Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Компанія "Автопоміч"» звернувся із клопотанням про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі №135/627/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія "Автопоміч"» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В клопотанні зазначив, що 21.09.2021 Ладижинським міським судом Вінницької області було ухвалено рішення, яким було задоволено позовні вимоги ТОВ «Компанія "Автопоміч"» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про продовження строків подання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги. 19.02.2019 між позивачем ТОВ «Компанія "Автопоміч"» та адвокатським об`єднанням «Гранд Груп Партнерс» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги, предметом якого сторони визначили, що адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати клієнту правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги було визначено за домовленістю сторін з урахуванням значення справи для позивача. Відповідно до пункту 2 Замовлення до Договору про надання професійної правничої допомоги: «Вартість правничої допомоги Адвокатського об`єднання, вказаної у пункті 1 цього Замовлення, визначається шляхом множення кількостi затрачених Адвокатським об`єднанням годин на вартість однієї нормо-години роботи, яка становить 2000 грн». Пунктом 3 Замовлення Сторони погодили, що: «Клієнт зобов`язаний здійснити оплату послуг Адвокатського об`єднання, визначених пунктом 1 цього Замовлення, у розмірі вказаному у пункті 2 цього Замовлення, протягом п`яти робочих днів з дня отримання Клієнтом та/або його представником грошових коштів в якості вiдшкодування шкоди заподіяної внаслідок смерті Потерпілої». Згідно акту виконаних робіт, адвокатом Адвокатського об`єднання «Гранд Груп Партнерс» було надано наступні послуги: 1) консультація Клієнта щодо порядку, строків та розміру вiдшкодування, який можливо отримати вiд страхової компанії - тривалістю 30 хвилин вартістю - 400 грн. 2) підготовчі дiї спрямовані на подання позовної заяви в суд. Вказані дiї складаються з: 3.1. з`ясування чи мали місце обставини (факти), про якi вказує Клієнт, та якими доказами вони підтверджуються; 3.2. з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3.3. визначення правовiдносин сторін, які випливають із встановлених обставин; 3.4. визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; 3.5. збір необхідних доказів для підтвердження позовних вимог; 3.б. аналіз судової практики; 3.7. подання адвокатських запитів про витребування доказів - тривалiстю 1 година вартiстю - 800 грн; 3) пiдготовка та подання позовної заяви в суд. Вказані дiї складаються з: 4.1. визначення підсудності розгляду позовної заяви; 4.2. визначення складу учасників судового процесу; 4.3. розрахунок ціни позову та складення обгрунтованого розрахунку сум, що стягуються; 4.4. складання розрахунку судових витрат, які були понесені; 4.5. написання позовної заяви з обгрунтуванням позовних вимог та доказів, що їх підтверджують; 4.6. сканування та додавання до позовної заяви копії всiх документів та доказів на підтвердження позовних вимог; 4.7. формування позовної заяви та всіх документів, що до неї додаються, в суд; 4.8. формування відповіді на відзив - тривалiстю 2 години вартiстю - 1600 грн; 4) судовий розгляд справи. Вказані дiї складаються з: 5.1. підготовка та подання клопотання про стягнення судових витрат з додатками - тривалiстю 30 хвилин вартiстю - 400 грн.. Загальна кількість витраченого часу на надання правничої допомоги позивачу становить 4 години вiдповідно вартість наданих послуг, при вартості однієї нормогодини в 800 грн, становить 3200 грн. Отже, за вказану професiйну правничу допомогу, позивач зобов`язаний сплатити АО «Гранд Груп Партнерс» 3200 грн. Тому просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Компанія "Автопоміч"» 3200 грн судових витрат. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача Гіщинський І.Ю. подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Зазначила, що клопотання щодо стягнення судових витрат вона не визнає. Відзив на позовну заяву вона не подавала, відповідно і не готувалась відповідь на відзив, про яку вказує у клопотанні представник позивача. Також, з даного акту виконаних робіт вбачається, що двічі було зазначено надані послуги: підготовка та подання позовної заяви в суд. Повідомила, що вона є пенсіонеркою, додаткових доходів не має, пенсію отримує невелику. Згідно положень ст. 270 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду клопотання про стягнення судових витрат по справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд дійшов висновків, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з такого. Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України). Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу). Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Судом встановлено, що Ладижинським міським судом Вінницької області від 21.09.2021 було ухвалено рішення, яким було задоволено позовні вимоги ТОВ «Компанія "Автопоміч"» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 19.02.2019 між позивачем ТОВ «Компанія "Автопоміч"» та адвокатським об`єднанням «Гранд Груп Партнерс» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про стягнення судових витрат у розмірі 3200 грн. На підтвердження понесених витрат до клопотання додав копію рахунку-фактури №21-09/1 від 21.09.2021; копію акту виконаних робіт від 21.09.2021. З детального опису робіт зазначених в копії акту виконаних робіт вбачається, що вартість консультації тривалістю 30 хв. становить - 400 грн; підготовчі дії спрямовані на подання позовної заяви в суд тривалістю 1 год. становить - 800 грн; підготовка та подання позовної заяви в суд тривалістю 2 год. становить - 1600 грн; судовий розгляд справи 30 хв. - становить 400 грн.. Загальна кількість часу становить 4 год., вартість наданих послуг 3200 грн. Вказане клопотання направлено до суду поштою 24.09.2021, що підтверджується штампом на конверті. Разом з позовною заявою 16.06.2021 представником позивача було подано заяву про продовження строків подання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги. Відтак, позивачем клопотання про стягнення судових витрат подано в межах строку, встановленого ст. 141 ЦПК України, тому підлягає розгляду і вирішенню судом. З поданого клопотання вбачається, що позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3200 грн є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, враховуючи, зокрема, нетривалість судового провадження у справі в суді та час безпосередньо судового розгляду справи по суті, причини відкладення судових засідань по справі. Відтак, суд вважає, що необхідним, обґрунтованим і достатнім розміром судових витрат на правничу допомогу по даній справі буде 2400 грн. Такий розмір витрат відповідає принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, однотипності схожих позовів та виконаної адвокатом роботи. При цьому суд враховує, зокрема, і те, що доданий позивачем розрахунок судових витрат по деяких зазначених витратах є недостатньо обґрунтованим. Так, зокрема, згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 21.09.2021 в Р.2 та Р.3 даного акту зазначено опис виконаних робіт, а саме: «підготовчі дії спрямовані на подання позовної заяви в суд та «підготовка та подання позовної заяви в суд», які є аналогічними. Також, вимоги зазначені представником позивача в клопотанні, а саме про те, що було витрачено час на формування відповіді на відзив (п.4.8. акту виконаних робіт) не співпадають із даними зазначеними в самому акті виконаних робіт від 21.09.2021, так як відповідачем не подавався відзив на позовну заяву і та п.4.8 у даному акті не існує. Крім того деякі вимоги в п.2 та п.3 акту виконаних робіт від 21.09.2021 перекликаються між собою, є тотожними, а саме: збір доказів та додавання доказів. Також, у п.3.6 Р.3 вказано, що було виконано сканування всіх документів доданих до позовної заяви. Разом з тим, судом встановлено, що позовна заява з додатками до суду була подана в паперовій формі, а не в електронному вигляді, тому і не доведено доцільності здійснення сканування долучених документів. Відтак, необхідними і розумними по даній справі витратами на правову допомогу, які понесено позивачем, суд вважає витрати в розмірі 2400 грн., тобто з відрахуванням 1 год. часу (що становить 800 грн.). Окрім цього, суд враховує і певну невідповідність в обґрунтуванні вартості години робіт адвоката, викладену в заяві позивача (вказують, що вартість 1 години послуг становить 2000 грн.), тій, що узгоджена сторонами згідно наданого договору (пункт 3 договору від 19.02.2019 року передбачає, що вартість наданих адвокатським об?єднанням послуг становить 1000 грн.), а також самому розрахунку витрат згідно акту виконаних робіт (в якому вартість послуг розраховується виходячи із вартості за 1 годину в сумі 800 грн.). Однак, враховуючи, що позивач просить стягнути витрати згідно акту виконання робіт, який передбачає нижчу вартість за виконану годину роботи адвоката, суд вважає доведеним позивачем вартість наданих послуг зазначену в акті, з урахуванням обґрунтованого та розумного розміру, визначеного судом. При цьому суд враховує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19). Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial