Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-29 00:00:00

06.06.2013 році Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» звернулося до суду з позовом, зазначивши, що між закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», назву якого відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів від 27.04.2011 року змінено на приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»», та [PERSON] 22 вересня 2008 року укладений договір страхування №DORDAK10988235, відповідно до умов якого страхова компанія зобов'язалася у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Об'єктом страхування за договором були майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням, і розпорядженням автомобілем ЗАЗ TF699Р ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з умовами договору страхування страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується договором. 19 вересня 2010 року в м. Донецьк на вул. Петровського відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21013, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди відповідно до постанови Кіровського районного суду м. Донецька був визнаний водій автомобілю ВАЗ 21013 реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автотранспортному засобу [PERSON] заподіяно шкоду у розмірі 9 670,75 грн., що підтверджується висновком складеним Центром Незалежних експертиз. Позивачем сплачено страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 9436, 50 грн. (з урахуванням визначеної договором страхування франшизи). Позивач просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 9436, 50 грн., витрати на проведення оцінки у розмірі 350 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду даної справи було здійснено 10.06.2013 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду. Відповідно до протоколу перерозподілу справи між суддями від 18.10.2013 року ув'язку з переведенням судді Іванова О.Г. до Дніпропетровського апеляційного господарського суду справу передано до розгляду суддею Леоновим О.С. Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 10 червня 2013 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду. Однак, у зв'язку з відрахуванням судді Іванова О.Г. зі штату суддів Кіровського районного суду м. Донецька, перерозподіл даної справи між суддями було здійснено 18.10.2013 року і справу було призначено судді Леонову О.С. 13.12.2013 року по справі було винесено заочне рішення, яке 17.02.2014 року за заявою відповідача було скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку. Відповідно до ухвали суду від 27.03.2014 року за клопотанням відповідача до участі в справі в якості третьої особи залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Статус»». У судовому засіданні представник позивача Лівада О.А., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, просила стягнути з [PERSON] на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 9436, 50 грн.; витрати на проведення оцінки у розмірі 350 грн. та судові витрати. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що його цивільно-правова відповідальність при експлуатації транспортного засобу «ВАЗ-210130» д/н [NUMBER] , застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Статус», згідно з полісом обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/0296628 від 27.02.2010 року. А тому він вважає, що відшкодування шкоди має бути покладено на страховика. Представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус»» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Від страхової компанії надійшла письмова інформація, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] при експлуатації транспортного засобу «ВАЗ-210130», д/н [NUMBER] дійсно, застрахована компанією, згідно з полісом обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/0296628 від 27.02.2010 року. Згідно п.2 вищевказаного полісу, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю (на одного потерпілого) складає 50 000 грн, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 25 000 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2.1 ст. 2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004, № 1961-IV, відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ч.1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Судом встановлено, що між закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»» (ліцензія на страхову діяльність у виді страхування наземного транспорту Серія АВ №584785 видана Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг в Україні 02.08.2011 року) та [PERSON] 22 вересня 2008 року укладений договір страхування №DORDAK10988235, відповідно до умов якого страхова компанія зобов'язалася у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Назву закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»» відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів від 27.04.2011 року змінено на «Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»» (код ЄДРПОУ 33248430). Статтею 5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004, № 1961-IV передбачено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Об'єктом страхування за вказаним договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням, і розпорядженням автомобілем ЗАЗ TF699Р ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 7 договору страхування наземного транспорту №DORDAK10988235 страховим випадком є пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за його участю (а.с. 3 - зворот). 19 вересня 2010 року в м. Донецьк на вул. Петровського відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21013, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вказаний факт підтверджується довідкою №8691876 про обставини дорожньо-транспортної пригоди. Винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди відповідно до постанови Кіровського районного суду м.Донецька від 07.10.2010 року був визнаний водій автомобілю ВАЗ 21013 реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] (а.с. 6). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автотранспортному засобу [PERSON] заподіяно шкоду, що підтверджується довідкою відділу з обслуговування адміністративної території м. Донецька та автотехнічної інспекції управління ДАІ Головного управління МВС України в Донецькій області від 19.09.2010 р. (а.с. 5), протоколом огляду транспортного засобу №1381 від 24.09.2011 року (а.с. 7). Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №1382/10-10, здійсненої Центром Незалежних експертиз, вартість матеріального збитку, що його спричинено автомобілю ЗАЗ TF699Р ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням зносу складає 9670 грн. 75 коп. (а.с. 10-15). Статею 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004, № 1961-IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Витрати на проведення експертизи склали 350 грн., сплачені Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»», що підтверджується платіжним дорученням № 2204 від 21.10.2010 року (а.с. 16 - зворот). З урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування", п. 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування - страхову виплату, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Підстав для відмови у здійсненні страхової виплати передбачених ст. 991 ЦК України позивач не мав. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»» виплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 9436,50 грн. (з урахуванням визначеної договором страхування франшизи у сумі 234,25 грн.), що підтверджується платіжним дорученням №2866 від 15.11.2010 року (а.с.18). З урахуванням змісту частини 1 статті 993 ЦК України та статті статті 27 ЗУ «Про страхування» від 07.03.1996, № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто, сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки. Особою, яка відповідає за завдані збитки є [PERSON]. Відповідно до полісу №ВЕ /0296628 від 27.02.2010 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність [PERSON] при експлуатації транспортного засобу «ВАЗ-210130», д/н [NUMBER] застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Статус»» (а.с.42). У даному випадку відбувається лише заміна осіб у зобов'язанні зі збереженням самого зобов'язання - виплатити страхового відшкодування (суброгація). Суд вважає, що у порядку суброгації ПрАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»» не має права вимагати з [PERSON] відшкодування витрат на проведення експертизи у зв'язку з тим, що такі витрати не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру страхової виплати. А тому, витрати на проведення експертизи у роозмірі 350 грн. відносяться до господарської діяльності ПрАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» і не підлягають стягненню з відповідача. Крім того, суд вважає не обґрунтованими посилання [PERSON] на те, що його цивільно-правова відповідальність при експлуатації транспортного засобу «ВАЗ-210130» д/н [NUMBER], застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Статус», згідно з полісом обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/0296628 від 27.02.2010 року, а тому відшкодування шкоди має бути покладено на страховика, виходячи з наступного: Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З приписів зазначених норм не вбачається, що позивач мав обов'язково звертатись до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання суми виплаченого страхового відшкодування; натомість ними передбачено перехід до позивача права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на викладене позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. Відповідно до зазначених законодавчих приписів позивач може реалізувати своє право шляхом подання позову до суду за власним волевиявленням. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»» та стягнути на його користь з відповідача [PERSON] в розмірі 229 гривець 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved