Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

17 вересня 2014 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовують, тим що [INFO] року помер [PERSON], [INFO].н. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: 44/100 часток домоволодіння [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 0,0528 га, яке належало померлому на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2010р. та ухвали про виправлення описки Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2010р. (справа № 2-95/2010), зареєстрованих в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 09.07.2010 р., Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 09.07.2010 р. КП "ДМ БТІ" Дніпропетровської обласної ради за № 26666933, реєстраційний номер 284581; земельної ділянки [NUMBER] площею 0,0528 га, розташованої в Дніпропетровській області в м. Дніпропетровська, по [ADDRESS], кадастровий № 1210100000:09:144:0023, цільове призначення земельної ділянки - обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що належала померлому - на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2010 року та ухвали про виправлення описки Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2010 року (справа № 2-95/2010), які набрали законної сили; земельної ділянки [NUMBER] площею 0,0108 га, розташованої в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровська, по [ADDRESS], кадастровий № 1210100000:09:144:0024, цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого підсобного господарства, що належала померлому - на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2010 року та ухвали про виправлення описки Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2010 року (справа № 2-95/2010), які набрали законної сили. За час свого життя, спадкодавець - [PERSON], заповіту щодо зазначеного майна не складав. На момент смерті, [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON]. Крім того, від першого шлюбу у спадкодавця [PERSON] є донька - [PERSON], [INFO]. 02.04.2013 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу: спадкодавець - [PERSON], спадкоємці - [PERSON], [PERSON]. 30 липня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване у реєстрі за № 3200. Згідно зазначеного Свідоцтва, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 88/300 часток домоволодіння [ADDRESS] розташованого на земельній ділянці площею 0,0528 га. 13 серпня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване у реєстрі за № 3390. Згідно зазначеного Свідоцтва, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 44/300 часток домоволодіння [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 0,0528 га. Однак в наведених Свідоцтвах про право на спадщину за законом, до складу спадкового майна, що перейшло позивачам в порядку спадкування, не було включено земельні ділянки а саме: земельну ділянку [ADDRESS], кадастровий № 1210100000:09:144:0023, цільове призначення земельної ділянки - обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку [ADDRESS], кадастровий № 1210100000:09:144:0024, цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого підсобного господарства. У зв'язку з чим 08 вересня 2014 р. представник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою на одержання додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, після смерті чоловіка - [PERSON]. Однак, 08 вересня 2014р. приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме в видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки в зв'язку з відсутністю у спадковій справі правовстановлюючих документів. Також, 12 вересня 2014р. до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], звернулася [PERSON] з заявою про одержання додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS], після смерті її батька - [PERSON]. Однак 12 вересня 2014 р. приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме в видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки в зв'язку з відсутністю у спадковій справі правовстановлюючих документів. Відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки зумовлена тим, що спадкодавець [PERSON] отримав їх на підставі рішення Самарського районного суду від 05.02.2010р., але не встиг здійснити державну реєстрацію та виготовити на своє ім'я державні акти на право приватної власності. На підставі викладеного позивачі просять суд визнати право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, після померлого [PERSON] (а.с.1-6). В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримали позовні вимоги. Пояснили, що позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON]. Спадкодавець належним чином не встиг оформити земельні ділянки, які належали йому на підставі рішення суду. Представник відповідача Дніпропетровської міської ради Пастернак В.В. заперечувала проти позовних вимог, оскільки позивачами не вірно обраний спосіб захисту. Надала до суду письмові заперечення, які обґрунтовує тим, що Дніпропетровська міська рада не визнає позовних вимог у повному обсязі, оскільки вважає їх недоведеними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до даних законодавчих норм земельна ділянка, як нерухоме майно, не ввійшла до складу спадщини після померлого [PERSON], а отже, визнання права власності на неї в порядку спадкування за позивачами неможливе (а.с.173-174). Представник третьої особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі та копію спадкової справи після померлого [PERSON] (а.с.38, 43-166). Представник третьої особи Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області Шевченко Л.М. в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала. Надала до суду письмові пояснення, які обґрунтовує тим, що за інформацією наявною в Управлінні Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, станом на 01.01.2013 р., земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0528 га, в Державному реєстрі земель зареєстрована за гр. [PERSON], для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 05.09.2006 року, номер державної реєстрації 010610401906, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0108 га, в Державному реєстрі земель зареєстрована за гр. [PERSON], для ведення особистого підсобного господарства. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 05.09.2006 року, номер державної реєстрації 010610401907. Також повідомляють, що за інформацією наявною в Управлінні, станом на 01.01.2013 р., Постановою Самарського ВДВС від 10.02.2011 року, ВП № 24344548 було накладено заборону на відчуження вищезазначених земельних ділянок. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, повноваження по реєстрації прав та їх обтяжень проводить орган державної реєстрації прав (п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. У межах міста Дніпропетровська територіальним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав є (Відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби) Дніпропетровське міське управління Юстиції в особі Реєстраційної служби ДМУЮ. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України). У відповідності до п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Тому єдиним можливим правомірним шляхом отримання вищезазначеної земельної ділянки в спадщину є звернення спадкоємця до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельні ділянку, як спадкоємця померлого власника. Оскільки згідно статті 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі вищевикладеного вважають, що Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, є неналежним учасником судового процесу по справі та просять розглянути справу згідно чинного законодавства (а.с.192-194). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву проханням розглядати справу без її участі (а.с.191). Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2011 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Самарського ВДРАЦС Дніпропетровського МУЮ від 18 червня 2011р., актовий запис 126 (а.с.13). [INFO] року народилася [PERSON], батьки [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], від 21.06.1995р., актовий запис № 299 (а.с.14). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], від 16.11.2012р. актовий запис № 7669 (а.с.15). 30 липня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване у реєстрі за № 3200. Згідно зазначеного Свідоцтва, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 88/300 часток домоволодіння [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 0,0528 га, складається з: квартира №1 у житловому будинку літ. А-1 (кімнати 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 - житловою площею 17,3 кв.м., ґанок літ. а), сарай літ. Б, погріб під сараєм літ. Б, перехідний колодязь № 7, колодязь літ. К, 1/2 огорожі, №№1-6, 1/2 мостіння І, II, убиральня літ. Д в загальному користуванні, яке належало померлому - [PERSON] на підставі рішення Самарського районного суду м Дніпропетровська від 05.02.2010 року та ухвали про виправлення описки Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2010 року зареєстрованих в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 09.07.2010 року Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 09.07.2010 року Комунальним підприємством "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради за № 26666933, реєстраційний номер 284581 (а.с.16-20). 13 серпня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотріального округу [PERSON] на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване у реєстрі за № 3390. Згідно зазначеного Свідоцтва, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 44/300 часток домоволодіння [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 0,0528 га, складається з: квартира №1 у житловому будинку літ. А-1 (кімнати 1-1, 1-2, 1-3, 1-4. житловою площею 17,3 кв.м., ґанок літ. а), сарай літ. Б, погріб під сараєм літ. Б, перехідний колодязь № 7, колодязь літ. К, 1/2 огорожі, №№1-6, 1/2 мостіння І, II, убиральня літ. Д в загальному користуванні, яке належало померлому - [PERSON] на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2010 року та ухвали про виправлення описки Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2010 року, зареєстрованих в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 09.07.2010 року Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 09.07.2010 року Комунальним підприємством "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради за № 26666933, реєстраційний номер 284581 (а.с.21-23) 08.09.2014 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] відмовлено у видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO]., оскільки спадкодавець не зареєстрував рішення Самарського районного суду за яким за ним визнано право власності на земельні ділянки та не отримав Державний акт (а.с.25). 12.09.2014 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] відмовлено у видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO]., оскільки спадкодавець не зареєстрував рішення Самарського районного суду за яким за ним визнано право власності на земельні ділянки та не отримав Державний акт (а.с.25). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2010 року, яке набрало законної сили 03.03.2010р. припинено право власності [PERSON] на 44/100 домоволодіння по [ADDRESS] в м. Дніпропетровську та земельну ділянку, площею 0,0636 га, що знаходиться на території Самарського району м. Дніпропетровська [ADDRESS] та складається з 0,0528 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, та 0,0108 га для ведення особистого підсобного господарства. Визнано за [PERSON] право власності 44/100 домоволодіння по [ADDRESS] в м. Дніпропетровську та земельну ділянку, площею 0,0636 га, що знаходиться на території Самарського району м. Дніпропетровська [ADDRESS] та складається з 0,0528 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, та 0,0108 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.28-30). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2010 року внесено виправлення у рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2010р. у цивільній справі № 2-95/10 в написанні назви вулиці, з "[ADDRESS]" на "[ADDRESS]" (а.с.31). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "ДМБТІ" № 26666933 від 09.07.2010р. [PERSON] зареєстрував право власності на 44/100 домоволодіння по [ADDRESS] в м. Дніпропетровську (а.с.32). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 876336 від 05 вересня 2006р. виданий [PERSON], є власником земельної ділянки площею 0,0528 га, що розташована на території Самарського району м. Дніпропетровська, [ADDRESS], цільове призначення обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів за № 010610401906 (а.с.33). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 876335 від 05 вересня 2006р. виданий [PERSON], є власником земельної ділянки площею 0,0108 га, що розташована на території Самарського району м. Дніпропетровська, [ADDRESS], цільове призначення ведення особистого підсобного господарства, зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів за № 010610401907 (а.с.34). Відповідно до спадкової справи № 4/2013 від 02.04.2013р. після смерті [PERSON], померлого [INFO]. спадщину прийняли [PERSON], [PERSON] [PERSON] (батько спадкодавця) відмовився від спадщини на користь [PERSON] (а.с.44-164). З відповіді Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на виконанні перебувало виконавче провадження № 24344548 по виконанню виконавчого листа № 2-95 від 05.02.2010р. виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат по сплаті судового збору у сумі 1730грн. та було повернуто виконавчий документ стягувачеві 21.12.2011р. (а.с.201-204). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо обтяжень на нерухоме майно по [ADDRESS] в м. Дніпропетровську відсутні (а.с.210). Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного Кодексу України. Згідно з ч. 1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Вимогами частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій його розміщено, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ч. 1 до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється термін в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. В ст.1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У п. 3.5 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 1.03.2013р. зазначено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 1129 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України). За життя спадкодавець не вдався до державної реєстрації документів, що посвідчують його право власності на земельну ділянку, але володів та користувався нею за цільовим призначенням. Та обставина, що у позивачів відсутні на руках правовстановлюючі документи на земельні ділянки, не може бути підставою для відмови у позові, з огляду на те, що право власності на земельну ділянку площею 0,0636 га, що знаходиться на території Самарського району м. Дніпропетровська [ADDRESS] та складається з 0,0528 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, та 0,0108 га для ведення особистого підсобного господарства, було визнано за померлим [PERSON] рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2010 року. Доводи представника відповідача суд не бере до уваги, оскільки позовні вимоги основані на законі, інший порядок для набуття позивачами права на вказану земельну ділянку законодавством не визначений. Окрім того, позивачі є спадкоємцями за законом, вони прийняли спадщину, оформили і зареєстрували право власності на нерухоме майно (44/100 житлового будинку), що знаходиться на спірній земельній ділянці, і за ними може бути визнано право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved