Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

20.05.2019 позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з Приватного підприємства «НВФ «Регмік» на свою користь матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 26615 грн. 41 коп. та 50000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 25.10.2018 о 14 годині по вул. 77 Гвардійської Дивізії в м. Чернігові за участі автомобілів сторін сталася ДТП з вини відповідача. Вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу позивача, складається з розміру втрати товарної вартості у сумі 17469 грн. 29 коп., станом на дату оцінки 25.10.2018 року та різниці недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 9119 грн. 12 коп., а всього на загальну суму 26615 грн. 41 коп. Крім того, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що було порушено звичайний спосіб її життя, вона втратила єдиний засіб пересування, необхідність витрачати час та зусилля на вчинення дій щодо захисту порушених прав та стягнення спричиненої шкоди завданої внаслідок пошкодження автомобіля на суму 20000 грн. 00 коп., а також ушкодженню здоров`я, тривалості лікування, позбавлення можливості пересуватися та вільно спілкуватися з рідними та близькими, яка у вартісному вигляді становить 30000 грн. 00 коп., а всього 50000 грн. 00 коп. У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Представники відповідача подали відзив на позовну заяву, просили відмовити в задоволенні позову, оскільки матеріальна шкода повністю відшкодована позивачу страховою компанією, а третьою особою було добровільно надано позивачу кошти в розмірі 2000 грн. Третя особа [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 25.10.2018 року об 14 годині 00 хвилин в м. Чернігові по вул. 77 Гвардійської Дивізії, 1 водій [PERSON] зі сторони вул. Київська керував автомобілем «MERCEDES-BENS 109» д.н.з. [NUMBER] та не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції внаслідок чого скоїв зіткнення з попереду зупинившимся автомобілем «CITROEN C3", д.н.з. [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, їх власникам завдано матеріальні збитки, тілесні ушкодження отримала водій автомобіля «CITROEN C3", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.01.2019 року [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосовано відносно нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень 00 копійок на користь держави (а.с. 7). У постанові зазначено, що своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 1.3, 1..5, 2.3(б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою про закриття кримінального провадження від 03.01.2019, кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018270010008391 від 25 .10.2018 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні водія автомобіля [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Водій [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з Приватним підприємством «НВФ «Регмік» та управляв закріпленим за ним автомобілем «MERCEDES-BENS 109» д.н.з. [NUMBER] у відповідності до наказу №30 від 02.07.2018 року (а.с. 31, 32). Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК УКраїи, встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №431 від 06.12.2018 року, визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «CITROEN C3", д.н.з. [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП 25.10.2018 року, з урахуванням суми ПДВ у вартості складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 25.10.2018 року, складає 97759 грн. 12 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «CITROEN C3", д.н.з. [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП 25.10.2018 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 25.10.2018 року, складає 97672 грн. 32 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «CITROEN C3", д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 25.10.2018 року, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі - 17496 грн. 29 коп., станом на дату оцінки - 25.10.2018 року, складає 115168 грн. 61 коп. (а.с. 59-74). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистимм немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Одночасно суд не приймає до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №431 від 06.12.2018 року в частині визначення розміру втрати товарної вартості автомобіля у сумі - 17496 грн. 29 коп, оскільки питання ставилося перед експертом лише щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля легкового «CITROEN C3", д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 25.10.2018 року, а тому розмір втрати товарної вартості автомобіля визначено експертом поза межами поставленого питання і вказана сума не може бути включена у розмір матеріальної шкоди, яку визначає позивач. Також судом встановлено, що АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на банківський рахунок [PERSON] сплачено страхове відшкодування за договором АМ/6709853 від 16.10.2018 року в сумі 88553 грн. 20 коп. За результатами розгляду претензії позивача №2192/01 від 15.03.2019 Страховиком отримано Акт виконаних робіт, списання матеріалів, запасних частин та паливно-мастильних матеріалів №ОУ-000003 від 24.01.2019 на загальну суму 95180 грн, що підверджує фактично понесені витрати на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «CITROEN C3", д.н.з. [NUMBER] та прийнято рішення про здійснення доплати, вирахуваної із суми страхового відшкодування, суми податку на додану варість в розмірі 6154 грн. 28 коп., яка доплачена Акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування». Одночасно Страховиком у відповідності до Акту огляду ТЗ від 21.11.2018 року складеного експертом Громовим А.М. не зафіксовано пошкодження дверей задніх правих та накладки арки задньої ТЗ «CITROEN C3", д.н.з. [NUMBER] , які включено до Акту виконаних робіт, списання матеріалів, запасних частин та паливно-мастильних матеріалів №ОУ-000003 від 24.01.2019, в зв`язку з чим вартість вказаних пошкоджень ТЗ на суму 4626 грн. 80 коп. не було включено Страховиком до розрахунку суми страхового відшкодування. Згідно полісу № АМ/6709853 від 16.10.2018 року цивільна відповідальність відповідача була застрахована Акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» і ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну визначено 100000 грн., а розмір франшизи - 2000 гривень. За складання експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу [PERSON] понесені витрати та сплачено 1300 грн. 00 коп. (а.с. 21). Як передбачено частиною 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Оскільки позивачем понесені витрати по відновленню ремонту на суму 95180 грн., а страховиком було відкинуто суму 4626 грн. 80 коп, яка відповідно до Акту огляду ТЗ від 21.11.2018 року складеного експертом Громовим А.М. свідчить про відсутність пошкодження дверей задніх правих та накладки арки задньої ТЗ «CITROEN C3", д.н.з. [NUMBER] , які включено до Акту виконаних робіт, списання матеріалів, запасних частин та паливно-мастильних матеріалів №ОУ-000003 від 24.01.2019, тому виплата за мінусом франшизи 2000 грн. страховиком склала 88553 грн. 20 коп (95180-4626 грн. 80 коп. - 2000 грн.=88553 грн. 20 коп.). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, виплачена позивачу страхова виплата повністю покриває вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля, його пошкоджень, а тому вимоги щодо виплати матеріальної шкоди не обґрунтовані позивачем. Крім того, ліміт майнової відповідальності визначений страховиком у договорі страхування складає 100000 грн. Проте, позивачем не ставилася вимоги про стягнення франшизи та витрат позивача на виготовлення висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №431 від 06.12.2018 року в сумі 1300 грн., які є збитками в розумінні частини 2 ст. 22 ЦК України, тому суд не може вийти за межі заявлених вимог позивача щодо стягнення вказаних коштів. Відповідно частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно висновку експерта №654 від 29.10.2018 року складеного на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова за клопотанням слідчого ЧВП ГУНП в Чернігівській області, встановлено, що згідно наданої на судово-медичну експертизу медичної документації у [PERSON] малися тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я відповідно до п. 2.3.1.а, 2.3..2а, 2.3.3. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Діагноз «Пошкодження зв`язок шийного відділу хребта», встановлений лікарями Чернігівської міської лікарні №2 не обґрунтований та не підтверджений об`єктивними медико-морфологічними та рентгенологічними даними і згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховувався. Тривалість перебування [PERSON] на лікуванні обумовлена тактикою лікарів і при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймалось. Відповідно до виписки-епікриз №»13159 з медичної картки стаціонарного хворого, вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні Комунального некомерційного підприємства «Чернігіввська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради у період з 25.10.2018 по 08.11.2018 року (а.с. 24). Таким чином, суд з урахуванням стану здоров`я позивача, ступеню тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалості лікування, пошкодження транспортного засобу позивача, з урахування року випуску автомобіля, надання добровільної допомоги з боку третьої особи [PERSON] на суму 2000 грн., що визнається позивачем в судовому засіданні, доходить висновку про відшкодування позивачу, як власнику автомобіля, внаслідок його пошкодження, у зв`язку із порушенням водієм [PERSON] дорожнього руху внаслідок ДТП в розмірі 5000 грн., що відповідає вимогам розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду, участі в судових засідання та значенням справи для сторони. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial