Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

15 березня 2019 року позивач звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона з 04 березня 2000 року перебувала в шлюбі з [PERSON] , від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони не проживають разом, шлюб розірвано. Позивач вказує, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки. Дочка знаходиться на повному утриманні та вихованні матері, навчається у ДПТЗ "Богуславське вище професійне училище сфери послуг", що підтверджується довідкою від 28.02.2019 № 27. Як відомо позивачу, відповідач працює, має постійний дохід, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання спільної дочки. Позивач просила стягнути з відповідача по справі [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 2 000 грн. з урахуванням індексу інфляції щомісячно на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON] , [INFO] , починаючи з 20 березня 2019 року і до закінчення навчання. У судове засідання позивач не з`явилась, подавши заяву, в якій просила\~ справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, проти позову частково заперечував, просив визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1500 грн . Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, мають неповнолітню дочку, проживають окремо. Дочка проживає разом з матір`ю та перебувають на її утриманні та вихованні. Позивач\~ вважає, що відповідач має змогу та повинен сплачувати аліменти на утримання дочки. Відповідач проти позову заперечував, суду в підготовчому засіданні пояснив, що він ніде не працює, просив визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1500 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Однак, сторонами не подано належних та допустимих доказів для врахування обставин, передбачених ст. 182 СК України. Отже, при визначенні розміру аліментів суд не може врахувати обставин, передбачених ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до довідки від 28.02.2019 № 27 встановлено, що [PERSON] навчається в ДПТЗ "Богуславське вище професійне училище сфери послуг" з 01.09.2016 за професією "Перукар (перукар-модельєр; манікюрник)" денної форми навчання (а.с. 7). \~Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. \~Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене вище, та те, що відповідно до вимог ст. 199 СК України, батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, та те, що відповідач ніде не працює, відсутні відомості щодо стану його здоров`я, наявності інших утриманців, тому, зважаючи на принципи розумності та справедливості суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та визначити аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі\~ 1 500 гривень, починаючи стягнення з досягнення донькою повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позовні вимоги задоволено частково, а тому згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 384 грн 20 коп.

Outcome: partial