Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 23 березня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11131410000, згідно якого відповідачу був наданий кредит на загальну суму 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США 00 центів, зі сплатою 13% річних за користування кредитом на строк до 23 березня 2014 року. В якості забезпечення виконання зобов»язань позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 11131410000 від 23.03.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 103297 від 23 березня 2007 року. Крім того, в якості забезпечення виконання зобов»язань позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 11131410000 від 23.03.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 2991 від 23 березня 2007 року відповідно до умов якого в іпотеки банку було передане нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, загальною площею 0,1410 га, кадастровий номер 3221886001032780007, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія КВ № 114267, виданого 21 грудня 2004 року Новопетрівською сільською радою Вишгородського району, Київської області, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 010434200384. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове товне найменування стало Публічного акціонерного товариства АТ "УкрСиббанк". Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 13.05.2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 19627 (дев'ятнадцять тисяч шістсот двадцять сім) доларів США 50 центів, що еквівалентно 228 894 (двісті двадцять вісім тисяч вісімсот дев'яносто чотири) грн. 72 коп. з яких: - 16841,83 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2014 року становить 196151,00 грн. кредитна заборгованість; - 1386,89 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2014 року становить 16152,63 грн. заборгованість по простроченим процентам за користуванням кредитом; - 1355,31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2014 року становить 15784,81 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; - 43,47 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2014 року становить 506,28 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; Просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість в розмірі 19627,5 доларів США, що становить 228894,72 грн., в рахунок погашення заборгованості в розмірі 19627 (дев'ятнадцять тисяч шістсот двадцять сім) доларів США 50 центів, що еквівалентно 837 848 (вісімсот тридцять сім тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 00 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку, загальною площею 0,1410 га, кадастровий номер 3221886001032780007, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та суму сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав просить його задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. З підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 23 березня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11131410000, згідно якого відповідачу був наданий кредит на загальну суму 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США 00 центів, зі сплатою 13% річних за користування кредитом на строк до 23 березня 2014 року. В якості забезпечення виконання зобов»язань позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 11131410000 від 23.03.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 103297 від 23 березня 2007 року. Крім того, в якості забезпечення виконання зобов»язань позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 11131410000 від 23.03.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 2991 від 23 березня 2007 року відповідно до умов якого в іпотеки банку було передане нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, загальною площею 0,1410 га, кадастровий номер 3221886001032780007, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія КВ № 114267, виданого 21 грудня 2004 року Новопетрівською сільською радою Вишгородського району, Київської області, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 010434200384. На підставі ст. 203 ЦК України Волевиявлення учасника права чину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За цією статтею Цивільного кодексу України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Відповідно до ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше. Відповідно до ст. 12, 33 Закону України „Про іпотеку" у разі не виконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотеокодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. А згідно зі ст. 38 Закону України „Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. Відповідно ст. 530 ЦК України зазначено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч. 1,2 ст. 553 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначено: „якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому", за договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 13.05.2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 19627 (дев'ятнадцять тисяч шістсот двадцять сім) доларів США 50 центів, що еквівалентно 228 894 (двісті двадцять вісім тисяч вісімсот дев'яносто чотири) грн. 72 коп. з яких: - 16841,83 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2014 року становить 196151,00 грн. кредитна заборгованість; - 1386,89 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2014 року становить 16152,63 грн. заборгованість по простроченим процентам за користуванням кредитом; - 1355,31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2014 року становить 15784,81 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; - 43,47 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2014 року становить 506,28 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved