Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідача Колодеженської сільської ради Горохівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельних ділянок. Ухвалою суду від 11.11.2021 року первісного відповідача - Колодеженську сільську раду у цивільній справі за позовом [PERSON] до Колодеженської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, замінено належним відповідачем - Городищенською сільською радою Луцького району Волинської області. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки, яка була передана у приватну власність [PERSON] згідно витягу з рішення Колодеженської сільської ради Горохівського району від 30 грудня 1993 року №19/7 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян», площею 0,44 га - для ведення особистого підсобного господарства. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав є син [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка є спадкоємцем майна за законом, яка прийняла спадщину після смерті сина, однак оскільки правовстановлюючих документів на вказане майно немає, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, то позивачка просила визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки, яка була передана у приватну власність [PERSON] згідно витягу з рішення Колодеженської сільської ради Горохівського району від 30 грудня 1993 року №19/7 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян», площею 0,44 га , яка призначена для ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , однак не оформив своїх спадкових прав. Представник відповідача - Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на електронний адрес суду надійшла про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З врахування того, що до суду надійшла заява від відповідача, у якій вона зазначає, що заявлений позов визнає повністю, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до витягу з погосподарської книги №2 за 2021 рік, вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами належить [PERSON] і знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із архівного витягу з рішення сесії Колодеженської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 30 грудня 1993 року №19/7 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян» вбачається, що [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,44 га (а.с.19). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Колодеженською сільською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] помер [INFO] в селі Колодеже Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина (а.с.9). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як вбачається із заповіту, посвідченого 05.08.2007 року секретарем Колодеженської сільської ради Волинської області (а.с.20), [PERSON] заповів все належне йому майно, де б воно не було і з чого б не складалося, в тому числі: житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , мурований, критий бляхою, літня кухня, хлів, льох та земельну частку (пай) згідно державного акту на право приватної власності на землю Р3 №128383, виданого Колодеженською сільською радою 22 березня 2002 року, своєму синові [PERSON] . Згідно довідки Колодеженської сільської ради від 10.06.2021 року № 347, [PERSON] до 14.10.2009 року проживав із сином [PERSON] та дружиною [PERSON] (а.с.10) Із спадкової справи № 251/2011 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звертався [PERSON] , який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із права на земельну частку пай у землі, яка перебувала в СС «Дежа», с.Колодежі, розміром 2,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.08.1978 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] матір`ю - [PERSON] . Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.ч.1-3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] був єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Колодеженської сільської ради Горохівського району Волинської області, [PERSON] помер [INFO] в селі Колодеже Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина (а.с.8). Згідно довідки Колодеженської сільської ради від 20.08.2020 року № 381 (а.с.11), [PERSON] до дня смерті проживав один, розлучений. Спадкоємцем після померлого [PERSON] є мати [PERSON] . Згідно ч.1, 2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Матеріалами спадкової справи №226/2019, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 10.06.2019 року стверджується, що крім позивачки, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Таким чином судом встановлено, що позивачка є єдиим спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом, яка прийняла спадщину. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 серпня 2021 року, вих..№343/02-31 (а.с.24), позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За таких обставин, суд вважає, що позивачка, прийнявши спадщину після смерті [INFO] свого сина [PERSON] , який прийняв спадщину, що належала його батькові [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформив своїх спадкових прав на майно, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали [PERSON] , включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, у зв`язку з чим, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Отже, судом встановлено, що позивачка [PERSON] , як спадкоємець майна померлого [PERSON] за законом першої черги, прийняла спадщину в установленому порядку, має право на спадкування майна, що належало батькові спадкодавця [PERSON] , спадщину після смерті якого [PERSON] прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав, але у зв`язку з відмовою нотаріуса не може оформити спадщину в нотаріальному порядку та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки, яка була передана у приватну власність [PERSON] згідно витягу з рішення Колодеженської сільської ради Горохівського району від 30 грудня 1993 року №19/7 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян», площею 0,44 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, після померлого [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформив своїх спадкових прав.

Outcome: approved