Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ „ПриватБанк" посилалось на те, що 27.05.2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, умови якого остання не виконала, через що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.07.2011 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житла задоволено частково. З метою погашення заборгованості за кредитним договором № CNNJGA0000000001 від 27.05.2008 року в розмірі 64176,58 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки -квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], шляхом її продажу Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" за початковою ціною 238168,95 грн., з наданням банку повноважень, необхідних для здійснення продажу. У зв'язку із чим Банком було направлено письмову вимогу відповідачу, однак житлове приміщення не було звільнено. В судове засідання представник позивача не з'явилася, просила розглянути справу без його участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у зв'язку із чим за письмовою згодою представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. По справі судом першої інстанції встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 27.05.2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № CNNJGA0000000001, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит в сумі 39457 доларів США строком 27.05.2018року. Для забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору між Банком та [PERSON] 27.05.2008 р. був укладений договір іпотеки, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору № CNNJGA0000000001, вона надала банку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.07.2011 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житла задоволено частково. З метою погашення заборгованості за кредитним договором № CNNJGA0000000001 від 27.05.2008 року в розмірі 64176,58 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки -квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], шляхом її продажу Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" мз початковою ціною 238168,95 грн., з наданням банку повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягнуто судові витрати, в іншій частині рішення залишене без змін. У виселенні [PERSON] було відмовлено, так як суд вважав вимогу про виселення передчасною (а.с. 23- 24) Позивачем направлялися [PERSON] письмові вимоги про добровільне звільнення предмета іпотеки 10.01.2014 року, що підтверджується реєстром поштових відправлень № 657, однак в добровільному порядку спірне житлове приміщення звільнене відповідачем не було. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою УДМС України в Чернігівській області (а. с. 43), що також підтверджується копією довідки КП "Деснняське" Чернігівської міської ради № 1349 від 27.05.2014 року (а.с. 54). Посилання представника відповідачів, як на підставу для відмови в задоволенні позову на ч. 2 ст. 109 ЖК України судом не приймається до уваги, оскільки виселення осіб, які займають жиле приміщення на яке звернуто стягнення, як на передане в іпотеку, врегульоване ч. 3 цієї статті. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу України та ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved