Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись в Рівненський районний суд з позовом до відповідача [PERSON], просить розірвати шлюб, та стягувати з нього алiменти на утримання неповнолітніх доньок в розмiрi по 500 грн. щомiсячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову i до досягнення повнолiття дітей, стягнути з відповідача, понесені нею судові витрати. Позивач в суді позов підтримала та пояснила, що спільне життя з відповідачем виявилося невдалим, через різні погляди на життя та зловживання ним алкоголем. Позивач переконана, що подальше спільне життя і зебереження шлюбу з відповідачем неможливе і суперечить її інтересам. Пояснила. що намагалася з ним примиритися, однак все марно. Вони проживають за однією адресою, однак участі в утриманні дітей на належному рівні відповідач не бере, домовленості про участь кожного в утриманні дитини не досягнуто, оскільки відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги дітям. Позивач не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився повторно, був налженим чином повідомлений про розгляд справи. Заперечення проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача та заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований в Олександрійській сільській раді Рівненського району Рівненської області 10.11.1996 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис №40, серія [NUMBER] Від шлюбу сторони мають неповнолітінх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та відповідачем за однією адресою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з'ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім'я розпалась, подружніх стосунків між собою не підтримують, хоча проживають разом, їх шлюб існує формально, суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Наданий судом строк для примирення не дав позитивного результату - збереження сім"ї. Відповідач ухиляється від матеріального утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. Згоди про добровільну сплату коштів між сторонами не досягнуто, через ухилення відповідача від виконання батьківського обов"язку щодо участі батьків в матеріальному забезпеченні дітей. Оскільки судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку необхідні кошти на утримання неповнолітніх доньок не надає, суд вважає необхiдним стягнути з вiдповiдача на коpисть позивача алiменти на утpимання дітей. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Жодних об'єктивних доказів щодо зазначених обставин позивачем не надано. З пояснень позивача лише слідує, що вона інших утриманців, крім своїї дітей, не має, працює кондитером на Рівненській кондитерській фабриці "Украса", де отримує мінімальний дохід 1100-1200 грн., а відповідач офіційно не працює і отримує мінливий дохід. Враховуючи вимоги ст.180 СК України, яка зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, та закріплений у ст.ст.1,7 СК України принцип паритетності сімейних відносин, рівності прав та обов'язків батьків, а також враховуючи встановлений державою розмір прожиткового мінімуму, суд вважає необхідним стягнути аліменти в сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, що становить меншу половину встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму на дитину віком від до 6 до 18 років, який, згідно ст.7 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік", становить з 01 січня 2014 року 1286 грн. На пiдставi викладеного, кеpуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224, 225, 226, 224-233, 292, 294, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved