Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" 26 травня 2014 року звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №002-26035-030507 від 03 травня 2007 року у розмірі 1252,02 грн. та судові витрати. На обґрунтування вимог, позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе за зазначеним договором зобов'язання, внаслідок чого утворилася заборгованість на вказану суму. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. При цьому, у позовній заяві представник Духота І.В., що діє відповідно довіреності від 06.02.2014 року, просить розглядати справу за відсутності представника АТ "Дельта Банк", й дає свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON], виклик якого у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень щодо позову не надав. За таких обставин, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 03 травня 2007 року між ТОВ "Комерційний Банк "Дельта", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та [PERSON] за взаємної згоди укладено кредитний договір №002-26035-030507, копія якого міститься у матеріалах справи (а.с.3-4). Відповідно умов зазначеного договору, банк на умовах визначених договором, надав відповідачу кредит у сумі 1196 грн. 00 коп. про що свідчить меморіальний ордер № 15038608 від 03.05.2007 року та акт № 442/647 від 03.05.2007 року, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше 02 березня 2008 року (а.с. 8, 9). За користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 20 % на рік, їх нарахування здійснюється щомісячно в день, який відповідає даті укладення договору, на суму фактичної зборгованості за кредитом виходячи з кількості днів в період нарахування. Відповідно до п.2.5 договору, за ведення кредитної справи позичальник сплачує кредитну плату в розмірі 2% в місяць. Відповідно до п. 10.1 договору, строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором. Однак, особисто взяті на себе зобов'язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконує. У зв'язку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 10 березня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 1252,02 грн., що складається із заборгованості за сумою кредиту 972,00 грн.; заборгованості за відсотками - 74,74 грн.; заборгованості за комісіями - 205,28 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит та сплатити проценти у строк та порядку, що встановлені договором. У ч.1 ст. 1050 ЦК України передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув кредит, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, враховуючи, що відповідачем не виконуються зобов'язання за договором, що на теперішній час є діючим, тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідача належних до сплати сум заборгованості за цим договором протягом дії останнього. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №002-26035-030507 від 03.05.2007 року у розмірі 1252,02 грн. При цьому, суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню сплачені останнім при подані позовної заяви судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved