Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що з 24.07.1999 року по 29.10.2014 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Старша дочка досягла повноліття і на даний час продовжує навчання на першому курсі Економічного коледжу ДВНЗ "Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана" денної форми навчання зі спеціальності "економіка підприємства". Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року. У зв'язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, яку зобов'язаний надавати відповідач. На разі, останній такої допомоги на утримання дочки не надає і дочка повністю знаходиться на її утриманні. Просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 року. Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, натомість подала заявя, якою позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що з 03.02.2016 року він працевлаштувався і отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 1378.00 грн. Зважаючи на те, що згідно рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 05.02.2016 року з нього стягуються аліменти на утримання меншої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, просить суд винести рішення про стягнення з нього аліментів на утримання старшої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від його доходу. Разом з тим, основною причиною, чому він частково визнає позов, є те, що старша дочка з ним не спілкується, тоді як менша дочка спілкується з ним, а тому він визнав предявлений до нього позивачем раніше позов про стягнення аліментів на утримання їх меншої дочки. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 11 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 182, 199, 200 СК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони спору з 24.07.1999 року по 29.10.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дочок. Рішенням суду від 05.02.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання меншої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини його доходу, з 29.01.2016 року до досягнення нею повноліття. Рішення набуло законної сили 21.02.2016 року. Старша дочка сторін спору досягла повноліття і продовжує навчання на першому курсі Економічного коледжу ДВНЗ "Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана" денної форми навчання зі спеціальності "економіка підприємства". Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року. Відповідач є працездатним, з 03.02.2016 року працює сторожем в ПА "Колос" і його заробітна плата складає 1378.00 грн на місяць. Викладене підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами справи, якими є: - копія паспорта на імя позивача, - копія рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 29.10.2014 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; - копія свідоцтва про народження дітей, [PERSON] та [PERSON]; - довідка, видана Економічним коледжом Державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана" від 18.12.2015 року за вих " 258. - довідка про склад сім'ї позивача, видана виконкомом Рокитнянської селищної ради Рокитнянського району Київської області від 05.01.2016 року № 28 ; - копія рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 05.02.2016 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання меншої дочки до досягнення нею повноліття; - довідка, видана ПА "Колос" № 13 від 17.02.2016 року про розмір доходу відповідача. Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Розмір аліментів при цьому визначається за вимогами ст.200 СК України у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. З огляду на встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що повнолітня дочка сторін спору, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку допомогу, якої добровільно не надає і розмір якої має бути визначений з врахуванням матеріального становища відповідача і його позиції щодо заявленого позову, встановлених обставини справи, виходячи з принципів розумності та справедливості. Зважаючи, що відповідач має постійне місце роботи та відповідно отримує дохід, суд приходить до висновку, що останній має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, а заявлений позивачем розмір аліментів на переконання суду є розумним та справедливим. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Доводи відповідача про те, що внаслідок задоволення позову з нього буде утримуватися пятдесят відсотків заробітної плати з огляду на положення ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконаче провадження" (в тім, що у разі стягнення аліментів із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості 50 відсотків) та ст. 128 КЗпП України (при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків) судом до уваги не беруться . Не є такими, що грунтуються на законі, а відтак не заслуговують на увагу суду і посилання відповідача щодо часткового визнання позову з тих підстав, що старша дочка, на утримання якої позивач просить стягнути аліменти, не бажає з ним спілкуватися. Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому останній у відповідності до положень ЗУ "Про судовий збір" та ст.88 ЦПК України має бути стягнутий на користь держави з відповідача у справі.

Outcome: approved