Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, який обгрунтував тим, що 25 січня 2012 року між ним, [PERSON], та ТОВ «Порше Мобіліті» був укладений кредитний договір за №. 50003014, на підстав якого банк надав йому як позичальнику кредит у розмірі 95 535, 30 грн. у еквіваленті 11 882, 50 доларів США, відповідно до якого він, [PERSON], зобов'язався належним чином використовувати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом. Строк дії договору було визначено у договорі до 15.06.2015 року. В забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору 26.01.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено договір застави № 50003014, згідно умов якого Заставодавець (Боржник) передав в заставу автомобіль марки VOLKSVAGEN модель POLO, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], рік випуску - 2011, тип - легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], колір - чорний. Вказаний договір було засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округ Кмитюком С.А.. В позові позивач вказує на те, що він як Позичальник, належним чином виконував умови укладеного договору кредиту, проводячи виплату згідно графіку, що є додатком до даного договору, однак 04.10.2013 року та 16.10.2013 року йому почали надходити листи від ТОВ «Порше Мобіліті». З даного приводу він звертався до ТОВ «Порше Мобіліті» з проханням роз'яснити причини виникнення боргу, яке залишилось без належного реагування. 04.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу,Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави на користь ТОВ «Порше Мобіліті». 11.04.2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції Пасічником Ю. В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Сазоновою О.М..Однак рішенням Липовецького районного суду від 11.03.2014 року у цивільній справі №136/351/14-ц за його, [PERSON], позовом до ТОВ «Порше Мобіліті», в якому було зазначено третіми особами: приватного нотаріуса Сазонову О.M. та Головного державного виконавця ВДВС Липовецького РУЮ, виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду набуло законної сили 27.05.2014 року відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області за наслідками його перегляду. 25.06.2014 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., будучи обізнаною про наявність спору щодо заборгованості за вищевказаним кредитним договором, повторно вчинила виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави. 22.10.2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції Завальнюком Ю.Є., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Сазоновою О.М. від 25.06.2014 року. 30.10.2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції Завальнюком Ю.Є., винесено постанову про стягнення з нього, [PERSON], судового збору в розмірі 12 517, 74 грн. на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О. М. від 25.06.2014 року. 05.12.2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції Завальнюком Ю.Є., винесено постанову про розшук майна боржника на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О. від 25.06.2014 року. Наведені вище дії Відповідачів позивач вважає незаконними та необгрунтованими, оскільки нотаріус вчиняючи виконавчі написи, не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Зокрема, розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, а саме суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено ТОВ «Порше Мобіліті» одноособово без урахування думки та позиції його, [PERSON], як позичальника, та, який не відповідає дійсній сумі заборгованості. Ураховуючи наведене позивач просив суд визнати виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №820, за договором застави рухомого майна №50003014 від 26.01.2012 року про стягнення із нього, [PERSON], грошових коштів у розмірі 123 177,41 гривень (суми боргу за кредитним договором №5000314 від 25.01.2012 року) та 2 000 гривень (витрат за вчинення виконавчого напису) таким, шо не підлягає виконанню. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. Представники відповідача ТОВ "Порше Мобіліті" та відповідачі - Головний державний виконавець відділу ДВС Липовецького РУЮ Завальнюк Ю.Є., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судове засідання не з'явились, хоча про день та час розгляду справи по суті були оповіщені в установленому законом порядку, на що вказують рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи у відсутності відповідачів чи їх представників до суду не направили. Ураховуючи те, що позивач скористався своїми правами, що передбачені ч.2 ст.158 ЦПК України, а неявку представника відповідача та інших відповідачів суд визнає не поважними, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду даної справи, що унормовані ст.169 ЦПК України, а тому здійснює розгляд справи на підставі доказів, що містяться серед матеріалів справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та давши їм належну правову оцінку, судом встановлено наступне. 25 січня 2012 року між позивачем [PERSON], та відповідачем ТОВ «Порше Мобіліті» був укладений кредитний договір за № 50003014, на підставі якого відповідач надав позивачеві кредит у розмірі 95 535, 30 грн. у еквіваленті 11 882, 50 доларів США, про що зазначено в кредитному договорі, а позивач, [PERSON], прийняв грошові кошти у визначеному договором розмірі, і зобов'язався належним чином виконувати умови договору та сплачувати щомісячні платежі, які встановлені кредитним договором згідно графіка, який є додатком до даного договору. Термін дії договору сторонами було узгоджено до 15.06.2015 року. 26.01.2012 року в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON], було укладено договір застави № 50003014, згідно умов якого Заставодавець (Боржник) передав у заставу автомобіль VOLKSWAGEN, модель POLO, 2011 року випуску, д.н. [NUMBER]. Вказаний договір застави було засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюком С.А. 04.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави автомобіль VOLKSWAGEN, модель POLO, 2011 року випуску, д.н. [NUMBER]. на задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на загальну суму 113 551 грн. 72 коп. та витрат пов'язаних з вчиненням виконавчого напису в сумі 2 000 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 1756. Вказані обставини були встановлені рішенням суду від 11.03.2014 року Липовецьким районним судом Вінницької області, відповідно до якого позов [PERSON] було задоволено та визнано виконавчий напис, вчинений 04.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про звернення стягнення на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель POLO, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], рік випуску 2011, тип - ЛЕГКОВИЙ СЕДАН - В, реєстраційний номер [NUMBER], колір чорний, що належить на праві власності [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1756 , - таким, що не підлягає виконанню. Наведене судове рішення набуло законної сили 14.10.2014 року згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області винесеної за наслідками перегляду судового рішення першої інстанції. У відповідності до правил ст.61 ч.3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом також встановлено, що 25 червня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено Виконавчий напис серія НАА №254218, який був зареєстрований в реєстрі за №820, про звернення стягнення на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель POLO, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], рік випуску 2011, тип - ЛЕГКОВИЙ СЕДАН - В, реєстраційний номер [NUMBER], колір чорний, що належить на праві власності [PERSON] в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором укладеним 25 січня 2012 року між позивачем [PERSON], та відповідачем ТОВ «Порше Мобіліті» № 50003014. Виконавчий напис було вчинено за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", які були заявлені в обсязі суми 123 177, 41 гривень заборгованості за кредитним договором. Цим же написом стягнуто із [PERSON] витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису в сумі 2 000 гривень. Виконавчий напис був звернутий до виконання шляхом направлення його до відділу ДВС за місцем проживання боржника - стягувачем. 22.10.2014 року постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького РУЮ Завальнюком Ю.Є. було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 820 виданим 25.06.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 30.10.2014 року за вищевказаним виконавчим написом нотаріуса, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Липовецького РУЮ Завальнюком Ю.Є. винесено постанову про стягнення з боржника - [PERSON] виконавчого збору у розмірі 12 517, 74 гривень. 05.12.2014 року цим же державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника за виконавчим написом нотаріуса №820, а 09.12.2014 року винесена постанова про зупинення виконавчого провадження до розгляду даної цивільної справи. Згідно із ч. 1 ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Згідно ст. 24. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, норми Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальними відносно Закону України «Про заставу». Згідно ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Аналізуючи досліджені судом докази та законодавство, що регулює виниклі правовідносини, суд дійшов до наступних висновків. Предметом доказування у спорах даної категорії є обставини, які свідчать про існування або відсутність спору між боржником та стягувачем щодо заборгованості та наявність або відсутність обставин, які свідчать про порушення нотаріусом при вчиненні виконавчого напису встановлених чинним законодавством правил вчинення нотаріальної дії. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Згідно діючого законодавства та правил ділового обороту безспірність заборгованості може бути підтверджена актом взаємозвірки між боржником та позичальником, згідно якого боржник не висловлює будь - яких обґрунтованих претензій щодо розміру заборгованості, строку, за який вона нарахована та інших документів, які підтверджують її безспірність. На підставі до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Зі змісту ч. 1 ст. 60 ЦПК України вбачається, що доказування тих обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, є обов'язком сторони. Обставини щодо наявності спору між ТОВ "Порше Мобіліті" та позивачем [PERSON] та відсутність кредитної заборгованості [PERSON] перед ТОВ "Порше Мобіліті" з моменту укладення кредитного договору - 25.01.2012 року на момент винесення виконавчого напису 04.12.2013 року було встановлено рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 11.03.2014 року, відповідно до якого позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна та Головний державний виконавець ДВС Липовецького РУЮ Пасічник Юрій Валерійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зупинення виконавчого провадження було задоволено. Вказане рішення набуло законної сили 14.10.2014 року відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області, яким рішення суду першої інстанції було залишено без змін, тому зазначені обставини не підлягають доказуванню у справі, в якій бере участь та сама особа щодо якої встановлено ці обставини. 25.06.2014 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. знову видала виконавчий напис, в якому не зазначила строк, за який провадиться стягнення всупереч вимогам закону, зокрема ст. 89 Закону України "Про нотаріат". У той же час на спростування обставин щодо безспірності заборгованості зазначеної у цьому виконавчому написі, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., не надала суду жодних доказів визначених діючим законодавством. Наведене свідчить про порушення нотаріусом вимог чинного законодавства, зокрема: ст. 87, 88 Закону "Про нотаріат", розділу 1 Постанови N 1172 від 29.06.9 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а відтак вказує на допущення нотаріусом порушення прав позивача та порушення нотаріусом при вчиненні виконавчого напису встановлених чинним законодавством правил вчинення нотаріальної дії. За таких обставин позов підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини викладені ним у позовній заяві та доведено порушення його прав саме відповідачами, які підлягають захисту судом у визначений позивачем спосіб, так як він грунтується на нормах чинного законодавства. Вирішуючи питання судових витрат суд керується нормами ст.88 ЦПК України, а відтак у разі задоволення позову присуджує до стягнення із відповідачів на користь позивача понесені позивачем судові витрати та документально підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved