Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" про відшкодування шкоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.11.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. У вказаній постанові зазначено, що відповідач 28.20.2019 року о 11 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. Благовісна - М. Грушевського, керуючи автомобілем «Peugeot-3008» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , при повороті на вул. Благовісна ліворуч на вул. М. Грушевського, не врахував дорожньої обстановки , не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, та скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet-Epica" д.н.з. [NUMBER] (який належить [PERSON] ) під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 2.3 б, 10.4 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільна відповідальність відповідача на автомобіль Peugeot-3008» д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПрАТ «АСК «ІНГО УКРАЇНА» згідно поліса цивільно-правової відповідальності № АМ/5480388. Відповідно до висновку № 518 від 27.12.2019, вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Chevrolet-Epica» д.н.з. [NUMBER] , складає 18697 грн. 85 коп. Витрати на залучення експерта складають 1500 грн. Вказує, що неодноразово зверталися до ПрАТ «АСК «ІНГО» з приводу страхового відшкодування, однак, жодної відповіді не отримали. Позивачем були проведені заходи з метою врегулювання майнового спору, однак відповідач ПрАТ «АСК «ІНГО» її звернення залишені поза увагою. 22.01.2020 позивачем подано заяву про виплату страхового відшкодування. На даний час страхове відшкодування не виплачене. Розмір простроченого страхового відшкодування становить 217,11 грн. Три відсотки річних становить 46,48 грн та індекс інфляції 12,39 грн., які просить стягнути з відповідача ПрАТ «АСК «ІНГО УКРАЇНА» Також зазначає що позивачу завдана відповідачем [PERSON] моральна шкода, яку вона оцінює в 5349 грн., оскільки з моменту ДТП автомобіль не ремонтувався понад 2 місяці, у зв?язку з невизначеністю суми завданого збитку сім?я залишилась без транспортного засобу, який необхідний був в робочих та сімейно-побутових цілях, його відсутність завдало складностей та незручностей родині, що призвело до душевних страждань. Просить стягнути з відповідача [PERSON] 5349,50 грн моральної шкоди та солідарно з обох відповідачів оплату на правову допомогу та сплачений судовий збір в сумі 944,60 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.06.2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.08.2020 справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження за клопотанням відповідача. 14.07.2020 від відповідача ПрАТ «АСК «ІНГО УКРАЇНА» надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ, ПрАТ «АСК «ІНГО УКРАЇНА» звернулась до ТОВ «СЗУ Україна» за результатами якого було складено звіт № 1165 від 05.12.2019 року. Згідно звіту, розмір збитків заподіяних автомобілю з урахувань коефіцієнта фізичного зносу складає 13 118,09 грн(з ПДВ) та 11 113,41 грн (без ПДВ). Позивач же надав звіт на відшкодування шкоди в сумі 18697,85 грн. Витрати на залучення експерта, стягнення пені, 3% річних та інфляційних не передбачено законодавством, а тому вони не підлягають стягненню з відповідача. Щодо витрат на правову допомогу, вважає, що позивач не надав доказів оплати послуг адвоката. Ціна позову та розмір витрат на правову допомогу є неспіврозмірною, тому підстав для стягнення витрат на правову допомогу у заявленому розмірі немає. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.11.2020 року, за клопотанням відповідача ПрАТ «АСК «ІНГО УКРАЇНА», по справі призначена судова автотоварознавча експертиза. 22.02.2021 року Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відновлено провадження по справі та призначено до підготовчого засідання. 19.03.2021 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в якій позивач просить стягнути з відповідача ПрАТ «АСК «ІНГО УКРАЇНА» 22727,13 коп за відшкодування збитків, за мінусом франшизи 1000 грн, 1500 гривень за відшкодування витрат на залучення експерта, пеню в сумі 2614,07 грн, 3% річних - 618 грн30 коп, інфляційні втрати 219 грн 70 коп, а всього 26679,20 грн. З відповідача [PERSON] просить стягнути 1000 гривень франшизи, 6000 грн за спричинення моральної шкоди. Стягнути солідарно з відповідачів витрати по оплаті витрат на правову допомогу в розмірі 6200 грн та судового збору в сумі 944,60 коп. 30.03.2021 від відповідача надійшло заперечення на заяву про збільшення позовних вимог в якому зазначено, що ПрАТ «АСК «ІНГО УКРАЇНА» відповідно до положень закону, може відшкодувати позивачу визначений висновком експерта розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу в сумі 22727,13 коп. Заперечують у повному обсязі щодо вимог про стягнення пені за весь час прострочення виплати, 3% річних, інфляційних втрат. Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу зазначили, що заявлені витрати є неспіврозмірними з ціною позову та явно завищеними. Просять зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.04.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПрАТ «АСК «ІНГО УКРАЇНА в проведенні відео конференції в зв`язку з тим, що забронювати систему відозв`язку у судах, які зазначає представник відповідача, неможливо. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «АСК «ІНГО УКРАЇНА в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Клопотань до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Відзиву на позовну заяву до суду не надав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 28.20.2019 року о 11 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. Благовісна - М. Грушевського, керуючи автомобілем «Peugeot-3008» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , при повороті на вул. Благовісна ліворуч на вул. М. Грушевського, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, та скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet-Epica" д.н.з. [NUMBER] (який належить [PERSON] ) під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 2.3 б, 10.4 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.11.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Chevrolet-Epica" д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до висновку за результатами експертного автотоварознавчого дослідження від 27.12.2019 року № 518, вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Chevrolet-Epica" д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження під час ДТП 28.10.2019 року складає 18697 грн. 85 коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність на автомобіль «Peugeot-3008» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , була застрахована у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» згідно поліса цивільно-правової відповідальності № АМ/5480388. З метою отримання відшкодування, власник автомобіля «Chevrolet-Epica" д.н.з. [NUMBER] звернулася з відповідною заявою від 22.01.2020 до страхової компанії . Відповідь від страхової компанії позивач не отримала. Тому 02.03.2020 позивачем повторно відправлено заяву до страхової компанії щодо відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суд ураховує правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду погодилася з доводами відповідача, який заперечував проти відшкодування вже виплаченого позивачем потерпілій страхового відшкодування, оскільки вважав, що саме на страховика відповідача покладений Предмет позову як його один з основних елементів представляє собою матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, яка витікає зі спірної матеріально-правової відносини, з приводу якої суд повинен ухвалити рішення у справі. Позивач сам вибирає, який позов пред`явити до суду. Отже, аналізуючи вказані вище норми права, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності(ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно висновку експертизи, призначеної за ухвалою суду від 18.11.2020 за клопотанням відповідача, вартість матеріального збитку з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, який спричинений власнику автомобіля «Chevrolet-Epica" д.н.з. [NUMBER] , який було пошкоджено в наслідок ДТП від 28.10.2019 року, становить 22727,13 грн . Суд враховує, що стаття 29 Закон №1961-IV передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу/п. 32.7 ст. 32 Закону №1961-IV/ Згідно з роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395)(далі - Методика). Крім того, згідно з Положенням про порядок та умови проведення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 р. № 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей. Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказує на те, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Таким чином, суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягає сума матеріального збитку 21727,13 грн ( за мінусом франшизи). Згідно ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України відповідач [PERSON] доказів щодо сплати позивачу франшизи у розмірі 1000 гривень під час розгляду справи не надав. Таким чином, сума франшизи в розмірі 1000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Крім того, в судовому засіданні встановлено, що з метою визначення вартості пошкодження свого автомобіля позивачем було сплачена вартість експертного дослідження по визначенні розміру збитків в результаті ДТП в розмірі 1500 грн., що підтверджується квитанцією № 518 від 27.12.2019, які підлягають до стягнення з відповідача ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь позивача, відповідно до п.3 ст.34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 36.2. Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний виплатити страхове відшкодування. Пунктом 36.5 Закону передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі. Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положення ч.2 ст.625 ЦК України, а тому посилання представника відповідача на те, що законом не передбачено відшкодування інфляційних, трьох відсотків річних та пені є необґрунтованим. Зазначеного правового висновку прийшов Верховний Суд України у рішенні № 3-295гс16 від 01.06.2016 року. 22.01.2020 року позивачем подано заяву про виплату страхового відшкодування. Станом на момент розгляду справи страхове відшкодування позивачу не виплачено. Позивач заявив вимоги щодо виплати йому пені на суму 2614,07 грн відповідно до подвійної облікової ставки НБУ. За період з 21.04. 2020 по 23.04.2020 року - (10,0% х 2/365 = 0.0554% в день. Розмір простроченого страхового відшкодування становить 36,8 грн. За період з 24.04.2020 по 11.06.2020 прострочено 49 днів. Облікова ставка НБУ становить 8,0% х 2/365 = 0,043% в день. Розмір простроченого страхового відшкодування становить 478,89 грн. За період з 12.06.2020 по 04.03.2021 прострочено 266 днів. Облікова ставка НБУ становить 6% х 2/365 = 0,033% в день. Розмір простроченого страхового відшкодування становить 1994,98 грн. За період з 05.03.2021 по 17.03.2021 прострочено 13 днів. Облікова ставка НБУ становить 6,55 х2/365 =0,035% в день. Розмір простроченого страхового відшкодування становить 103,40 грн. Три відсотки річних становить 618 грн, 30 коп ( 22727,13 х 3%:365 х 331). Індекс інфляції за період прострочення становить 219,70 грн (22727,13х 1,066%= 242,27:365х331). Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь позивача пеню в сумі 2614,07 грн, 3% річних в сумі 618,30 грн, індекс інфляції в сумі 219,70 грн. Щодо вимог позивачки про відшкодування моральної шкоди у розмірі 7000 грн., то згідно до ч. 1, 2 п. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Позивачка зазначила, що їй завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, які позивачка зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна. У зв`язку з пошкодженням її транспортного засобу вона перебуває у пригніченому стані, відчуває певний емоційний та фізичний дискомфорт, пов`язаний з необхідністю проведення оцінки пошкодженого автомобілю, його ремонтом і відшуканню грошових коштів на це, позбавлена можливості використовувати пошкоджений автомобіль, змушена докладати зусиль для організації свого життя. Позивач оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 7 000 гривень. Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд враховує, що позивачці, як власниці транспортного засобу, який потрапив з вини відповідача [PERSON] у дорожньо-транспортну пригоду, завдано моральної шкоди, пов`язаної з душевними стражданнями з приводу пошкодження її майна - автомобіля «Chevrolet-Epica" д.н.з. [NUMBER] , з необхідністю звертатися до страхової компанії, суду, що спричинило незручності у її житті та порушило нормальні життєві стосунки. Разом з тим, з урахуванням викладеного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в 7000,00 гривень є надто завищеним. Суд враховує що тяжких наслідків для позивача не настало, а тому, суд доходить висновку, що за вказаних обставин відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 гривень є достатнім, обґрунтованим та справедливим, і стягує зазначену суму на користь позивача з відповідача [PERSON] . У відповідності до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат в розмірі 6200 грн., пов`язаних із отриманням правової допомоги, то слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із зазначеною вище нормою склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги № 001/20-ц від 02.01.2020 року адвокатом Темченко М.М. на суму 3200 гривень, акт виконаних робіт та договір на надання правової допомоги № 002/20-ц від 14.07.2020 року адвокатом Бойко М.В. з актом виконаних робіт на 3000 гривень. Вказані витрати підтверджені наявними доказами, тому суд вважає, що дана сума коштів підлягає стягненню з відповідачів пропорційно задоволенню позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивача. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 944,60 грн. відповідно до квитанції № 27 від 18.05.2020 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що судові витрати слід розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, з відповідача ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь позивача підлягає стягненню судові витрати сумі 6212,55 грн .(судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог майнового характеру) та з відповідача [PERSON] у сумі 931,45 грн ( пропорційно розміру задоволених вимог). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що з урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial