Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування збитків в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 липня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС /3748497 (далі - Договір). Згідно умов Договору забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки "Шевролет", державний номерний знак [NUMBER] (надалі - автомобіль). Термін дії договору становить 1 рік, а саме з 03.07.2013 року по 02.07.2014 року. 29 січня 2014 року в м. Києві по сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки "Шевролет", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням забезпеченого автомобіля відповідача під його керуванням автомобіля «Шкода» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] При цьому, відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва особою, винною в скоєні даного ДТП, визнано відповідача та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу. Таким чином, на виконання умов Договору, а також згідно звіту № 8195 з визначення розміру матеріального збитку, розрахунку страхового відшкодування, а також інших документів, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь Товариства з додатковою відповідальність «Альянс Україна» у розмірі 4450 грн. 30 коп., шляхом безготівкового переказу на її особистий банківський рахунок. Разом з тим, позивач зазначає, що після ДТП відповідач в порушення вимог закону не повідомив страховика протягом трьох робочих днів про настання страхового випадку ані в письмовій формі, ані іншим шляхом. На підставі зазначеного позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 4450 грн., 30 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи (повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що у період з 03 липня 2013 року по 02 липня 2014 року цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля марки "Шевролет", державний номерний знак [NUMBER], була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», про що свідчить копія Полісу № АС/3748497 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03 липня 2013 року (а.с. 7). 29 січня 2014 року, близько 16 год. 40 хв., відповідач, керуючи своїм автомобілем по вул. Фрунзе, 86 в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Шкода» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. При цьому, відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 20 лютого 2014 року відповідача було визнано винним у вищезазначеній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 13 -14). В результаті зазначених дій відповідача власнику автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], [PERSON], були завдані матеріальні збитки, про що свідчить рахунок № С4214801 від 04.02.2014 року (а.с. 15), страховий акт № ЦВ/14/0191 від 22 травня 2014 року (а.с. 18). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Враховуючи зазначене та згідно з умовами Договору позивачем, на підставі вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 21-23), страхового акту № ЦВ/14/0191 від 22 травня 2014 року (а.с. 18), розрахунку страхового відкшкодування (а.с. 19) Товариству з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» була перерахована сума страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 3068 від 22 травня 2014 року (а.с. 20). Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вказує, що оскільки відповідач не повідомив Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про настання страхової події в строк передбачений чинним законодавством, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача, як до страхувальника, про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Так, відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, серед іншого, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Проте, не зважаючи на зазначені вимоги Закону, відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір невстановлений законом. Відповідно до абзацу "ґ" п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до [PERSON] у сумі 4450 грн. 30 коп. підлягає задоволенню. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 29, 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та

Outcome: approved