Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

05 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади, в особі Краснолиманської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частку земельної ділянки , площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будіведь, кадастровий № 1413300000:01:007:0336, яка розташована на території [ADDRESS], обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області помер батько позивача у справі [PERSON].[INFO] в м. Красний Лиман Донецької області померла мати позивача [PERSON]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке в рівних частках прийняла позивач [PERSON] та її брат [PERSON] [INFO] в м. Слов'янськ помер брат позивача [PERSON]. Після померлого брата залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час позивач позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене спадкове майно, у зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON], який після смерті матері [PERSON] спадщину прийняв, але належним чином не оформив, що стало підставою державному нотаріусу для відмови позивачу [PERSON], у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті брата [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, навела доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві. В засідання суду відповідач Територіальна громада в особі, Краснолиманської міської ради Донецької області, яка про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, представника не направила (а.с 67). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм спадкові правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видане 28.11.1957 року Костянтинівським міським РАЦС, де батьками позивача [PERSON] (дівоче [PERSON]), яка народилась [INFO] є [PERSON] та [PERSON].( а.с. 12 ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.09.1963 року, яке видане міським РАЦС м. Красний Лиман Донецької області, де батьками брата позивача [PERSON], який народився [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.11 ). [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть видане 04.10.1996 року Краснолиманським ВРАГС, актовий запис № 464 ( а.с. 10 ). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у виді: житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами : за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35-40,42-45), яке прийняла та оформила належним чином його дружина, мати позивача [PERSON]. Згідно довідки, наданої Краснолиманською міською радою Донецької області від 25.02.2014 року за адресою м. Красний Лиман, вул. Воровського,буд. 191 були зареєстровані та проживали по день своєї смерті: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. ( а.с.68 ). Згідно рішення Виконкому Краснолиманської міської ради від 21.01.1998 року за №23, земельна ділянка, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], тобто на території Краснолиманської міської ради передано приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлого будинку і господарських споруд ( державний акт про право власності на землю серії ДН, виданого Краснолиманською міською радою 22.06.1998 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6815 ) ( а.с. 16 ).. [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 11.11.2011 року ВДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 479 ( а.с. 8 ). Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом на ? частку, які видані [PERSON] 27.05.2014 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори, спадкоємцями зазначеного у свідоцтвах майна [PERSON], 1936 року народження, яка померла [INFO] , є її діти: [PERSON] в ? частці та [PERSON] в ? частці. Спадщина на яку в указаній частці видані ці свідоцтва складається з: - житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Краснолиманською державною нотаріальною конторою 03.07.1997 року по реєстру за № 1058 і зареєстрованого в Слов'янському інвентарбюро 04.07.1997 року за № 5171-53-59, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Краснолиманською державною нотаріальною конторою 03.07.1997 року по реєстру за № 1059 і зареєстрованого в Слов'янському інвентарбюро від 04.07.1997 року за № 5171-53-59. - земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1413300000:01:007:0336, яка розташована на території [ADDRESS], що належала померлій на підставі державного акта про право власності на землю серії ДН, виданого Краснолиманською міською радою 22.06.1998 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 6815 (а.с.16) Свідоцтво про право на спадщину на ? частку [PERSON] не отримував (а.с. 51-54). [INFO] в м. Слов'янськ Донецької області помер брат позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 31.01.2013 року ВДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 60 ( а.с. 9). Після смерті [PERSON].залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та 1/2 частки земельної ділянки , площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, які розташовані за адресою : [ADDRESS]. Постановою Державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 27.05.2014 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON], оскільки після смерті [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав (. а.с.14,15 ). Відповідно до інформації наданої Краснолиманською державною нотаріальною конторою спадкова справа, щодо майна громадянина [PERSON], який помер [INFO] заводилась, на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені [PERSON] з іншими заявами про прийняття спадщини або про відмову ніхто не звертався. ( а.с. 74 ). Також до інформації, наданої Краснолиманською державною нотаріальною конторою Донецької області , що на підставі заяви про прийняття спадщини за законом, яка зареєстрована Краснолиманською державною нотаріальною конторою 24.12.2011 року від імені [PERSON], заведена спадкова справа № 543/2011 після померлої [PERSON], яка померла [INFO], з іншими заявами про прийняття спадщини або про відмову ніхто не звертався. ( а.с. 74 ). Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого рідного брата [PERSON]. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкритя спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.ст. 4, 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (із змінами і доповненнями) право власності на нерухоме майно розміщене на території України, що належить фізичній особі підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, усподкування та інших цивільно-правових угод. громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно зі ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту право власності на землю Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю в тому числі шляхом визнання прав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстраціїправа на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Отже, з урахуванням зазначених вимог закону суд дійшов висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя прийняв але не оформив спадщину після смерті матері [PERSON] на спірне нерухоме майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Дане домоволодіння належало померлій матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Краснолиманською державною нотаріальною конторою 03.07.1997 року по реєстру № 1058 та зареєстровано 04.07.1997 року в м. Сло'янському інвентарбюро за № 5171-53-59 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане Краснолиманською державною нотаріальною конторою 03.07.1997 року по реєстру № 1059 та зареєстровано 04.07.1997 року в Слов'янському інвентарбюро за № 5171-53-59; 1/2 частки земельної ділянки, що належала померлій матері [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія ДН, виданого 22.06.1998 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 6815, площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 1413300000:01:007:0336, яка розташована на території [ADDRESS] Факт прийняття спадщини відповідно до положень ст. 1268 ЦК України [PERSON] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] підтверджується довідкою виконавчого комітету Краснолиманської міської ради Донецької області від 25.02.2014 року, з якої вбачається, що спадкоємець [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від неї. Відтак, обґрунтованими є позовні вимоги [PERSON] про визнання за позивачем права власності на зазначені об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом, оскільки вона , як спадкоємець за законом після смерті [PERSON], не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому його право має бути визнано в судовому порядку. Тому, на думку суду, позивач довів належними та допустимими доказами, що спірне нерухоме майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та складається із: одноповерхового житлового будинку літ."А-1", дерев'яної, обкладеної цеглою літньої кухні з сараєм літ."Б", дерев'яної, обкладеної цеглою літньої кухні літ."В", цегляної вбиральня літ."Г", цегляного душу літ. "Д", цегляного сараю літ " Е", цегляного сараю літ."Ж", дерев'яного сараю літ." З ", огорожі №1, колодязя № 2 та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована на території Краснолиманської міської ради Донецької області за адресою: [ADDRESS], після смерті матері [PERSON] успадкував [PERSON], але за життя свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку не отримав, а відтак, позивач довів і обставини того, що він набув право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved