Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування витрат за період навчання у вищому навчальному закладі МВС України в період з 16.08.2006 року по 31.10.2012 року в сумі 37824 грн. 28 коп. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що відповідач відповідно до вимог Закону України "Про міліцію" № 565-ХІІ від 20.10.1990 року та наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному заклад МВС України", проходив службу в органах внутрішніх справ України з 16.08.2006 року по 31.10.2012 року. У 2006 році був зарахованим курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів транспортної міліції, освітньо-кваліфікаційного рівня "спеціаліст" до Одеського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та присвоєнням звання "рядовий міліції", згідно наказу ОЮІ ХНУВС від 16.08.2006 року № 101 о/с. В подальшому, наказом УМВС України в Миколаївській області від 29.10.2012 року № 72 о/с, відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил України за п.64 "є", відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Відповідно до положень ст.18 Закону України "Про міліцію", особи начальницьким складу ОВС, які звільняються зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчально закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Виходячи з вищевикладеного позивач просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалась судом у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 16.08.2006 року відповідно до наказу ОЮІ ХНУВС № 101 о/с, [PERSON] зараховано курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів транспортної міліції до Одеського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ /а.с.13/. Згідно наказу ОДУВС № 97 о/с від 26.06.2010 року, [PERSON] закінчив Одеський державний університет внутрішніх справ, отримав диплом фахівця та був направлений до УМВС України в Миколаївській області для подальшого проходження служби /а.с.13/. 05.07.2010 року наказом УМВС України в Миколаївській області № 77 о/с від 28.06.2010 року, [PERSON] було призначено оперуповноваженим СКР Врадіївського РВ /а.с.6/. Пунктом 2.3.6 вказаного Договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п.3 Договору, відповідач зобов'язаний відшкодовувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком /а.с.8/. Відповідно до п.3.2 Договору підставою відшкодування фактичних витрат на підгтовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України /а.с.9/. 31.10.2012 року наказом УМВС України в Миколаївській області № 72 о/с від 29.10.2012 року, [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил України за п.64 "є", відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України /а.с.7/. Відповідно до "Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС", затвердженого Постновою Кабінету Міністрів України від 010.3.2007 року № 313 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основоної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно розрахунку вартості утримання курсанта [PERSON] складає: за 1 курс навчання - 6397,65 грн.; за 2 курс навчання - 7328,67 грн.; за 3 курс навчання - 13048,48 грн.; за 4 курс навчання - 11049,48 грн., що загалом становить 37824,28 грн., які МВС України затратило на навчання відповідача в університеті /а.с.10/. На час розгляду справи ці витрати відповідачем не сплачені. Відповідно до ст.1 Порядку визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, повязаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: - дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у звязку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни; - відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно зі ст.3 Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою. Сторонами такого договору є: виконавець навчальний заклад, замовник головне управління або управління Міністерства внутрішніх справ України, особа курсант. Відповідно до ч.1 ст.6 Порядку у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх здійснюється в судовому порядку. Згідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Тому слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі МВС України в період з 16.08.2006 року по 31.10.2012 року в сумі 37824,28 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved