Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

В квітні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка була уточнена в процесі розгляду справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 18.01.2020 року о 08:38 год. по вул. Індустріальній в м. Кривий Ріг, відбулась дорожньо-транспортна пригода, у наслідок якої автомобіль "Hyndai Accent" державний номерний знак " [NUMBER] " під керуванням водія [PERSON] контактував передньою частиною автомобіля з задньою частиною автомобіля "Skoda Fabia" державний номерний знак " [NUMBER] " під керуванням водія [PERSON] , який знаходився на пішохідному переході, в наслідок чого автомобіль "Skoda Fabia" державний номерний знак " [NUMBER] " отримав механічні пошкодження. Так, 18.01.2020 року відповідачем та позивачем було оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). В даному європротоколі, відповідач свою вину у вчиненні ДТП визнала, що підтверджується її підписом на повідомленні про ДТП. В подальшому, з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого автомобілю Позивачу, було проведено оцінку вартості такого матеріального збитку, який визначено в розмірі 39322,53 грн.. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", якою на рахунок ТОВ "АСТ-Комбі" було сплачено 20055,74 грн.. Автомобіль "Skoda Fabia" державний номерний знак " [NUMBER] " був відновлений ТОВ "АТС-Комбі", вартість відновлювальних робіт складає 39322,53 грн.. Таким чином за рахунок відповідача відшкодуванню підлягає 19266,79 грн. та 2500,00 грн. за послуги про проведення товарознавчого дослідження. Оскільки завдану в наслідок ДТП шкоду в добровільному порядку відповідачем не було відшкодовано, позивач вимушена звернутися до суду із даним позовом про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 21766,79 грн.. З огляду на наведене, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 21766,79 грн., що складається матеріальної шкоди в розмірі 19266,79 грн. та витрат на проведення оцінки у розмір 2500,00 грн., а також, судові витрати, що складаються з витрат на оплату судового збору в сумі 840,80 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 03.06.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.06.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення у якості третьої особи страхову компанію. Ухвалою суду від 02.09.2020 року вирішено питання про витребування доказів. \~ \~ \~ \~ Представник позивача Ткаченко О.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Вислухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У\~ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 18.01.2020 року о 08:38 год. по вул. Індустріальній в м. Кривий Ріг, відбулась дорожньо-транспортна пригода, у наслідок якої автомобіль "Hyndai Accent" державний номерний знак " [NUMBER] " під керуванням водія [PERSON] контактував передньою частиною автомобіля з задньою частиною автомобіля "Skoda Fabia" державний номерний знак " [NUMBER] " під керуванням водія [PERSON] , який знаходився на пішохідному переході, в наслідок чого автомобіль "Skoda Fabia" державний номерний знак " [NUMBER] " отримав механічні пошкодження. З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом). Так, 18.01.2020 року учасниками ДТП, [PERSON] та [PERSON] було оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. При цьому, вказаний поліс підписаний сторонами без зауважень, графа «Мої зауваження» не заповнена обома сторонами. Згідно пункту 8 (обставини) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 18.01.2020 року, зіткнення відбулося у задню частину автомобіля "Skoda Fabia" державний номерний знак " [NUMBER] ", передньою частиною автомобіля "Hyndai Accent" державний номерний знак " [NUMBER] " під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі. Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб "Skoda Fabia" державний номерний знак " [NUMBER] " належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію серія [NUMBER] . На момент ДТП позивач мала поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ "СК "Українська страхова група" ЕР № 141307565, дійсний з 15.03.2019 року по 14.03.2020 року. Відповідач, в свою чергу, мала поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ "УПСК" АО № 0921449, дійсний на період з 28.04.2019 року по 27.04.2020 року. Суд визнає Європротокол як належний та допустимий доказ у справі, виходячи з наступного. Так, з набранням чинності\~Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" від 17.02.2011 р., яким внесено зміни та доповнення до\~Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", дозволено учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ("Європротокол") без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання. Згідно п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання. На виконання Закону України від 17.02.2011, Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 № 274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція). Відповідно до вказаної Інструкції, у Європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший. Відповідно до\~ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. Як вбачається із повідомлення про ДТП від 18.01.2020 року воно заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб «А» та транспортний засіб «Б», зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП, зафіксовано місце зіткнення у Схемі ДТП. Відповідачем вину визнано, про що вказано в Європротоколі та засвідчено особистим підписом. Також, суд зазначає, що відповідно до\~ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення\~особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення\~правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до\~Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), отже водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення\~Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Таким чином, Європротокол або Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 18.01.2020 року, яке складене сторонами по справі відповідно до норм чинного законодавства і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв`язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню, а обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню. Так, суд за змістом Європротоколу встановив обставини скоєння ДТП та особу, відповідальну за заподіяну шкоду. \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д10/03/20 від 17.03.2020 року, сума матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля "Skoda Fabia" державний номерний знак " [NUMBER] ", в цінах на дату 18.01.2020 року складає 26788,74 грн.. Вартість відновлювального ремонту, пошкодженого автомобіля "Skoda Fabia" державний номерний знак " [NUMBER] ", складає 39322,53 грн. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль "Skoda Fabia" державний номерний знак " [NUMBER] " був відновлений ТОВ "АТС-Комбі", вартість відновлювальних робіт складає 39322,53 грн.. Цивільна відповідальність відповідача згідно страхового полісу АО № 0921449 була застрахована ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", якою на рахунок ТОВ "АСТ-Комбі", згідно страхового акту № ЩЦ/2018/000/20/0007 від 24.02.2020 року сплачено 20055,74 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Як роз`яснив судам Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 постанови від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст.1166,1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Підставою для відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, є наявність наступних фактів: 1) факту, що позивач є власником автомобіля, який пошкоджено; 2) факту, що відповідач управляв цим автомобілем під час ДТП; 3) факту порушення відповідачем дорожнього руху, що призвело до ДТП; 4) факту пошкодження автомобіля позивача в результаті цього ДТП. Так, відповідно до\~статті 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним\~Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 6 даного закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2016 року у справі №6- 2808цс15 висловлена наступна правова позиція: «Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання. в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша\~статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга\~статті 14 ЦК України). Відповідно до\~статті 511 ЦК України\~зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених\~статтею 1194 ЦК України\~підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди». Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.Зважаючи на наявність та доведеність всіх зазначених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 19266,79 грн.(39322,53 грн. - 20055,74 грн.), підлягають задоволенню. За проведення оцінки вартості матеріального збитку та складення експертного автотоварознавчого дослідження № Д10/03/20 щодо вартості матеріального збитку позивачем було оплачено на користь СЕ Чивчиш О.П. 2500, 00 грн., що підтверджується квитанцією № 001622 від 04.03.2020 року, копія якого міститься в матеріалах справи, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат пов`язаних із правничою допомогою суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частина 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно акту виконаних робіт від 03.06.2020 року позивачу [PERSON] надана правова допомога адвокатом Ткаченко О.П., яка полягає в підготовці процесуальних документів 1000,00 грн. та представництво в суду 2000,00 грн., всього 3000,00 грн.. Однак суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., оскільки матеріали справи не містять документального підтвердження сплати позивачем зазначеної суми. Як вбачається з квитанції № 06/01 від 03.06.2020 року, позивачем [PERSON] сплачено адвокату Ткаченко О.П. 2000,00 грн., тому на думку суду саме така сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК\~з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. за подачу позову. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: partial