Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з названим позовом в суд. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач, якому 15.05.2009 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Дудкою С.П. згідно акту опису і арешту майна передано на відповідальне зберігання автомобіль „MERCEDES BENZ 250D", державний номер [NUMBER], розтратив вказане майно, скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 388 КК України. За вчинений злочин відповідач звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 388 КК України за закінченням строку давності. Як потерпілому йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яку він оцінює в 20000,00 гривень, яка проявилась у душевних стражданнях внаслідок втрати зазначеного автомобіля і неможливості придбати автомобіль, так як він пенсіонер. Більше чотирьох років, з моменту втраченого автомобіля, він вимушений пересуватись пішки або громадським транспортом, що спричиняє йому значні незручності. Автомобіль йому був дорогий, як пам'ять, так як ним користувався і син [PERSON], який помер. Просив стягнути з відповідача на його користь 114800,00 гривень матеріальної шкоди та 20000,00 гривень моральної шкоди. В судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач повідомлений про розгляд справи відповідно до вимог Закону за місцем його знаходження в Бориспільській виправній колонії №119. Заперечень, заяв, клопотань, проти позову, про розгляд справи у його відсутності, в адресу суду від нього не надходило. За цих обставин, за згодою позивача, згідно ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.08.2014 року проведено заочний розгляд справи. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, вважаючи, що автомобіль „MERCEDES BENZ 250D" знаходився у володінні позивача. Заслухавши позивача, третю особу [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] 15.05.2009 року, отримавши згідно акту опису і арешту майна від 15.05.2009 року, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Дудкою С.П., на відповідальне зберігання автомобіль „MERCEDES BENZ 250D", державний номер [NUMBER], 1994 року випуску, що належить [PERSON] та який згідно довіреності від 18.08.2008 року знаходився в управлінні позивача [PERSON] та [PERSON], не вжив належних заходів, необхідних для збереження цього майна, не маючи наміру зберігати ввірене йому майно, умисно, розтратив вказаний автомобіль, за наявності рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10.08.2009 року про повернення автомобіля „MERCEDES BENZ 250D", державний номер [NUMBER], 1994 року випуску, [PERSON]. Відповідач скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 388 КК України, оскільки він, будучи особою, якій ввірено майно, своїми умисними діями розтратив майно, на яке накладено арешт. Відповідач [PERSON] згідно ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24.12.2013 року звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 388 КК України за спливом строку давності. В силу ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Позивач [PERSON] в кримінальному провадженні про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст. 388 КК України був визнаний потерпілим. Зі змісту п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року №4 вбачається, що враховуючи вимоги статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. З довіреності від 18.08.2008 року, 28.03.2014 року вбачається, що [PERSON] уповноважує [PERSON] розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, здати в оренду) належним йому автомобілем на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Переяслав-Хмельницьким РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області, 12.03.2008 року, автомобілем марки „MERCEDES BENZ 250D", державний номер [NUMBER], 1994 року випуску, номер шасі [NUMBER], фіолетового кольору. Для чого надає всі права, пов'язані з експлуатацією, переобладнанням, зняттям транспортного засобу з обліку, одержанням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, укладенням договорів цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування автомобілем з одержанням грошових сум, внаслідок заподіяння шкоди. Про ці обставини зазначив третя особа - [PERSON] та стверджує, що фактично позивач придбав у нього автомобіль за 13800,00 доларів США, тому вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати заподіяну шкоду позивачу [PERSON] Згідно вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Довідка, видана старшим експертом НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області №17 від 29.07.2014 року свідчить про вартість автомобіля марки „MERCEDES BENZ 250D" згідно бюлетеня авто товарознавця №48, без урахування пробігу та зношеності, і становила 90 - 110 тисяч гривень. Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на встановлені обставини, докази, подані кожною із сторін, позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України підлягає частковому задоволенню на суму 110000,00 гривень. В силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач внаслідок умисної розтрати відповідачем автомобіля „MERCEDES BENZ 250D", державний номер [NUMBER], 1994 року випуску, більше чотирьох років, вимушений пересуватись пішки або громадським транспортом, що спричиняє йому значні незручності. Автомобіль йому був дорогий, як пам'ять, так як ним користувався і син [PERSON], який помер [INFO]. З врахуванням характеру та обсягу заподіяння позивачеві моральних страждань, їх тривалості і вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню вини відповідача, вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити частково позов [PERSON] про відшкодування моральної шкоди на суму 5000,00 гривень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial