Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

02 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до Перемишлянського районного суду Львівської області з даним позовом, в якому просить визнати недійсним договір позики №2149829 від 22.10.2019 року укладений між нею та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» Позов мотивований тим, що такий договір укладено за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи, однак нею такий не підписано. Вважає, що в порушення вимог Закону України "Про захист прав споживачів" відповідачем не було їй письмово повідомлено про всю необхідну інформацію щодо умов договору, скориставшись тим, що позичальнику об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору, такий був введений в оману. Покликається на п.5 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", яким встановлено вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язання за договором є несправедливими умовами, можуть бути визнанні недійсними. Звертає увагу на те, що працівниками ТзОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» не було надано позивачу розрахунку загальних витрат за споживання кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, тому реально нарахований відсоток за користування кредитними коштами став значно більшим, за зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. Вважає, що оскільки порядок акцептування пропозиції відповідачем не відповідає положенням абз.3 ч.6 ст.11 ЗУ "Про електронну комерцію", Договір про надання позики, укладений між ним та відповідачем є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Окрім цього, зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що заяву від 14.06.2011 року про приєднання до умов підписано електронним цифровим підписом, викладених в Умовах і Правилах надання банківських послуг, Тарифах ПриватБанку, оскільки позивачем не надано ані відомості про сертифікацію ключа ЕЦП відповідача, ані відомості про особистий ключ підписувача, який має відповідати відкритому ключу, зазначеному в сертифікаті. Вважає, що відповідачем було введено його в оману на рахунок істотних умов договору, а зокрема на рахунок відсоткової ставки, не зазначено щодо непомірної великої відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язань, повідомлено значно меншу ціну кредиту, через що і погодився на укладення зазначених договорів та порушено принцип рівності сторін, так як запропоновано укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах. Більше того, розмір нарахованих відсотків перевищує розмір заборгованості за кредитом. В обгрунтування позову покликається на вимоги ст.ст. 1281,1282, ЦК України, ЗУ "Про національний банк України", "Про банки і банківську діяльність", "Про захист прав споживачів" та просить визнати недійсним договір. Позивач надав суду клопотання, в якому просив суд провести судове засідання без його участі його представника (а.с.9). 10.03.2021року представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що оскаржуваний договір від 22.10.2019року укладено в електронній формі, дистанційно, порядок вчинення яких регламентується Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов такого Товариство зобов`язувалося передати Позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 5000грн. на визначений строк, а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити плату від суми позики. Покликається на те, що договір був підписаний сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію". До моменту укладення Договору Позичальнику надавалась можливість ознайомитися з умовами договору та Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщенні на веб-сайті Товариства. Вважає, що підписавши Договір Позичальник підтвердив, що вивчив умови договору та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, а їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Більше того, позичальник на момент укладення Договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані Товариством грошові кошти. Кредитний договір укладається в електронному вигляді в Особистому кабінеті, заявник має технічну можливість прийняти умови Кредитного договору, або відмовитися від них. Після ознайомлення з умовами, у випадку підтвердження згоди з умовами, йому надсилається одноразовий іденифікатор. Звертає увагу суду на те, що договір містить персональні дані Позивача, зокрема ПІБ, номер картки платника податків, контактний номер телефону, які відповідають відомостям, які містяться в позовній заяві позивача. Вважає, що Товариство виконало усі вимоги що визначені для надання споживчого кредиту у відповідності до ЗУ "Про споживче кредитування", вартість позики за весь строк на який видано позику становить 1200 грн., а загальна вартість Позики та процентів становить 6200грн., що передбачено умовами договору. Крім цього звертає увагу, що жодних додаткових витрат, які пов`язані із отриманням, обслуговуванням та поверненням позики, Товариство відносно позивача не нараховувало та відповідно не застосовувало. Крім цього повідомляє про відсутність в договорі несправедливих умов, а твердження Позивача з даного приводу повинно розцінюватися судом як небажання виконувати взяті на себе договірні зобов`язання та спосіб захисту власних інтересів. Покликається на вимоги ст.ст.509,526,530,1048,1059 та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представником відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Профіт Капітал» та представник третьої особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток, представник подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.8,61,65). Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 05.02.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 12.04.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду. Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.10.2019 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (далі- Товариство) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено кредитний №2149829. 03.04.2017року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК Кредит Капітал" отримало право вимоги заборгованості за кредитним договором №2149829 від 22.10.2019року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (а.с.53). Згідно з п. 1.1 кредитного договору позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджених умовах Договору, шляхом їх перерахування банківський картковий рахунок Позичальника, а позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплати Позикодавцю плату від суми позики (а.с.29). Відповідно до п.п. 1,2 договору позики строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно. Сума позики 5000 гривень, строк позики 30 днів, базова процентна ставка 1,60% (а.с.29). Згідно паспорта позики, Інформації, яка надається споживачу відповідно до ЗУ "Про споживче кредитування", тип кредиту - позика, сума кредиту - 5000 гривень, строк кредитування - 30 днів, спосіб надання кредиту - безготівково на карту позичальника в день підписання договору, процентна ставка 0,80 річних в день, орієнтована загальна вартість кредиту - 6200грн., реальна річна процентна ставка - 292,00% (а.с.30) Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положення ЗУ "Про електронну комерцію" Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі (п.5 договору позики) (а.с.29) Відповідно до п. 10 договору позики, інші умови правочину регулюються Правилами, які є невід`ємню частиною Договору. Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" визначено правила та визначення що використовуються в правилах та в договорі позики, доступ до інформації, порядок укладення договору позики, істотні умови договору позики заборгованості (а.с.33-41) Згідно п. Додаткової угоди №1047660 сторони домовилися, що у випадку внесення Позичальником в рахунок погашення заборгованості до Договору суми грошових коштів недостатньої для повного погашення такої заборгованості, але достатньої для продовження строку користування кредитом, ця сума направляється Позикодавцем на таке продовження. Строк продовження користування позикою залежить від розміру внесених Позичальником грошових коштів та зазначається у відповідній додатковій угоді, яка формується автомотично. Цей договір підписано електронними підписами сторін, зокрема зі сторони позичальника договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором: FyqiaG5gxj (а.с.32). Позивач стверджує, що кредитний договір нею не підписувався. Відповідач не повідомив письмово про всю необхідну інформацію щодо умов договору. Порядок акцептування пропозиції відповідачем не відповідає положенню третього частини шостої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4). Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч. 2). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ч.1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч.2,3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частинами 4,5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.6,7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Частиною 9 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що місцем укладення електронного договору є місцезнаходження юридичної особи або місце фактичного проживання фізичної особи, яка є продавцем (виконавцем, постачальником) товарів, робіт, послуг. Згідно ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктами 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до Правил надання коштів у позику договір укладається сторонами дисанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, в результаті чого, віповідно дод положень п.п. 1,5,7 ч. 11 ст. 3 ЗУ "Про електронну комерцію", у сторін Договору виникають цивільні права і обов`язки, договір укладається відповідно до вимог п.6 ч.11 ст. 3 ЗУ "Про електронну комерцію" шляхом надсилання електроного повідомлення про прийняття пропозиції укласти Договір про видачу Позики в електронній формі, та його підписання Сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі згідно ст. 5 ЗУ " Про електронну комерцію". Укладення Договору здійснюється в Інформаційно-телекомунікаційній системі покроково, шляхом проходження наступних етапів: вибір фінансової послуги, в якій Споживач зацікавлений, за доступними параметрами; ідентифікація Споживача шляхом надання Товариству інфоримації та персональних даних, які необхідні для Верифікації та укладення провочину. Результатом цього етапу є створення Особистого кабінету - розділ на сайті Позикодавця, який є частиною облікової та реєструючої системи Товариства, до якого цій особі тимчасово надається доступ цілодобовий захищений доступ. Зявник користується в наступному створеним Особистим кабінетом без обмеження кількості разів, у тому числі для укладення договорів з Товариством (а.с.33-41). Таким чином, без надіслання на телефон заявника одноразового ідентифікатора та подальшого його внесення заявником у відповідне поле для підпису на сайті товариства, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Отже, оспорюваний кредитний договір є електронним договором, який підписано позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: FyqiaG5gxj та відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абзацом другим ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідачем до матеріалів справи було проведено успішну видачу коштів ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на карту [PERSON] № [NUMBER] Що стосується тверджень позивача щодо ненадання відповідачем розрахунку загальних витрат за кредитом, ціни, сукупної вартості та відсотків слід зазначити, що згідно Договору позики від 22.10.2019р.,паспорту позики та Додаткової угоди №1047660 від 21.12.20019р. наданого відповідачем, розбито детальний розпис сукупної вартості Кредиту включаючи суму, строк дії договору, строк користування, погашення основної суми, процентної ставки, Реальна річна процентна ставка строку договору та строку кредиту, сума платежів та відсотків розбита в днях. Отже, підстав вважати оспорюваний кредитний договір неукладеним немає. Крім того, позивач вважає, що сторони не досягли згоди про істотні умови договору, в оспорюваному договорі відсутні істотні умови, а саме: не вказано про необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. До кредитів у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту, що становить від одного до трьох місяців або на вимогу, застосовуються лише вимоги частини першої, пунктів 1 і 2 частини другої статті 7, статей 8-10, частин першої - четвертої статті 12, статті 13, частини шостої статті 15, статті 18 цього Закону. Водночас щодо аргументів позивача в цій частині обґрунтування недійсності договору варто зауважити, що така умова договору про споживчий кредит як «необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту» зазначається не обов`язково, а за її наявності. Договір підписано електронними підписами сторін, що встановлено судом вище. Реальна річна процентна ставка міститься у п. 2 договору. Згідно Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів», затверджених рішенням загальних зборів учасників товариства від 07.02.2019 № 8, які відповідно до п. 10 договору є його невід`ємною частиною, заявник мав технічну можливість прийняти умови кредитного договору, або відмовитись від них. Обґрунтовуючи позов в частині визнання недійсним оспорюваного правочину з підстав здійснення відповідачем нечесної підприємницької практики та вказує, що кредитодавець не виконав встановлені законом вимоги щодо надання інформації. Такі дії, на його думку, розглядаються як нечесна підприємницька практика у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» відносини, що виникають у зв`язку із захистом прав споживачів фінансових послуг, регулюються законодавством про захист прав споживачів з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 1, 2, 4, 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації. Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Позивач в позовній заяві, ні не вказує, які саме прояви нечесної підприємницької діяльності з боку відповідача існували при укладенні кредитного договору та застосовані до неї, яку саме інформацію не було надано, якими саме діями відповідач спонукав позивача укласти кредитний договір на умовах, викладених у ньому, та які саме дії в розумінні вимог статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» можна було б вважати такими, що вводять в оману і які впливають на законність укладеного договору, вчинив відповідач при його підписанні. Отже, позивачем не доведено того, що оспорюваний договір було укладено з використанням нечесної підприємницької діяльності.

Outcome: dismissed