Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

У липні 2020 р. Приватне акціонерне товариство «Українська пожежо-страхова компанія» (далі по тексту - ПрАТ «Українська пожежо-страхова компанія», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 523 048,95 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 07.11.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобілів "Volkswagen Caravella", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та "Honda", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася з вини водія [PERSON] , що встановлено постановою Подільського районного суду м. Києва. Автомобіль "Volkswagen Caravella", д.н.з. [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «Українська пожежо-страхова компанія» відповідно до договору страхування наземного транспорту від 05.03.2019 № 078~177/000/190000355. На виконання умов вказаного договору позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 623 048,95 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» з лімітом відповідальності в розмірі 100 000 грн. 02.03.2020 позивач звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з вимогою про відшкодування шкоди в порядку суброгації на суму 623 048,95 грн. 01.06.2020 ПрАТ «СГ «ТАС» на користь позивача здійснив виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності 100 000 грн., а відтак невідшкодованою залишалась частина збитку в розмірі 523 048,95 грн., яку повинен відшкодувати відповідач відповідно до вимог статті 1194 ЦК України. Ухвалою від 13.08.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись судова повістка, ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, проте вони повернулись без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 05.03.2019 між ПрАТ «Українська пожежо-страхова компанія» (страховиком) та [PERSON] (страхувальником) було укладено договір страхування наземного транспорту № 078~177/000/190000355, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечать закону, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем "Volkswagen Caravella", д.н.з. [NUMBER] , на строк з 05.03.2019 по 05.03.2021 (а.с. 18-24). 07.11.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобілів "Volkswagen Caravella", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та "Honda", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Подільського районного суду м. Києва від 13.03.2020 встановлено, що [PERSON] порушив п.п. 16.11 ПДР України, що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів. 22.01.2020 потерпіла, володілець майна [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду за участі застрахованого автомобіля страховим випадком, на виконання умов договору страхування у встановленому порядку оцінив завдану шкоду та здійснив виплату потерпілим страхове відшкодування в загальному розмірі 623 048,95 грн., що підтверджується розрахунком про визначення вартості матеріального збитку з додатками, страховим актом від 30.04.2020 № КАСКО/177/000/19/0080, розрахунком суми страхового відшкодування та платіжними дорученнями від 30.01.2020 № 9360 на суму 240 000,00 грн., 31.01.2020 № 9397 на суму 200 000,00 грн. та від 03.02.2020 № 9418 на суму 183048,95 грн. Так, за приписом абзацу в) підпункту 38.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Постановою суду провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України визнано винним. Згідно норми частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами частини 2 статті 1187, частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до положень статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Водночас правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підставою заявлених позивачем вимог є положення ст. 38 України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту - Закон 1961-IV). Судом встановлено, що цивільна відповідальність при використанні транспортного засобу "Honda", д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС», відповідно до договору страхування, укладеним у формі полісу № ЕР/109126253 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 100 000 грн. На цій підставі позивач 02.03.2020 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з вимогою про відшкодування шкоди в порядку суброгації в розмірі 623 048,95 грн. 01.06.2020 ПрАТ «СГ «ТАС» на адресу позивача направив лист, відповідно до якого страховик повідомив про можливість здійснення виплати страхового відшкодування на користь ПАТ «Українська пожежо-страхова компанія» в межах ліміту відповідальності за шкоду завдану майну третіх осіб, що передбачено полісом № ЕР/109126253. До цієї заяви страховик долучив платіжне доручення, згідно з яким на розрахунковий рахунок позивача надійшли кошти в розмірі 100 000 грн. в якості страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС». Отже різниця між сплаченою позивачем страхувальнику сумою страхового відшкодування та сплаченою в межах ліміту відповідальності зі страхової компанії винуватця ДТП сумою становить 523 048,95 грн. За вимогами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази згідно положень статей 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. У справах, що виникають із заподіяння шкоди, до обставин, які підлягають доказуванню, відноситься, зокрема, розмір завданих збитків. Вимоги позивача ґрунтуються зокрема на рахунку про визначення вартості матеріального збитку № 2310316818-2 від 25.11.2019, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Volkswagen Caravella", д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП 07.11.2019 складає 623 048,95 грн. Згідно з даними калькуляції орієнтовної вартості ремонтно-відновлювальних робіт і запасних частин, складеної ПАТ «Українська пожежо-страхова компанія», вартість запасних частин, необхідних для здійснення ремонту автомобіля "Volkswagen Caravella", д.н.з. [NUMBER] , становить 519 207,46 грн. (без ПДВ), розмір ПДВ - 103 841,49 грн., що в сумі складає 623 048,95 грн. (а.с. 54-65). Водночас судом установлено, що за умовами укладеного між ПАТ «Українська пожежо-страхова компанія» та [PERSON] договору страхування розмір страхованого відшкодування визначається без урахування коефіцієнта фізичного зносу, тобто страховик зобов`язаний відшкодувати страхувальнику вартість фактично завданих збитків, який визначається як вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу. Такі умови договору страхування не суперечать Закону України «Про страхування», оскільки норми останнього не містять положень, які б зобов`язували страховика визначати розмір страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Натомість положеннями статті 9 вищевказаного Закону передбачено, що розмір страхової суми, яка виплачується при настанні страхового випадку, визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При цьому страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Аналогічна норма міститься і в частині 3 статті 988 ЦК України, відповідно до якої страхова виплата за договором страхування не може перевищувати розміру реальних збитків. Отже на підставі викладених аргументів, доказів та вищенаведених положень матеріального закону вимоги ПАТ «Українська пожежо-страхова компанія» суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. З огляду на результат розгляду справи суд на підставі положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved