Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до Яготинської районної державної адміністрації в Київській області, Міністерства юстиції України, Годунівської сільської ради Яготинського району Київської області, треті особи: Головне Управління Держгеокадастру у Київській області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним рішень, в котрій зазначено, що він прийняв у приватну власність на підставі рішення № 43 від 01.07.2000 року II сесії XXIII скликання Годунівської сільської ради народних депутатів Яготинського р-ну земельну ділянку площею 2,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за якою закріплено № 10, що підтверджується державним актом від 06.12.2000 року та довідкою № 259 від 11.09.2017 року Годунівської сільської ради. Також, разом із ним у власність отримала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,88 га, за якою закріплено номер 9 в межах Годунівської сільської ради Яготинського р-ну його дружина - [PERSON] , що підтверджується державним актом від 06.12.2000 року та довідкою № 259 від 11.09.2017 року Годунівської сільської ради. 19.02.2005 року [PERSON] прийняв спадщину, яка належала його дружині [PERSON] шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. Свідоцтво про право на спадщину він не отримував. 19.07.2017 року він звернувся до Яготинської РДА з листом щодо надання інформації про статус земельних ділянок з кадастровим номером [NUMBER] та [NUMBER] та отримав відповідь про те, що за зазначеними земельними ділянками зареєстровано право власності за Яготинською РДА та укладено між Яготинською державною адміністрацією та ТОВ "Годунівське" договір оренди від 29.12.2012 року, який 07.08.2017 року було розірвано. Для підтвердження цієї обставини він звернувся до державного реєстратора та отримав інформаційну довідку № 94107624 від 09.08.2017 року та № 94105184 від 09.08.2017 року, видані відділом державної реєстрації Яготинської міської ради. Згідно зазначених довідок на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] зареєстровано право власності за Яготинською районою державною адміністрацією на підставі рішення за індексним номером: 2536665 від 23.05.2013 року та за земельною ділянкою за кадастровим номером: [NUMBER] зареєстровано право власності за Яготинською районою державною адміністрацією на підставі рішення за індексним номером: 2536635 від 23.05.2013 року. Важає, що реєстраційна служба, Яготинська района державна адміністрація помилково внесли відомості до реєстру речового права, зазначивши власником земельних ділянок з кадастровим номером відповідно [NUMBER] та [NUMBER] державу, чим порушили його приватну власність та його померлої дружини, а Годунівська сільська рада Яготинського району помилково зареєструвала земельну ділянку, як орган державної реєстрації, 06.12.2000 року, зазначивши власником Яготинську районну державну адміністрацію Київської області. У зв`язку з цими порушеннями він не може розпорядиться на власний розсуд земельною ділянкою № [NUMBER] та оформити свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку № [NUMBER] , яка належала його померлій дружині. В зв`язку з чим просив визнати незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 2536635 вчинену реєстраційною службою Яготинського районного управління юстиції Київської області від 23.05.2013 року на земельну ділянку за кадастровим номером : [NUMBER] . На день подання позову Реєстраційна служба ліквідована, а її правонаступником є Міністерство юстиції згідно Постанови від 21 січня 2015 р. № 17 про питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції. В судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги та просив визнати незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 2536635 вчинену реєстраційною службою Яготинського районного управління юстиції Київської області від 23.05.2013 року на земельну ділянку за кадастровим номером: [NUMBER] , а також визнати незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 2536665 вчинену реєстраційною службою Яготинського районного управління юстиції Київської області від 23.05.2013 року на земельну ділянку за кадастровим номером: [NUMBER] . Представник відповідача Яготинської районної державної адміністрації в Київській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в заяві до суду просив розглянути справу у його відсутності, проти задоволення вимог позивача не заперечував. Представник відповідача Міністерства юстиції надав до суду відзив, який обгрунтований тим, що Міністерство юстиції не є правонаступником реєстраційної служби, даний спір носить публічно-правовий характер, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не з`явилась, просила справу слухати у його відсутність. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Приписами статті 6 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (14 стаття Конституції України). Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина перша статті З Земельного кодексу України (далі - Кодекс)). Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Зміст права власності на землю визначений статтею 78 Кодексу згідно з вимогами якої право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставах передбачених 81 статтею Кодексу; а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б)безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в)приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г)прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Положеннями книги VI Цивільного кодексу України врегульовано відносини у сфері спадкування. Статтею 1216 Цивільного Кодексу визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу). Статтею 1296 Цивільного кодексу передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Оформлення речових прав на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (стаття 126 Кодексу). У преамбулі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) зазначено, що даний закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Відповідно до частини першої статті 26, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. Частиною другою визначеної статті передбачено, що у разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. Статтею 37 Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. В судовому засіданні установлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,88 га, за номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення № 43 від 01.07.2000 року II сесії XXIII скликання Годунівської сільської ради народних депутатів Яготинського р-ну (копія Держаного акту від 06.12.2000 року, Довідка № 259 від 11.09.2017 року Годунівської сільської ради (а.с. 12, 19). Дружина позивача - [PERSON] (а.с.14) отримала у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,88 га,за номером [NUMBER] , розташовану в межах Годунівської сільської ради Яготинського р-ну (копія Державного акту від 06.12.2000 року та Довідки № 259 від 11.09.2017 року Годунівської сільської ради, копія рішення Годуніської сільської ради від 01.07.2000 (а.с.13, 19, 47). Рішення Годуніської сільської ради Яготинського району від 01.07.2000 року є чинним. Як вбачається із свідоцтва про смерть від 21.02.2005 року серія [NUMBER] , виданого виконкомом Годунівської сільської ради Яготинського р-ну Київської області [PERSON] померла [INFO] (а.с.15). Позивач прийняв спадщину, яка належала його дружині [PERSON] шляхом звернення до Яготинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 20, 58-96 витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 09.02.2006 року). Однак, свідоцтво про право на спадщину позивач не отримав. 19.07.2017 року [PERSON] звернувся до Яготинської РДА з листом щодо надання інформації щодо статусу земельних ділянок з кадастровим номером [NUMBER] та [NUMBER] та отримав відповідь, із якої вбачається, що за зазначеними земельними ділянками зареєстровано право власності за Яготинською РДА та укладено між Яготинською державною адміністрацією та ТОВ "Годунівське" договір оренди від 29.12.2012 року (а.с.16). 07.08.2017 року договори оренди від 29.12.2012 року між Яготинською державною адміністрацією та ТОВ "Годунівське" було розірвано (а.с. 17-18). Згідно інформаційних довідок № 94107624 від 09.08.2017 року та № 94105184 від 09.08.2017 року, виданних відділом державної реєстрації Яготинської міської ради, право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] зареєстровано за Яготинською районою державною адміністрацією на підставі рішення за індексним номером: 2536665 та 2536635 від 23.05.2013 року (а.с. 8-11). При реєстрації права власності на вказані земельні ділянки державний реєстратор, як на підставу для реєстрації, посилався на Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності". Згідно із пп.б п.3 та пп.г п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" передбачено щодо земель комунальної та державної власності відносяться усі інші землі крім земельних ділянок переданих у приватну власність. Згідно п.п. 5, 6 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" Державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку. У разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками. Відповідно до ст.28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав на земельні ділянки державної власності здійснюється на підставі рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав. Згідно ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", невитребувані (нерозподілені) земельні частки (паї) можуть передаватись за рішенням районних державних адміністрацій в оренду. За змістом вказаного Закону земельні ділянки, що утворюють такі невитребувані (нерозподілені) земельні частки (паї), не є власністю держави. Згідно ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", передбачена можливість скасування записів у Державному реєстрі прав про проведену державну реєстрацію прав на підставі рішення суду. Таким чином земельні ділянки, відносно котрих були прийняті рішення державним реєстраторм про реєстрацію права власності за державою, згідно рішення Годунівської сільської ради від 01.07.2000 року були передані у власність громадян [PERSON] та [PERSON] , та рішення 2536665 та 2536635 від 23.05.2013 року не відповідали вимогам Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", порушували право власності [PERSON] та [PERSON] , в зв`язку з чим вони є неправомірними, а вимоги позову такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved