Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 11990, 80 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 18.08.2006р. між ПАТ КБ « Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №KGFTRX07550333, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 1991 грн. на строк до 17.08.2007 р. включно, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 01 по 05 число кожного місяця), позичальник повинен надавати банку (щомісячний платіж) у сумі 208,91 грн., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до Заяви та Умов. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 10 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Отже, датою 17.08.2007 р. в Договорі (заяві) № KGFTRX07550333 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому. Відповідно до п.п. 4.1, 4.7 Умов, за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у Заяві. При непогашенні кредиту в строки, установлені у Заяві й п.3.2.2 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отримані відповідачем кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, враховуючи що Договір (Заява) №_KGFTRX07550333 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст. ст. 599, 651, 654 ЦК України відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Стаття 256 ЦК України дає визначення позовної давність як - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного праву або інтересу. Таким чином, враховуючи що сплата відсотків за Договором № KGFTRX07550333 позичальником повинна здійснюватися щомісячно то і позовна давність за вимогами пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Виходячи з вищенаведеного, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку та стягнути з боржника на користь Банку суму заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний у збільшеному терміну позовної давності встановленого п. 5.5 Умов, з 10.12.2009 р. по 10.12.2014 р. за наступним розрахунком: сума простроченої заборгованості по кредиту * розмір% ставки в день * кількість днів прострочення/100. Так, строк прострочення за тілом кредиту за період 10.12.2009 р. по 10.12.2014 р. становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 1991,00 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,33 %, отже сума заборгованості по відсоткам складає, згідно розрахунку: 1991,00 грн*0,33%*1825 днів прострочення/100= 11990,80 грн. та просить стягнути сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. В судове засідання представником позивача надано заяву про розляд справи у їх відсутність ( а.с. 29) та пілтримання позову повністю. До судового засідання відповідач надав заяву про не визнання позову з посланням, що 18.08.2006 р. між ним та ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний Договір за яким отримав кредит в розмірі 1991. 00 грн. проте, даний кредит було вчасно повернуто і у вересні 2006 р. виконав всі зобов'язання за даним Договором та повернув борг у повному обсязі. Зазначив про застосування наслідків пропуску позовної давності як до основної вимоги так і до додаткової вимоги , а тому позовні вимоги вважає не законними і такими , що не підлягають задоволенню. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення кредитного договору № №KGFTRX07550333 від 18.08.2006 року ( а.с.6-10). Згідно позовних вимог та довідки (а.с.2-4, 5) заборгованість станом на 10.12.2014 р. - 11990, 80 грн., яка складається з: заборгованості по відсоткам, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 10.12.2009 р. по 10.12.2014 р. Згідно ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань є неприпустимою. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 1054-1056-1 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки відповідно до заяви позичальника ( яка фактично і є укладеним кредитним договором) від 18.08.06 року Банк надав [PERSON] строковий кредит у сумі 1911 грн. на строк з 18.08.06 року по 17.08.2007 року.. Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам( "Розстрочка") (Стандарт) з якими було ознайомлено відповідача та відносно яких останній висловив згоду визначено термін позовної давності по всім вимогам тривалістю 5 років. При цьому, судом встановлено, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] пред"явлено до суду 14.01.2015 року. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.12 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зазначено, що враховуючи полложення пункту 7 частини тринадцятою ст. 11 Закону України " Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв"язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткових вимог. Статтями 256-258 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, повні вимоги банку не підлягають задоволенню у зв"язку з пропуском строку позовної давності . При винесенні рішення , суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду справи в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати ззалишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Outcome: dismissed