Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.05.2016 року о 08:00 год. в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів: 1) "DAEWOO", д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] (надалі-Відповідач); 2)"NISSAN", д.н. [NUMBER] (надалі - автомобіль Потерпілого ), яким керувала [PERSON] . Зазначає, що постановою від 24 червня 2016 року Голосіївськго районного суду м. Києва у справі № 752/8721/16-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АЕ/5737659). Вказує про те, що потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП від 08.06.2016р., та Заявою про виплату страхового відшкодування від 01.07.2016р. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 9931,07 грн. Зазначає, що розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: Звіту № 471/06/16Б від 02.07.2016р.; Наказу № 5655 від 14.07.2016р.; Довідки № 1 від 14.07.2016р. Звертає увагу, що на момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 10471,52 грн. Вказує, що Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 10471,52 грн., а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 540,45 грн. Зазначає, що відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38.2 Закону України «Про страхування», Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, особою, відповідальною за завдані Потерпілому збитки, у даному випадку є Відповідач. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування шкоди в повному обсязі. Відповідач вказаної суми не сплатив. У зв`язку з вищевикладеним, просили суд, стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України, місце знаходження: 02000, м. Київ-2, бульв. Русанівський, 8, Код ЄДРПОУ 21647131, р/р [NUMBER] в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313, суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 10471,52 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено що 24.05.2016 року о 08:00 год. в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) "DAEWOO" д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] (надалі-Відповідач); 2)"NISSAN", д.н. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Постановою від 24 червня 2016 року Голосіївськго районного суду м. Києва у справі № 752/8721/16-п [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність Потерпілої [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АЕ/5737659). Потерпіла своєчасно звернулась до МТСБУ із Повідомленням про ДТП від 08.06.2016р. та Заявою про виплату страхового відшкодування від 01.07.2016р. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілої, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 9931,07 грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: Звіту № 471/06/16Б від 02.07.2016р.; Наказу № 5655 від 14.07.2016р.; Довідки № 1 від 14.07.2016р. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 10471,52 грн. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 10471,52 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5655 від 18.07.2016 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 540,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 96рв від 19.07.2016р. (Рахунок-фактура № 96 від 02.07.2016р., акт виконаних робіт від 19.07.2016р.) Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповіді Позивачем так і не було отримано, а шкода до цього часу так і не була відшкодована. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то Відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу Позивача завдану шкоду. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За даних обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Статтею 141 ЦПК встановлено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позивачем до суду був наданий оригінал платіжного доручення про сплату судового збору, суд стягує з Відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved