Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що в ніч на 17.03.2015 року в м. Гола Пристань Херсонської області по вул. Будьоного поблизу кафе-бару "Поляна", [PERSON] заволодів автомобілем "ВАЗ 21099" д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] За даним фактом було розпочато кримінальне провадження №12015230150000522 за ст. 289 ч.1 КК України, яке знаходиться на стадії досудового розслідування. В зв'язку з тим, що внаслідок дій відповідача транспортному засобу позивача були спричинені механічні пошкодження, останній просить суд стягнути з винуватця матеріальні збитки в сумі 60787 грн., а також моральну шкоду спричинену внаслідок пошкодження його майна в розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі на підставі положень ст. 1166 ЦК України, наголошуючи при цьому на те, що вина [PERSON] в силу вищевказаної норми презюмується. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що розгляд справи по суті позовних вимог є передчасним, оскільки на теперішній час не встановлено, що заподіяння механічних ушкоджень транспортному засобу сталося в результаті саме дій відповідача, а не внаслідок технічної несправності самого автомобіля, які призвели до зіткнення. Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які докази самої дорожньо-транспортної події. А також вважав, що участь у справі повинна приймати страхова компанія, оскільки власник будь-якого транспортного засобу повинен мати страховий поліс. Представник позивача з приводу заперечень відповідача зазначив, що дорожньо-транспортна пригода не була оформлена, внаслідок неналежного виконання своїх обов'язків працівниками ДАІ, однак це не має вагомого значення для вирішення спору, оскільки не при всіх ДТП залучаються органи Державтоінспекції та оформлюються відповідні документи. Також додав, що участь у справі страхової компанії є непотрібною, в зв'язку з тим, що шкода була спричинена саме власнику транспортного засобу, а не будь-якій третій особі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Так, з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля "ВАЗ 21099" д.н. [NUMBER], 2003 року випуску. Згідно витягу з кримінального провадження №12015230150000522 вбачається, що 21.03.2015 року були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України. Підставою внесення стала заява [PERSON] про те, що в ніч на 17.03.2015 року в м. Гола Пристань по вул. Будьоного поблизу кафе-бару "Поляна" [PERSON] заволодів автомобілем заявника. В рамках кримінального провадження в якості свідка був допитаний відповідач, який пояснив, що 16.03.2015 року він разом з товаришами відпочивав в кафе-барі "Поляна" в м. Гола Пристань. Перебуваючи на вулиці Будьного поблизу вказаного закладу, до нього підійшов [PERSON], в ході розмови з яким останній запропонував йому ключі від свого автомобілю, аби він відвіз знайомих по домівках, а потім повернувся до бару по самого позивача. На дану пропозицію [PERSON] погодився. Однак, після того, як відповідач відвіз знайомих на пристань міста та повертався до кафе-бару, автомобіль потрапив в яму, внаслідок чого водій втратив керування над ним та в'їхав в дерево. Також, в заяві від 21.05.2015р. за особистим підписом [PERSON], зазначено, що по вул. Першого Травня в м. Гола Пристань, заявник, керуючи автомобілем позивача, почав об'їжджати ями, але по невідомим причинам зіткнувся із деревом, в результаті чого автомобіль вийшов із ладу. Окрім цього, в рамках кримінального провадження також були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що за кермом автомобіля "ВАЗ 21099" д.н. [NUMBER] знаходився [PERSON] Свідок [PERSON] вказав, що в ту ніч його автомобіль поблизу ринку на вул. 1 Травня в м. Гола Пристань обігнав відповідач на автомобілі "ВАЗ 21099". В подальшому вказаний автомобіль він побачив біля ЗОШ №1. Транспортний засіб здійснив наїзд на дерево та зазнав пошкоджень передньої частини. Біля авто сидів відповідач. З матеріалів справи також вбачається, що кримінальне провадження за даним фактом на теперішній час знаходиться на стадії досудового розслідування, оскільки постанова про закриття кримінального провадження була скасована ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 22.09.2015р., а інших документів сторонами надано не було. Враховуючи вищевикладене, за відсутності протилежних доказів, суд вважає доведеним факт заподіяння шкоди майну позивача відповідачем. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Заперечення представника відповідача до уваги суду не приймаються, як такі, що не спростовують встановлених в судовому засіданні обставин справи стосовно заподіяння шкоди відповідачем. Крім цього, відповідачем не було доведено, що заподіяна шкода не знаходиться в причинному зв'язку з його діями, а наступила внаслідок несправності автомобіля чи з інших незалежних від [PERSON] обставин. Постановою заступника начальника СВ Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області Карп С.І. було призначено авто-товарознавчу експертизу. За результатом її проведення, експертом було дано висновок № 378, відповідно до якого матеріальний збиток, який завдано власникові автомобіля "ВАЗ 21099" д.н. [NUMBER], внаслідок його пошкодження, при обставинах, що відбулись у ніч 17.03.2015 року, становить 60787,00 грн. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми заподіяної майнової шкоди в розмірі 60757,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно положень ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В порушення вищевказаних норм, позивачем не було доведено душевних страждань, пережитих в результаті пошкодження його майна, а тому вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial