Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про поділ майна подружжя. В судовому засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що сторони уклали шлюб 7.08.1998 року. 14.09.2013 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. В період спільного подружнього життя сторони придбали однокімнатну квартиру [ADDRESS] вартістю на день подачі позову 737 450 грн. та двохкімнатну квартиру [ADDRESS] вартістю на день звернення до суду 806 280 грн., а також два автомобілі „Форд Фокус", д.н.з.[NUMBER] та д.н.з.[NUMBER] вартістю на даний час по 120 000 грн. кожний. Дане майно було придбане за рахунок спільних коштів подружжя, в більшій частині за кошти зароблені позивачем, який з 1996 року по 2009 рік працював в різних банках. Інвестиційні угоди укладала відповідачка, так як в першому випадку отримувався молодіжний кредит, а позивач за своїм віком не міг його отримувати, а в подальшому позивач не заперечував щодо оформлення всього майна за відповідачкою, поскільки її кохав і не думав про розлучення. Добровільно відповідачка не бажає передавати право власності на 1/2 частину спірної майна позивачу. Тому просять виділити позивачу у власність квартири [ADDRESS], автомобіль „Форд Фокус", д.н.з.[NUMBER] та побутову техніку: пральну машину „Whirpool", посудомийну машину „Indesit", електроплиту „Hansa" в порядку розподілу майна подружжя. Відповідачці виділити двохкімнатну квартиру [ADDRESS] вартістю 806 280 грн. та автомобіль „Форд Фокус", д.н.з.[NUMBER], що буде для неї більшим розміром від вартості всього майна, однак компенсації позивачу не треба. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що сторони дійсно придбали дві квартири та два автомобіля в період шлюбу, однак придбання відбулось за кошти батьків відповідачки, які продали земельні ділянки, передали гроші [PERSON] і та купила два автомобілі і квартиру [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] була придбана за особисті кошти відповідачки, які вона мала до шлюбу, однак вона змушена була зареєструвати шлюбу з [PERSON], так як молодіжний кредит не надавався матерям-одиначкам, а тільки одруженим особам. Тому вважають, що все майно, вказане позивачем належить їй, а щодо побутової техніки, то позивач не довів суду її наявність у сторін та вартість на момент розгляду справи. Представник 3-ї особи ПАТ Акціонерний комерційний Банк „Аркада" Панат І.В. в судове засідання не з'явився, але у направленій заяві до суду від 5.02.2014 року просив розглянути справу у його відсутність, при цьому проти позову в частині виділення квартири [ADDRESS] позивачу заперечував (а.с.79). Крім того, у своїх запереченнях ПАТ Акціонерний комерційний Банк „Аркада" вказав, що між банком та [PERSON] було укладено кредитну угоди про інвестування будівництва житла, а також договір застави, предметом якого була побудована квартира [ADDRESS]. Поскільки ч.2, ст.586 ЦК України забороняє заставодавцю - відповідачці відчужувати предмет застави без згоди заставодержателя - банка, а станом на 4.02.2014 року непогашена сума кредиту складає 19 484 грн. 33 коп., тому передавати у власність дану квартиру будь-якій особі і з будь-яких підстав є незаконним. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.41 Конституції України та ч.1, ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] 7.08.1998 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований у відділі РАГС Дніпровського району м. Києва, актовий запис №850, про що вказано у ксерокопії свідоцтва про одруження [NUMBER] (а.с.71). Від спільного шлюбу сторони дітей не мали. 14 вересня 2013 року відділом РАЦС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві шлюб між сторонами було розірвано, актовий запис №387 (а.с.7). У відповідності до п.1, ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як зазначає п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3, ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Як передбачено ч.3, ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. 26.04.1999 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації було видано свідоцтво про право власності на квартиру серія КВ №29857 на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON] (а.с.8; 82, зворот. бік). Дане свідоцтво 28.04.1999 року було зареєстроване КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" за реєстровим №41378 (а.с.82). Вказана квартира була придбана на підставі кредитної угоди №16 про інвестування у житлове будівництво від 19.08.1998 року, за п.1.1 якої АКБ „Аркада" надав [PERSON] позику в розмірі 34950 грн. строком на 30 років до 1.04.2029 року на фінансування будівництва житла за програмою довгострокового пільгового кредитування житлового будівництва для молодих сімей та одиноких молодих громадян (а.с.45-47). Тобто, відповідачка, перебуваючи в шлюбі, отримала молодіжний кредит на придбання спірної квартири. Того ж 19.08.1998 року між тими ж суб'єктами був укладений договір застави №16 про те, що заставодавець [PERSON] передає заставодержателю банку майнові права на квартиру [ADDRESS] (а.с.48-49). Додатковою угодою №1 до договору застави №16 відповідачка передала банку в заставу квартиру [ADDRESS] (а.с.50). Як вбачається з графіку погашення кредиту, наданого ПАТ АКБ „Аркада", станом на 4.02.2014 року залишок внеску складає 19 484 грн. 33 коп. (а.с.75-78). Дана квартира є ізольованою, однокімнатною жилою площею 26,18 м2, загальною площею 55,92 м2, яка розташована на 8 поверсі багатоповерхового будинку, і складається з 1 окремої жилої кімнати жилою площею 26,18 м2 (а.с.47). На час розгляду справи згідно аналітичної довідки, складеної ТОВ „Сабо консалтінг", ринкова вартість зазначеної квартири складає 737450 грн. (а.с.10-11). Також 18.11.2009 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації було видано свідоцтво про право власності серія САС №739180 на квартиру [ADDRESS] також на ім'я [PERSON] (а.с.9; 83, зворот. бік). Дане свідоцтво 23.11.2009 року було зареєстроване КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" за реєстровим №9946 (а.с.83). Вказана квартира була придбана подружжям на підставі договору №52742 про участь у Фонді фінансування будівництва від 9.01.2007 року (а.с.31), договору №52742 про уступку майнових прав від 9.01.2007 року (а.с.34). За змістом довідки №39876 АКБ „Аркада" та акту прийому-передачі квартири від 19.06.2009 року інвестор [PERSON] сплатила 100% вартості квартири [ADDRESS] в розмірі 500 062 грн. 42 коп. (а.с.36-37). Зазначена квартира є ізольованою, двохкімнатною жилою площею 33,7 м2, загальною площею 67,7 м2, яка розташована на 3 поверсі 22-поверхового будинку, і складається з 2 окремих жилих кімнат жилою площею 14,7 м2 та 19,0 м2 (а.с.38-39). На час розгляду справи згідно аналітичної довідки, складеної ТОВ „Сабо консалтінг", ринкова вартість зазначеної квартири складає 806280 грн. (а.с.12-13). Крім того, в період шлюбу подружжя придбало автомобіль „Форд Фокус 1596", д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску, сірого кольору, який був зареєстрований 20.02.2007 року у ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та автомобіль „Форд Фокус 1596", д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску, чорного кольору, який був зареєстрований 10.03.2007 року у ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], про що свідчить картка АМТ УДАІ м. Києва (а.с.28) та ксерокопія свідоцтва другого автомобіля (а.с.72). Обидва автомобілі зареєстровані на ім'я відповідачки і коштують на день подачі позову до суду по 120 000 грн. кожний. Оцінки та розмір вартості вказаного нерухомого та рухомого майна відповідачкою та її представником не заперечувались. Згідно п.1, ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до п.1, ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Поскільки спірні квартири придбані в період шлюбу за спільні кошти подружжя, так як вказані свідоцтва або будь-який інший документ не містять в собі умов придбання за рахунок майна, що є особистою приватною власністю дружини або чоловіка, і судом не встановлено інших обставин, передбачених ст.57 СК України, на яких би наполягали учасники процесу, тому суд вважає необхідним виділити у власність квартиру [ADDRESS] та автомобіль „Ford Focus 1596”, д.н.з. [NUMBER], чорного кольору, 2007 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] [PERSON] в порядку поділу майна подружжя, а [PERSON] виділити у власність квартиру [ADDRESS] та автомобіль „Ford Focus 1596”, д.н.з. [NUMBER], сірого кольору, 2007 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] в порядку розподілу майна подружжя. Такий розподіл майна не порушує прав власності обох сторін, поскільки позивачу виділяється майно в сумарному розмірі 857 450 грн. (737450 грн. + 120000 грн.), а відповідачці - в сумарному розмірі 926 280 грн. (805280 грн. + 120000 грн.), що становить різницю 68 830 грн. на користь відповідачки [PERSON] За таких обставин, враховуючи розмір даної різниці у вартості поділеного майна подружжя, не порушуючи вимог ст.70 СК України, ст.321; 586 ЦК України, суд вважає, що саме [PERSON] повинна сплатити ПАТ АКБ „Аркада" залишок внеску, що складає 19 484 грн. 33 коп., за наявності існуючих договірних відносин і вказаної різниці. Як передбачає ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Суд не може покласти в основу рішення показання відповідачки та її представника про те, що квартира [ADDRESS] та обидва автомобілі були придбані за рахунок коштів батьків [PERSON], які надали їй від продажу земельної (земельних) ділянки (ділянок), так як вказана обставина не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні і судові не надано належних доказів про причинно-наслідковий зв'язок між продажем землі батьків відповідачки та коштами, за які було придбане майно подружжя, а заявлене клопотання представником відповідачки про допит в якості свідка матері відповідачки [PERSON] суд відхилив, так як воно було заявлене після допиту сторін та дослідження матеріалів цивільної справи. Ствердження відповідачки про те, що квартира [ADDRESS] була придбана за особисті кошти відповідачки, які вона мала до шлюбу, однак вона змушена була зареєструвати шлюбу з [PERSON], так як молодіжний кредит не надавався матерям-одиначкам, а тільки одруженим особам, суд також не може покласти в основу рішення, поскільки вони спростовуються змістом кредитної угоди №16 про інвестування у житлове будівництво від 19.08.1998 року, за п.1.1 якої АКБ „Аркада" надав [PERSON] позику в розмірі 34950 грн. строком на 30 років до 1.04.2029 року на фінансування будівництва житла за програмою довгострокового пільгового кредитування житлового будівництва для молодих сімей та одиноких молодих громадян (а.с.45-47), а факт наявності у неї особистих коштів не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. Суд відмовляє в задоволенні частини позову про виділення позивачу у власність пральну машину „Whirpool", посудомийну машину „Indesit", електроплиту „Hansa" в порядку розподілу майна подружжя, поскільки вказані об'єкти не були підтверджені будь-якими доказами по справі щодо їх існування та вартості, а відповідачка заперечувала щодо їх наявності.

Outcome: partial