Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~12 грудня 2017 року КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги Новомосковського району" звернулося до суду із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої посилалось на те, що на обліку у фтизіатричному кабінеті КЗ "Новомосковська ЦРЛ" ДОР" перебуває громадянин [PERSON], [INFO], який хворий на заразну форму туберкульозу, 01 грудня 2017 року він самовільно покинув легенево-туберкульозне відділення КЗ "Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об'єднання "Фтизіатрія" ДОР". З хворим проведена розяснювальна робота про необхідність стаціонарного лікування, проте рекомендації лікаря не виконані, [PERSON] від подальшого лікування відмовляється, не бажає лікуватися, ухиляючись від зустрічей з лікарями. У хворого зберігається бацило виділення, препарати він не приймає, веде асоціальний спосіб життя, порушує протиепідемічний режим, чим створює велику загрозу зараження оточуючих. [PERSON] має новонароджену дитину, яка не щеплена БЦЖ, у його співмешканки є ще троє малолітніх дітей, з якими хворий тісно спілкується, що для них становить смертельну небезпеку. У звязку з чим, заявник просить примусово госпіталізувати [PERSON], [INFO] до туберкульозного відділення Комунального закладу "Новомосковська центральна міська лікарня" Дніпропетровської обласної ради" терміном на три місяці у звязку зі станом здоров'я заразна форма туберкульозу та за соціальними показниками, до стійкого припинення бацило виділення та закриття порожнини розпаду. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. На підставі ч. 1 ст. 285 ЦПК України заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не викликався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 11 Закону України "Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" № 4565-VI від 22 березня 2012 року хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Відповідно до ч. 5 ст. 11 зазначеного Закону України рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Відповідно до висновку лікаря-фтизіатра КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги Новомосковського району" [PERSON] № 07697/о/2017 від 12\~грудня 2017 року, [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Цвєткова, 38, зареєстрований в [INFO], необхідна примусова госпіталізація до протитуберкульозного закладу туберкульозного відділення Комунального закладу "Новомосковська центральна міська лікарня" Дніпропетровської обласної ради" терміном на три місяці у звязку зі станом здоров'я заразна форма туберкульозу. Діагноз: ВДТБ (02.11.17) легень (дисемінований) Д+МБТ+М+МГ+Ріф+К+рез0 гіст0 кат1 ког4. Хворий [PERSON] має низьку прихильність до лікування, не виконує рекомендації лікаря, веде асоціальний спосіб життя, систематично порушує протиепідемічний режим. Хворий після виписки зі стаціонару за порушення режиму, лікування перервав. [PERSON] тісно спілкується з малолітніми дітьми його співмешканки, що становить для них смертельну небезпеку. Порушення протиепідемічного режиму становить небезпеку для оточуючих і може призвести до негативних наслідків зараження на туберкульоз оточуючих (а.с. 4). Що, також підтверджується службовою запискою лікаря-фтизіатра, випискою із стаціонарного відділення легенево-туберкульозного відділення Комунального закладу "Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об'єднання "Фтизіатрія" Дніпропетровської обласної ради" від 01 грудня 2017 року та висновком лікарської консультативної комісії Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги Новомосковського району" від 12 грудня 2017 року (а.с. 3, 5, 6). Отже, суд приходить висновку, що [PERSON], хворіючи на відкриту форму туберкульозу, всіляко ухиляється від лікування, що є підставою згідно зі ст. 11 Закону України "Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" для його примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу строком на 2 місяці 29 днів. На підставі викладеного,

Outcome: approved