Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09.07.2011 року між ПАТ "Дельта Банк", та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір, на відкриття карткового рахунку на обслуговування платіжної картки, за умовами якого позивач надав кредит відповідачу шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн., та на день укладання договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Оскільки відповідачка [PERSON] належним чином кредитні зобов'язання не виконує, позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки виниклу станом на 11.09.2014 року заборгованість в розмірі 6327,84 грв. Представник позивача надав суду заяву, у якій підтримав позов та просив провести судовий розгляд без його участі в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка двічі у судові засідання не з'явилася, хоча про час та місце проведення судових засідань була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила і з заявою про розгляд справи за її відсутності не зверталась, що дозволило суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09.07.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта"),та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 008-03519-090711, на відкриття карткового рахунку на обслуговування платіжної картки, за умовами якого позивач надав кредит відповідачу шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн., та на день укладання договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 1.5, п. 3.6, п. 3.7 договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованість за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією овердрафтом. Разом з тим, відповідачкою [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконуються, в результаті чого, згідно з розрахунком, заборгованість за кредитним договором станом на 11.09.2014 року складає 6327,84 грв., яка складається: 3244,80 грн. - тіло кредиту, 1225,17 грн. - прострочене тіло кредиту, 1857,87 грн. - заборгованість за комісіями. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачкою не надано доказів на спростування позовних вимог суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved