Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

У квітні 2021 року АТ Криворізька теплоцентраль звернулось до суду із вказаним позовом до відповідачів. В обґрунтуванні позову вказали, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідачів: [ADDRESS] , де зареэстрованы відповідачі, які не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 01 березня 2021 року у розмірі 62134,93 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. У зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язків щодо сплати заборгованості позивач просить також стягнути з останніх солідарно суму інфляційних витрат у розмірі 4447,81 грн., 3% річних у розмірі 2003,93 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 гривень. Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08 червня 2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обгрунтування вказали, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження розміру фактично спожитої в будинку теплової енергії за весь період нарахувань, а також не надано розрахунків пропорційного покладання частини цієї спожитої теплової енергії на квартиру відповідачів. У розрахунку позивача відсутні тарифи згідно яких здійснювалися нарахування за період з жовтня 2013 року по березень 2021 року. Крім того, період нарахування не відповідає дійсності, оскільки опалювальний сезон ніколи не розпочинається з 01 жовтня. Позивачем до позовної заяви не додано відповідних рішень органів місцевого самоврядування про початок та закінчення опалювальних сезонів згідно з будівельними нормами і правилами, а отже сума заборгованості є необґрунтованою та безпідставною. Крім того відповідачем зазначено, що розрахунок заборгованості за період з 01.10.2013 року по 01.03.2021 року виходить за межі трирічного строку позовної давності. Тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за період з 01.10.2013 року по 01.03.2018 року. . 24 червня 2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якому зазначено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до рішення виконкому Криворізької міської ради від 12.10.2011 року № 343 є надавачем послуг з централізованого опалення, в тому числі у Покровському районі м. Кривого Рогу з вересня 2013 року по теперішній час. Інформація щодо початку та закінчення опалювальних сезонів є загальнодоступною та розміщується на офіційному сайті Криворізької місткої ради. Відсутність договору про надання послуг з відповідачами не звільняє їх від обов`язку сплачувати вартість наданих послуг з централізованого опалення. Також вважали, що відсутні підстави для застосування судом строків позовної давності, оскільки за період з листопада 2013 року по січень 2021 року відповідачами періодично здійснювалась оплата за послуги з централізованого опалення, що підтверджуються розрахунком заборгованості, однак не у повному обсязі, що свідчить про те, що відповідачами фактично визнана наявність заборгованості та вчинено дії щодо її погашення. Крім того, правильність нарахування сум заборгованості за послуги з централізованого опалення жодним із відповідачів за весь період не спростована. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило. Відповідачка [PERSON] скористалась правом надання відзиву на позовну заяву, до суду повторно не з`явилась, свого представника не направила. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно\~статті 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень\~статті 68 ЖК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.\~67,\~68,\~162 Житлового Кодексу України\~зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. \~ \~ \~ \~Відповідно до приписів норм\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню. Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать, в тому числі, послуги з постачання теплової енергії. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша\~статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року\~). Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року №\~630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. На підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.10.2011 року № 343 та згідно листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.07.2013 року № 01/25-0940 щодо надання погодження на передачу теплових мереж та ТРП) державному підприємству «Криворізька теплоцентраль», яке перетворено на АТ Криворізька теплоцентраль доручено прийняти функцію забезпечення тепловою енергією споживачів міста у Жовтневому, Саксаганському, Довгинцівському та Інгулецькому районах міста (а.с.98-100). На підтвердження наданих послуг з централізованого опалення за адресою [ADDRESS] представником відповідача надано копії відповідних актів про подання та припинення подання теплоносія з центрального опалення на вказаний будинок за період з 2013 по 2020 рік (а.с.101-108). Таким чином, фактично між позивачем та відповідачами виникли правовідносини щодо надання, з одного боку, та щодо споживання, з іншого боку, комунальних послуг з централізованого опалення. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль, на який відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги централізованого опалення. Відповідачі мають виконувати свої зобов`язання з оплати наданих послуг з централізованого опалення у термін, який передбачений пунктом 18 Правил. Проте відповідачі як споживачі послуг теплопостачання не здійснювали своєчасно та в повному обсязі оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з жовтня 2013 року по лютий 2021 року, який перевірений судом, по особовому рахунку за адресою: [ADDRESS] розмір заборгованості за послуги централізованого опалення складає 62134,93 гривень (а.с.5). Крім того, згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. За змістом частини 1 статті\~901, частини 1 статті\~903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2\~статті 625 ЦК\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Відповідно до наданих позивачем розрахунків сума інфляційних втрат за період з жовтня 2013 року по лютий 2021 року становить 4447,81 гривень, сума 3 % річних 2003,93 гривень (а.с.6-7). Щодо доводів відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. За нормами\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частиною четвертою\~статті 267 ЦК України\~передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою\~статті 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність, відповідно до частини першої\~статті 260 ЦК України, обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього кодексу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга\~статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості, а також квитанцій про оплату, наданих відповідачем [PERSON] , відповідачами в період з жовтня 2013 року по лютий 2021 року щорічно в опалювальні періоди частково здійснювалась оплата за надані послуги з теплової енергії, всього на загальну суму 19314,08 грн. При цьому останній платіж був здійснений в січні 2020 року на суму 200 грн., а отже вказані дії свідчать про визнання відповідачами свого обов`язку щодо сплати наданих послуг. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № 3-269гс16. У Постанові Верховного Суду від 08 листопада 2020 року у справі № 6-2891цс18 вказано, що відповідно до частин першої, третьої\~статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою». З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що строк позовної давності переривався вчиненням відповідачами дій по оплаті послуг з централізованого опалення, що мали регулярний щорічний характер і остання оплата була здійснена у січні 2020 року, у зв`язку з чим строк позовної давності станом на момент подання позову до суду 06 квітня 2021 року позивачем не пропущено. З`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до положень\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved