Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до Львівської міської ради, [PERSON] , з участю третіх осіб - [PERSON] , [PERSON] , Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання незаконним рішення та визнання права спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що будинок [ADDRESS] /далі будинок/, двоповерховий 1938 року забудови,в якому є житлові квартири №1 , №2 та №5 у приватній власності. У цокольному поверсі знаходяться три підваль\-них приміщення квартир №1 , №2 та №5 ,вбиральня у спільній сумісній влас\-ності та літня кладочка, а також підвальне приміщення площею 36,1 кв.м. /далі приміщення/ нежитлове ,яке є комунальною власністю територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради /далі ЛМР/ згідно свідоцтва [NUMBER] від 08.10.2010 року виданого відділом приватиза\-ції житла Франківської районної адміністрації ЛМР. Ознайомившись з інвентаризаційною справою будинку ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» стало відомо, що всі підвальні приміщення у цокольному поверсі будинку мали одинаків статус, зокрема «служб.». (а.с.14) В подальшому над приміщенням слово "служеб." було закреслено та зверху написано " мастерс." Згідно а.с. 13,27 приміщення було одне ціле пло\-щею 35,5 кв.м., в подальшому, поділено на два з індексом І площею-17,6 кв.м.,та індексом 2 площею 18,5 кв.м. 10.03.2017 року та 13.03.2017 року згідно витягів з Державного реє\-стру речових прав на нерухоме майно № 82139551 та № 80046177 вона набула права приватної власності на квартиру № 2 та № 5 в будинку. Враховуючи те,що будинок за радянських часів був гуртожитком, вер\-тикальні стояки водовідведення та всі труби водопостачання прогнили та проіржавіли. Здійснюючи обстеження будинку позивачці стало відомо,що запірний вентиль водопостачання будинку, розгалуження водовідведення, а також один з вертикальних стояків та центральний горизонтальний колектор водовідведення будинку, який впадає у міський колектор водовідведення у приміщенні, яке в занедбаному стані та ніхто з власників квартир №1 , №2 та №5 доступу не має. Дану обставину відповідач визнав у актах №441-п17 від 27.06.2017 та №545-п17 від03.08.2017 року з фото фіксаціями в кількості 7 аркушів. Маючи намір замінити прогнивши та проіржавівши стояки водопостачання та водовідведення, позивачка не мала доступу до приміщення, яке орендує [PERSON] , згідно договору оренди /далі договір/ №Ф-9118-14. Представником позивача 17.05.2017 року на особистому прийомі директора Департаменту економічного розвитку ЛМР було подано заяву,яка з неві\-домих причин була зареєстрована лише 22.05.20І7 року № 3г-39824-23, в якій було вказано про наявність інженерних комунікацій та занедба\-ність приміщення. Згідно відповіді від 04.07.2017 року № 2302-3391 у задоволенні заяви було відмовлено. Крім того, 21.07.2017 року позивачкою у ЦНАПІ ЛМР вх.№ 3-Г-60978/АП-2302 було заре\-єстровано заяву,щодо надання їй в оренду приміщення та заяву вх.№З-Г-60984-2302 голові комісії з підготовки пропозицій для надання в орен\-ду майна територіальної громади міста Львова /далі комісія/ щодо наяв\-ності інженерних комунікацій та занедбаності приміщення. Вищевказані заяви 09.08.2017 року на розгляд комісії навіть не по\-давались і відповіді у встановлений законом не було отримано. Нато\-мість заява [PERSON] про продовження договору приміщення розгля\-далась. Згідно протоколу комісії № 15 [PERSON] , було відмовлено у продовженні договору приміщення. Згідно п.9.3 договору орендар, тобто [PERSON] зобов`язаний був у 15-денний термін здати приміщення орендодавцю,чого не було зроблено по сьогоднішній день. Крім того, 10.08.2017 року в ЦНАПІ ЛМР вх. № 3-Г-67586-2302 позивачкою була зареєстрована заява щодо ненадання згоди на переніс запірного вентеля водопостачання будинку у приміщення загального користування. 09.09.2017 року у ЦНАПІ ЛМР вх.№3-Г-777-00-2302 нею була зареєстро\-вана заява щодо вільного доступу до приміщення. Згідно відповіді №2302 - 5309 від 22.09.2017 року рекомендовано звернутися до балансоутримувача - ЛКП «Затишне». 27.09.2017 року у ЛКП «Затишне» представником позивача було подано заяву вх. №726 та інформаційний запит вх.22. Відповіді у встановлений законом термін не було отримано. Відповідно була змушена звернутись 09.10.2017 року із заявою вх. №З-Г-87888З-23 у ЦНАП ЛМР на ім`я [PERSON] , щодо здійснення службової перевірки доцільності перебування на займаних посадах працівників УКВ ДЕР ЛМР та ЛКП «Затишне», які грубо ігнорують п.9.3. Закону України «Про звернення громадян» та закон України «Про доступ до публічної інформації». Згідно відповіді ЛМР №2302-6034 від 19.10.2017 року стало відомо, що комісія 11.10.2017 року продовжила [PERSON] договір. 27.10.2017 року у ЦНАПі ЛМР вх. № З-Г-94586 - Л - 2302 її представником було зареєстровано інформаційний запит щодо під ставових документів, згідно яких 11.10.2017 року комісія продовжила договір [PERSON] . Згідно відповіді №2302-6346 від 02.11.2017 року стало відомо, що під ставовим документом була ідентична заява [PERSON] , яку 09.08.2017 року комісія відхилила, а 11.10.2017 року задовольнила. Рекомендованим листом 12.12.2017 року позивачка отримала відповідь №2302-5145 від 18.09.2017року на звернення від 21.07.2017 року вх. №з-Г-60978/Ап-2302 та № З-Г-60984-2302. Крім цього, також неодноразово зверталась і до відповідча, зокрема 19.07.2017 року вх. № З-Г-60034 - 2302, 07.08.2017 року вх. №З-Г-65981 - Л- 110003, 28.08.2017 року вх. №З-Г-72641-1101 з інформаційними запитами щодо ознайомлення та отримання завірених копій під ставових документів, згідно яких ЛМР було прийнято 08.10.2010 року рішення №1361. Натомість у відповідях №2302-4718 від 01.09.2017 року, №2302-3889 від 02.08.2017 року, №110003-803 від 14.08.2017 року, №1101-128 від 15.08.2017 року , № 4-1101 - 175 та №1101-132 від 29.08.20178 року вбачалось безпідставне перескерування інформаційних запитів з ДЕР УКВ до організаційного та архівного відділів ЛМР. Із отриманих документів вбачається, що підставовим документом для при\-йняття ЛМР рішення № 1361 08.10.2010 року була лише інформаційна довід\-ка ДЕР УКВ ЛМР без дати та вихідного реєстраційного номеру. З огляду на вищевикладене вбачається,що відповідач незаконно набув право комунальної власності на приміщення, так як рішення ЛМР № 1361 від 08.10.2010 року є незаконне,зокрема: І.Приміщення є допоміжне-підвальне, а не нежитлове. Згідно статті І Закону України " Про особливості здійснення права влас\-ності у багатоквартирному будинку" допоміжними приміщеннями є приміще\-ння, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового об\-слуговування його мешканців:колясочні,комори, сміттєкамери, горище, підва\-ли, шахти і т.д. Дана обставина, що приміщення допоміжне-підвальне під\-тверджується: а/ а.с. № 14 всі підвальні приміщення мали одинаковий статус, зокрема "служеб." на момент вводу в експлуатацію. б/ а.с. ІЗ, 27 приміщення було одне ціле площею 35,5 кв.м. в / в приміщенні знаходяться: запірний вентиль ,розгалуження водопоста\-чання на весь будинок, вертикальний та горизонтальний колектори водовідведення будинку. Дані обставини визнані відповідачем у актах обстеження №44І-П/І7 від 17.06.2017 та №545-п/І7 від 03.08.2017 року з фотофіксаціями в кількості - 7 аркушів та в протоколі № 15 від 09.08.2017 ро\-ку комісії. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загально\-го користування,у тому числі допоміжні. У ч.2 ст.10 Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду" вказано: власники квартир багатоповерхових будинків є співвласниками допоміжних приміщень, технічного обладнання і т.д.допоміжні приміщення передаються у власність квартиронаймач безоплатно і окремо приватизації не підлягають. У п.1.1 та 1.2. резолютивної частини рішення КСУ від 02.03.2004 року № 4-рп/2004 зауважується, що допоміжні приміщення /підвали,сараї і т.д./ передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир / кімнат у квартирах/ багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потре\-бує здійснення дій, зокрема, створення об`єднання співвласників багато\-квартирного будинку, вступу до нього. В ухвалі ВССУ від 01.04.2015 року справа № 6-36875св14 звертається увага на чітке розмежування поняття допоміжне та нежитлове приміщення. Зокрема у нежитловомуому приміщенні не повинно бути жодних вузлів управлі\-ння, вентелів водопостачання. Натомість у приміщенні знаходяться: запірний вентиль розгалуження водопостачання на весь будинок; вертикальний стояк водовідведення будинку; горизонтальний колектор водовідведення будинку. Позивачка просить визнати рішення Львівської міської ради №1361 від 08.10.2017 року незаконним, а також недійсним договір оренди приміщення №Ф-9118-17. Скасувати рішення Львівської міської ради №1361 від 08.10.2010 року, свідоцтво про право власності [NUMBER] від 08.10.2010 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 05.01.2011 року. Визнати за власниками квартир №1 , №2 та №5 будинку, а саме за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на підвальне приміщення будинку [ADDRESS] площею 36,1 кв.м зазначене індексами 1 та 2 в технічному паспорті від 30.03.2000 року, інвентарний номер 63. А також стягнути з відповідача на користь сплачений нею судовий збір. Ухвалою судді Мартинишин М.О. 10.01.2018 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачем 22.01.2018 року уточнено позовні вимоги, пункт «б» прохальної частини. Просить визнати недійсним договір оренди №Ф-10713-17 від 07.12.2007 року. Ухвалою судді Мартинишин М.О. від 30.05.2018 року дану позовну заяву залишено без розгляду, однак постановою Апеляційного суду Львівської області дана ухвала суду скасована, справа скерована для продовження розгляду до суду першої інстанції. Позивачем 30.07.2018 року уточнено позовні вимоги: пункт «б» визнати недійсним свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення [NUMBER] від 08.10.2010 року; «в» визнати недійсним витяг про державну реєстрацію прав №28590854 [NUMBER] від 05.01.2011 року. Просить стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно судовий збір в сумі 992,4 грн. Ухвалою судді Мартинишин М.О. 30.01.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 110/Р від 25.09.2019 року, 25.09.2019 року вказану цивільну справу передано судді Мартьяновій С.М. Ухвалою судді Мартьянової С.М. 10.10.2019 року дану справу прийнято до провадження та призначено судове засідання. В судових засідання представник позивача позовні та уточненні заяви підтримав в повному обсязі, пояснення надав аналогічні, викладеним у таких. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі, оскільки такі є обґрунтованими та підставними. Представник Львівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги заперечила в повному обсязі, просить у задоволенні таких відмовити. Пояснила суду, що дане приміщення за адресою [ADDRESS] є окремим та перебуває в оренді. Даний договір найму укладений з [PERSON] . Оскаржується позивачем рішення виконавчого комітету ЛМР, однак дане рішення Львівська міська рада не приймала. Львівська міська рада та виконавчий комітет є різними юридичними особами. Додатково пояснила, що дане нежитлове приміщення використовується [PERSON] з 1993 року та жодних претензій від власників квартир в даному будинку не надходило та не оспорювалось надане такому право на користування. Договори оренди з [PERSON] неодноразово пролонговувались. Вважає, що дане приміщення є нежитловим. Представник відповідача позовні вимоги заперечив, вказав, що представник позивача самостійно визначає призначення спірного приміщення. Дана обставина потребує спеціальних знань для з`ясування. Суду не надано документів, що дане приміщення є допоміжним. Відповідач зазначив, що даним приміщенням користується 27 років. Дане приміщення є художньою майстернею, в якій знаходяться комунікації та вентель. Вказав, що [PERSON] 26 березня затопив квартиру літньої жінки та не відшкодував шкоди. [PERSON] та його дружина допомогли ліквідувати наслідки затоплення. Як результат, було затоплено його майстерню. Вінтель у 1993 році міняв сам, оскільки нікого це питання не турбувало. Представник третьої особи Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради підтримала позицію відповідачів, позов заперечує в повному обсязі. Щодо даного приміщення укладався договір оренди, який в подальшому неодноразово пролонговувся. Зазначила, що не має в суду експертизи, яка б вказала на призначення даного приміщення. Крім того, зазначає, що самі звернення позивачки та її представника про надання в оренду даних приміщення, підтверджує визнання такими факту, що дане приміщення є комунальною власністю та належить Управлінню комунальної власності. Посилання позивача на довідку БТІ про те, що дане приміщення є «службовим», спростовується наявними в матеріалах справи довідками, що дане приміщення використовується як нежитлове приміщення «майстерня». Договір оренди продовжувався на підставі довідок БТІ з яких вбачалось, що таке можна використовувати під майстерню. Дане приміщення використовувались орендарем з 1993 року. В обов`язки управління не входить питання про встановлення комунікацій, для цього необхідні спеціальні знання експертів. Дане приміщення є на утриманні балансоутримувача, а не управління. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судові засідання не зявлялись, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, перевіривши доводи справи, суд приходить до наступних висновків. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як вбачається з відповіді Управління комунальної власності представнику позивача [PERSON] [PERSON] від 04.07.2017 року №2302-3331 на розгляді в управлінні комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради перебуває звернення, зареєстроване у «Центрі надання адміністративних послуг м.Львова» Львівської міської ради № 3-Г-39824 -23 від 22.05.2017. За результатами розгляду повідомлено наступне. Повноваження здійснення управління майном, що належить до комунальної власності міста, виконання повноважень орендодавця, продавця, органу приватизації майна комунальної власності міста відносяться до компетенції управління комунальної власності у визначених міською радою та виконавчим комітетом межах. Відповідно до бази даних нарахування орендних платежів управління комунальної власності обліковується договір оренди № Ф-9118-14 від 30.07.2014 на нежитлові приміщення напівпідвалу загальною площею 36,1 м2 за адресою [ADDRESS] , укладений з [PERSON] . Термін дії договору визначений до 29.07.2017 року. Крім того, представника проінформовано, що договір оренди може бути достроково розірваний за згодою сторін, за рішенням суду або з інших підстав передбачених чинним законодавством України. Договір не підлягає розірванню в односторонньому порядку. Контрольно - інвентаризаційним відділом управління комунальної власності проведено обстеження нежитлових приміщень за адресою [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що нежитлові приміщення використовуються у відповідності до цільового використання, порушень не виявлено. Станом на 30.06.2017 підстави для розірвання вищезазначеного договору оренди в управлінні комунальної власності відсутні. Орендар [PERSON] звернувся із заявою та відповідним пакетом документів на адресу управління комунальної власності щодо питання продовження договору оренди № Ф-9118-14 від 30.07.2014. Зазначене питання буде розглядатися комісією з підготовки пропозицій про надання в оренду майна територіальної громади м.Львова. За результатами розгляду комісією приймається рішення щодо подальшого Використання нежитлових приміщень за адресою [ADDRESS] . Враховуючи наведене вище, станом на 30.06.2017 управління комунальної власності позбавлене можливості позитивно вирішити питання порушене у зверненні та надати нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] . в оренду [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1361 від 08.10.2010 року оформлено право комунальної власності на нежитлові приміщення по [ADDRESS] . З тексту даного рішення вбачається, що з метою врегулювання відносин щодо користування нежитловими приміщеннями на [ADDRESS] , розглянувши документи, представлені управлінням комунальної власності департаменту економічної політики,

Outcome: dismissed