Провадження по цій справі було зупинено до розгляду іншої сппави - за позовом [PERSON] до Затоківської селищної ради, ТОВ "Авторемсервіс" про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Як вказує у своїй уточненій позовній заяві позивач, у ході розгляду справи за позовом [PERSON] до Затоківської селищної ради, ТОВ "Авторемсервіс" про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування їй стало відомо про ті обставини, які послугували підставою для зміни підстав дійсного позову, а саме : відсутністю рішення Затоківської селищної ради щодо затвердження технічної документації, та звернення до суду з уточненим позовом, і на цій підставі просить суд поновити строк позовної давності уточненого позову. Крім того, позивач звернулась до суду з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, сторонами якого є Затоківська селищна рада та ТОВ "Авторемсервіс", тобто стороною якого вона не є, і, відповідно, не приймала участі в його укладенні, тобто не зобов'язана знати про існування цього договору. Також суд приймає до уваги, що ані позивачем, ані відповідачем суду не надано підтверджень коли саме позивач дізналась про існування цього договору. Таким чином, у відповідності до ч. 1 статті 73 ЦПК України, до суд вважає за небхідне поновити позивачу строк, як такий, що був пропущений з поважних причин. Згідно статті 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий , неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статті 57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч.ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved