Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості по кредитному договору у розмірі 8 939 грн. 72 коп., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.08.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-28194-110811, відповідно до умов якого, розмір кредитної лінії, встановленої відповідачу становить 100 000,00 грн., а встановлений кредитний ліміт - 8 000,00 грн., строком на 364 календарних днів з процентною ставкою 3 % від суми використаних коштів станом на день розрахунку. Позивач виконав всі взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № 26251904956872 в національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 100 000,00 грн. Проте, відповідач скориставшись кредитними ресурсами, свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 06.11.2014 року утворився борг на суму 8 939, 72 грн., який складається виключно з заборгованості по тілу кредиту, розмір якої становить 8 393,72 грн. Представник позивача, повідомлений належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судовому засіданні в цілому позов визнала, повідомивши, що дійсно укладала цей кредитний договір та отримувала кошти у розмірі 8 000,00 грн., проте додатково повідомила, що 4 000,00 грн. нею були повернуті в рахунок погашення вказаної Банком заборгованості до подання позовної заяви Банком до суду, а після відкриття провадження по справі, сплатила ще 3 500,00 грн. Для з"ясування вказаних відповідачем обставин, суд у справі оголосив перерву та здійснив відповідні виклики до суду представника позивача. Представник позивача явку у судове засідання свого представника не забезпечив, проте направив суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача лише 243 грн. 60 коп. сплачених ПАТ "Дельта Банк" за подачу вказаного позову до суду, зазначаючи, що дійсно відповідачем суму заборгованості по кредитному договору вже сплачено. В останнє судове засідання відповідачка також не з"явилася, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином, причини своєї неявки суд не повідомила, у зв"язку з чим суд вважає за можливе закінчувати розгляд цієї справи без участі не з"явившихся осіб, згідно наданих суду доказів та пояснень. Отже, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, які були уточненні позивачем, виходячи з наступного. Встановлено, що 11.08.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-28194-110811, у національній валюті - гривні, з встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 100 000,00 грн., та кредитним лімітом - 8 000,00 грн., що також не заперечувалось самою відповідачкою в судовому засіданні. Так, відповідач повідомила суду про погашення нею в певній мірі наявної у неї заборгованості за кредитним договором, а представником позивача було уточнено позовні вимоги станом на 15.05.2015 року, надавши відповідний розрахунок, згідно якого у [PERSON], станом на вказану дату відсутня заборгованість за кредитним договором № 001-28194-110811 від 11.08.2011 року, а відтак представник позивача просив стягнути з відповідача лише суму судового збору - 243,60 грн., уточнивши таким чином позовні вимоги. Судом встановлено, що відповідач, в ході розгляду цієї цивільної справи сплатила суду заборгованості в повному обсязі, що вбачається із наданого Банком розрахунку, тобто взаємні зобов'язання сторін, станом на день розгляду справи, виконані в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.116 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 61 ЦПК України). Статтею 79 ЦПК України, передбачені види судових витрат, до них відносяться : судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. , а також розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред"явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. З огляду на вище викладене, вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат за сплату судового збору при подачі вказаного позову до суду є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved