Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» 19.03.2019 року звернувся в суд з цим позовом, вказуючи, що між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Котовське відділення №2823 ВАТ "Ощадбанк" та [PERSON] 06 березня 2007 року було укладено кредитний договір №566-н, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит на загальну суму 35000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміні 17,00 %, а [PERSON] зобов`язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов`язань за даним договором між банком та [PERSON] 07 березня 2007 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Сухарчук Т. Г., зареєстровано у реєстрі за Р№837, предметом якого є: домоволодіння з господарчими спорудами, загальною площею 35,4 кв. м, житловою площею 18,3 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 2000,00 кв. м. Однак, [PERSON] не виконує належним чином свої зобов`язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2016 року, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором № 566-н від 06 березня 2007 року у розмірі 104357,58 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 07 березня 2007 року зареєстрованого за Р№ 837, а саме на: домоволодіння, зазначене у плані під літ. «А», загальною площею 35,4 кв. м, житловою площею 18,3 кв. м., з господарчими спорудами сіни літ. «а», навіс літ. «а1», сарай літ. «В», погріб під літ. «Б», гараж літ. «Б», літній душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа 1-3, замощення - І, криниця - ІІ, знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Котовського районного нотаріального округу Одеської області 17 серпня 2001 року № 1854, зареєстрованого в Котовському МБТІ в кн. 1, номер запису 65, реєстраційний номер [NUMBER] , розташоване на земельній ділянці розміром 2000 кв.м, яка знаходиться у користуванні [PERSON] згідно рішення та довідки Великофонтанської сільської ради Котовського району, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 20.04.2016 року на виконання рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2016 року, були видані виконавчі листи, які в подальшому були пред`явлені банком на виконання до відділу виконавчої служби. [INFO] [PERSON] померла. З листа Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області стало відомо, що на момент смерті [PERSON] з нею була зареєстрована та мешкала її донька [PERSON] . Таким чином відповідач ж спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] , яка не подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, проте і свідоцтво про право на спадщину не отримала, відповідно до неї перейшли всі права та обов`язки за договором іпотеки. З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором №566-н від 06.03.2007 року у розмірі 136310,74 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 31499,96 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 18830,07 грн., сума витрат від інфляції по простроченому основному боргу - 44753,89 грн., сума витрат від інфляції по прострочених відсотках - 26124,31 грн., розмір 3% річних по простроченому основному боргу - 7424,32 грн., розмір 3% по прострочених відсотках - 4467,08 грн., пеня нарахована на прострочений борг на відсотки - 407,61 грн., сума простроченої комісії - 2803,50 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на домоволодіння, зазначене у плані під літ. «А», загальною площею 35,4 кв.м, житловою площею 18,3 кв.м, з господарськими спорудами - сіни літ. «а», навіс літ. «а1», сарай літ. «В», погріб літ. «Б», гараж літ. «Б», літній душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа 1-3, замощення І, криниця ІІ, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належало за життя [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Котовського районного нотаріального округу Одеської області 17 серпня 2001 року №1854, зареєстрованого в Котовського МБТІ в кн..1, номер запису 65, реєстраційний номер [NUMBER] , розташоване на земельній ділянці розміром 2000 кв.м, та знаходилась у користуванні [PERSON] згідно рішення та довідки Великофонтанської сільської ради Котовського району, спадщину якої фактично прийняла, але не оформила [PERSON] (донька померлої), шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною продажу встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівну, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; а також стягнути судові витрати у розмірі - 1921,00 грн. Представник позивача за довіреністю Коваль К. П. у режимі відеоконференції вимоги позову підтримала та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що на виконанні у Подільському МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 20.04.2016 року Котовським міськрайонним судом Одеської області. Проте, у зв`язку зі смертю боржника, виконавчий лист було повернено, стягнення за виконавчим листом не проводилось. Встановити коло правонаступників після смерті [PERSON] було неможливо, оскільки нотаріальна контора не надавала відповіді на запити банку. Відповідач [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у судове засідання не з`явилась. Судові виклики, надіслані судом на адресу місця реєстрації, повернулись із зазначенням «За зазначеною адресою не проживає» і «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області. Тому суд вважає відповідача належно сповіщеною про розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Котовське відділення №2823 ВАТ "Ощадбанк" та [PERSON] 06 березня 2007 року було укладено кредитний договір №566-н, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит на загальну суму 35000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміні 17,00 %, а [PERSON] зобов`язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов`язань за даним договором між банком та [PERSON] 07 березня 2007 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Сухарчук Т. Г., зареєстровано у реєстрі за Р№837, предметом якого є: домоволодіння з господарчими спорудами, загальною площею 35,4 кв. м, житловою площею 18,3 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 2000,00 кв. м. Однак, [PERSON] не виконував належним чином свої зобов`язання та не дотримувався терміну повернення наданого йому кредиту, внаслідок чого станом на 18 грудня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 104357,58 грн., з яких: прострочений основний борг по кредиту - 31499,96 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 33489,23 грн., пеня за прострочений основний борг по кредиту - 21049,34 грн., пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 16361,51 грн., прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту - 1449,00 грн., пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту - 508,54 грн. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2016 року, справа №505/97/15-ц, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором № 566-н від 06 березня 2007 року у розмірі 104357,58 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 07 березня 2007 року зареєстрованого за Р№ 837, а саме на: домоволодіння, зазначене у плані під літ. «А», загальною площею 35,4 кв. м, житловою площею 18,3 кв. м., з господарчими спорудами сіни літ. «а», навіс літ. «а1», сарай літ. «В», погріб під літ. «Б», гараж літ. «Б», літній душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа 1-3, замощення - І, криниця - ІІ, знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Котовського районного нотаріального округу Одеської області 17 серпня 2001 року № 1854, зареєстрованого в Котовському МБТІ в кн. 1, номер запису 65, реєстраційний номер [NUMBER] , розташоване на земельній ділянці розміром 2000 кв.м, яка знаходиться у користуванні [PERSON] згідно рішення та довідки Великофонтанської сільської ради Котовського району, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 20.04.2016 року Котовським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист №505/97/15-ц по вказаній цивільній справі. 04.10.2016 року виконавчою службою Котовського МРУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №505/97/15-ц від 20.04.2016 року, про звернення стягнення на нерухоме майно. Актом головного державного виконавця Котовського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 25.08.2016 року, було описано і накладено арешт на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 19.10.2016 року до Подільського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області надійшов звіт про оцінку майна. Згідно довідки виконкому Великофонтанської сільської ради Подільського району Одеської області за вих. №1666 від 03.11.2016 року, [PERSON] померла [INFO] (а/з №383 від 23.04.2016 року). 14.02.2017 року за вих. №113.20-13/566-н/2008 ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Котовської районної державної нотаріальної контори з заявою кредитора, згідно якої просив повідомити про коло осіб, хто звертався з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 05.09.2017 року за вих. №113.20-13/566-н/8545 ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контори з заявою кредитора, згідно якої просив повідомити про коло осіб, хто звертався з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 10.12.2018 року за вих. №113.20-14/114640 ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» повторно звернувся до Котовської районної державної нотаріальної контори та Шостої Одеської державної нотаріальної контори з заявою кредитора, згідно якої просив повідомити про коло осіб, хто звертався з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 14.12.2018 року за вих. №113.20-13/566-н//116833/2018-15 ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Приморської державної нотаріальної контори з заявою кредитора, згідно якої просив повідомити про коло осіб, хто звертався з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На заяву від 10.12.2018 року за вих. №113.20-14/114640, Приморською державною нотаріальною конторою було повідомлено, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №75/2017. 05.12.2018 року за вих. №113.20-14/113326 ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Великофонтанської сільської ради Подільського району Одеської області з заявою про надання інформації про коло осіб, що були зареєстровані на дату смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Великофонтанської сільської ради Подільського району Одеської області за вих. №260 від 19.02.2019 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за цією адресою на день її смерті була зареєстрована та зареєстрована по теперішній час, зокрема, [PERSON] - донька померлої. Згідно копії спадкової справи №75/2017, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , до майна померлої надійшла лише заява кредитора ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк». Інших заяв про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не надходило. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, тобто відповідно до умов договору у вказаний в договорі строк. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 статті 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За змістом статті 1281 ЦК України,спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Позивач звернувся з вимогою до спадкоємця боржника 14.02.2017 року, тобто протягом шести місяців з дня коли він дізнався про відкриття спадщини з довідки виконкому Великофонтанської сільської ради Подільського району Одеської області за вих. №1666 від 03.11.2016 року, надіславши заяву до нотаріальної контори. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 8 квітня 2015 року (справа № 6-33цс15), аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця звернутися на підставі норми статті 23 Закону України «Про іпотеку» до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва з вимогами про звернення стягнення на спадкове майно, яке є предметом іпотеки. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Судом встановлено, що відповідач фактично вступила в управління спадковим майном, а саме: вона проживає в будинку, який є іпотечним майном, проте не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Тобто неотримання спадкоємцем іпотекодавця свідоцтва про право власності на нерухоме майно не свідчить про неприйняття нею спадщини. Проаналізував вказані фактичні обставини, слід зробити висновок, що спадкоємець [PERSON] відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя - АТ Ощадбанк в межах вартості предмета іпотеки - домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Пунктами 36 , 37 постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов`язки іпотекодавця, а й обов`язки за основним зобов`язанням у межах вартості спадкового майна. Невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Пунктом 17 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що рішення суду не виконане, крім того відповідач набувала статус іпотекодавця, а також всіх його прав та несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо визначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, суд зазначає наступне. Велика Палата Верхового Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц (провадження № 14-11цс18) дійшла висновку про те, що не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Разом з тим відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження мають право заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж та, що зазначена у резолютивній частині рішення суду, якщо, наприклад, вартість майна змінилася. Таким чином, визначення початкової ціни предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду не є остаточною, оскільки під час здійснення виконавчого провадження ціна предмету іпотеки може бути переглянута та повторно визначена на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності. Згідно ст.141 ч.1 ЦПК України на Відповідача слід покласти понесені Позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі - 1921,00 грн.

Outcome: approved