Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , яким протягом шести місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та місця роботи [ADDRESS] ; заборонити наближатися ближче 500 метрів до місця проживання, перебування [PERSON] , а також стягнути судові витрати. Заяву мотивує тим, що [PERSON] є її колишнім чоловіком, з яким вона перебувала в шлюбі з 1999 року по 14.09.2018. З часу розірвання шлюбу [PERSON] вчиняє відносно заявника, її батьків та їх спільного сина психологічне насильство, принижує та ображає, погрожує фізичною розправою та знищенням майна. Окрім цього, упродовж останніх двох років [PERSON] переслідує [PERSON] , стежить за нею та погрожує їй, внаслідок чого вона змушена проводити час вдома, оскільки боїться за своє життя та життя своїх батьків. У зв`язку з цим, [PERSON] була змушена звернутися за психологічною допомогою до Управління в справах сім`ї, молоді, фізичної культури і спорту Калуської міської ради, де їй рекомендували звернутися у Верхнянське ОТГ. Окрім цього, внаслідок численних конфліктів, спровокованих [PERSON] , заявник неодноразово викликала працівників поліції та зверталася із відповідними заявами до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, однак, не зважаючи на ряд заходів, вжитих працівниками поліції відносно [PERSON] , останній відповідних висновків для себе не зробив, а своєї поведінки не змінив. Враховуючи те, що [PERSON] продовжує принижувати, залякувати, переслідувати, погрожувати та ображати заявника, в якої такі дії викликають побоювання за свою безпеку та безпеку членів її сім`ї, а самостійно захистити себе та родину вона не в змозі, то за захистом своїх прав та інтересів змушена звернутися до суду. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві, зазначивши, що заявниця неодноразово зверталася в поліцію, так як [PERSON] приїжджає в с. Верхня за місцем її проживання, світить фарами та ліхтарем у вікна її будинку, не випускає її з будинку, переслідує її за місцем її проживання та місцем роботи, по дорозі до роботи. Ці дії носять систематичний характер та є домашнім насильством в розумінні Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". У зв"язку з протиправними діями [PERSON] на нього складено протокол за ст. 173 КУпАП, який знаходиться на розгляді в суді. На зауваження працівників поліції він не реагує, висновків не робить, не змінив свою поведінку по відношенню до заявниці. Просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви не визнав та вказав, що з колишньою дружиною не підтримує жодних відносин. Автомобілем в с. Верхня приїжджає, однак жодним чином не турбує заявницю. Не зважаючи на те, що не проживає в с. Верхня, однак вважає, що має право на вільне пересування. Щодо фар, то ПДР України передбачають їх включення у темну пору доби. А фонарик у нього спеціальний, який потрібно носити на голові. Він ним користується для того, щоб присвічувати собі, коли йде. У торговому центрі він був, однак приходив до родички та з метою відвідування магазинів. Не знав, що там працює заявниця. Рейсовими автобусами користується, але не через те, що ним користується заявниця чи її родичі, а за власної потреби. Саме [PERSON] постійно, коли бачить його, викликає працівників поліції, хоча він до неї не підходить і не спілкується з нею. Просив відповити у задоволенні заяви. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є колишньою однокласницею [PERSON] , зі заявницею познайомилася тільки цього року, до того знала її заочно. З [PERSON] у неї складні, конфліктні відносини. Фактично, відносно неї він вчиняє подібні дії, як і відносно [PERSON] . У зв"язку з цим вона і почала спілкуватиця зі заявницею. В більшості вони спілкувалися по телефону, [PERSON] їй розповідала про переслідування її колишнім чоловіком, психологічне насильство, яке він вчиняє відносно неї. 05.08.2020 вона домовилася зустрітися з [PERSON] в ТЦ "Ювілейний", де заявниця працює. Вона зайшла в приміщення, почула шум та голос [PERSON] і одразу вийшла, так як не хотіла з ним зустрічатися. [PERSON] всі бояться, ніхто не хоче свідчити проти нього, хоча очевидців події в торговому центрі було багато. Він багатьох переслідує, як і завницю, в тому числі і її. Щодо протиправних дій [PERSON] було зареєстроване кримінальне провадження, в якому вона є потерпілою. Суд, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст.1 цього Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01.10.2007 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.09.2018 розірвано (а.с. 6). 07.08.2020 о 07.45 год. на службу 102 від [PERSON] надійшло повідомлення про те, що 07.08.2020 о 07.45 год. за адресою [ADDRESS] її колишній чоловік не дає можливості вийти з будинку, а 06.08.2020 погрожував розправою. Також 17.09.2020 о 14.46 год. до РУ надійшла заява про те, що 17.09.2020 о 14.41 год. за адресою [ADDRESS] до чергової служби Калуського ВП ГУНП поступила заява від [PERSON] , [INFO] про те, що колишній чоловік [PERSON] створює конфлікти із заявницею та її батьками. Згідно листа Калуського ВП ГУНП В Івано-Франківській області від 01.10.2020 № 18178/59/01-2020, адресованого [PERSON] , підтверджено факти того, що 02.08.2020, 03.08.2020, 04.08.2020, 05.08.2020, 06.08.2020, 07.08.2020, 15.09.2020 та 17.09.2020 остання зверталася до правоохоронних органів з приводу переслідувань, погроз, конфліктів, чіплянь на робочому місці, нецензурного висловлювання в її сторону та образ з боку її колишнього чоловіка [PERSON] (а.с. 9-11). Неодноразові звернення [PERSON] були зареєстровані у Калуському ВП ГУНП в Івано-Франківській області в ІТС ІПНП (журналі ЄО) (а.с. 12, 13). В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобіганнята протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. За п. 9 ч.1 ст.1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Факт звернення заявника до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи талонами-повідомлення ЄО про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію № 8209 від 07.08.2020 та №9877 від 17.09.2020 (а.с. 7,8). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання за відомостями Верхнянської сільської ради ОТГ від 08.07.2020 № 696 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 5 з.с.). За вказаною адресою також проживають її діти, батьки та бабуся (а.с. 20). Зважаючи на це, суд враховує також і те, що поведінка [PERSON] може негативно впливати на стан здоров`я матері заявника, яка проживає з нею, та 07.08.2020 зверталася за медичною допомогою (а.с. 21, 22), а також інших членів родини. Матеріалами справи підтверджується вчинення [PERSON] систематичного психологічного насильства відносно колишньої дружини [PERSON] , що свідчить про наявність ризику повторного вчинення домашнього насильства. За таких обставин вимоги заявника про видачу обмежувального припису щодо обмеження прав кривдника і покладення на нього обовязків є обґрунтованими. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З урахуванням обставин справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що встановлення відповідних обмежень запобігатиме вчиненню [PERSON] домашнього насильства, а строк видачі припису слід визначити на шість місяців. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави. Крім цього, згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, в сумі 3500, 00 грн. (а.с. 25) суд покладає на [PERSON] . На підставі викладеного, ст.ст. 1, 3, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: approved