Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

17.12.2015 року позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 54\~386,31 грн. за кредитним договором №118872/31/к від 13.02.2014 яка складається з такого:\~\~ - 30657,27 грн. заборгованість по кредиту; - 12768,25 грн. несплачені проценти; - 3007,03 грн. інфляційні нарахування на суму простроченого боргу; - 379,39 грн. інфляційні нарахування на суму прострочених процентів; - 2768,37 грн. пеня за прострочення термінів повернення тіла кредиту; - 1306,00 грн. пеня за прострочення термінів повернення процентів; - 3500,00 грн. штраф за порушення умов кредитного договору. та судові витрати в розмірі 1218,00 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 13.02.2014 року між ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" в особі [PERSON] філії та відповідачем був укладений кредитний договір №118872/31/к згідно з яким відповідач отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 35 000,00 гривень строком на 36 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% на рік, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення кредитного договору, на поточний рахунок, відкритий в ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк", до закінчення строку дії кредитного договору відсоткова ставка становить 38% річних. 05 грудня 2014 року на підставі рішення Правління АБ "Експрес-Банк" представник позивача [PERSON] філії АБ "Експрес-Банк" змінив найменування на [PERSON] регіональне відділення ПАТ "Акціонерний банк"Експрес-Банк". ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" було надано відповідачу кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У звязку із порушенням відповідачем умов договору станом на 16.10.2015 утворилась заборгованість у розмірі 54 386 грн. 31 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, додатково просив стягнути з відповідача суму, витрачену на розміщення оголошення в газеті "Урядовий курєр» про виклик відповідача до суду в сумі 630,00 гривень. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр». Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 15.02.2016 згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. 13.02.2014 [PERSON] звернувся до АБ "Експрес- Банк" з заявою про видачу споживчого кредиту в сумі 35 000,00 гривень строком на 36 місяців (а.с.5). Цього ж дня 13 лютого 2014 року між ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" в особі [PERSON] філії та відповідачем був укладений кредитний договір № 118872/31/к, згідно з яким [PERSON] отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 35 000 гривень строком на 36 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% на рік, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення кредитного договору, на поточний рахунок, відкритий в ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк", до закінчення строку дії кредитного договору відсоткова ставка становить 38,0% річних (а.с.7-9), також відповідач був ознайомлений умовами кредитування про що свідчить його підпис ( а.с.10). Відповідно до додатку №1 кредитного договору №118872/31/к було встановлено графік платежів з кінцевим терміном сплати - 13.02.2017 (а.с.10). 05 грудня 2014 року на підставі рішення Правління АБ "Експрес-Банк" представник позивача [PERSON] філії АБ "Експрес-Банк" змінив найменування на [PERSON] регіональне відділення ПАТ "Акціонерний Банк"Експрес-Банк". Позивачем було надано відповідачу кредит у визначеному розмірі, про що свідчать меморіальні ордери № 2154 від 13.02.2014 на суму 32375,00 гривень та № 2155 від 13.02.2014 на суму 2625,00 грн ( початковий дисконт по кредитному договору). Згідно довідки про стан заборгованості по кредитному договору №118872/31/к відповідач станом на 16.10.2015 має заборгованість перед банком в сумі 54 386,31 грн., яка складається із такого: - 30657,27 грн. заборгованість по кредиту; - 12768,25 грн. несплачені проценти; - 3007,03 грн. інфляційні нарахування на суму простроченого боргу; - 379,39 грн. інфляційні нарахування на суму прострочених процентів; - 2768,37 грн. пеня за прострочення термінів повернення тіла кредиту; - 1306,00 грн. пеня за прострочення термінів повернення процентів; - 3500,00 грн. штраф за порушення умов кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно дост. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно дост. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобовязання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Відповідно дост. 536 ЦК Україниза користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Так згідно з п.1.4 Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладення договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем Позичальника на момент укладення, становить 27 процентів річних. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбаченост. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як зазначено вст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем наданий відповідний розрахунок, який відповідає п.2 ст.625 ЦПК України. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний звязок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем згідно виписки з квитанції був сплачений судовий збір у сумі 1218,00 гривень та здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий курєр» про виклик відповідача до суду в сумі 630 грн. 00 коп., а тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved