Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою до ФГ\~«Зоря», обґрунтовуючи позовні вимоги таким. Позивачці на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 122623, виданого Варварівською сільською радою Юр'ївського району Дніпропетровської області 15.10.2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1610, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,375 га, кадастровий номер 1225980500:01:003:0207, розташована на території Варварівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області. Починаючи з 2004 року відповідач на підставі укладеного раніше договору оренди земельної ділянки користувався вказаною земельною ділянкою. В 2014 році строк дії договору оренди закінчився. На теперішній час ФГ\~«Зоря» користується земельною ділянкою, що належить [PERSON], на підставі договору оренди земельної ділянки від 15.12.2014 року, речове право за яким зареєстроване 06.01.2015 року реєстраційною службою Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, позивачка стверджує, що не укладала з відповідачем договору оренди належної їй земельної ділянки, на підставі чого просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 1313 від 15.12.2014 року, сторонами за яким виступають позивач та ФГ\~«Зоря», та (з урахуванням уточнених позовних вимог) скасувати державну реєстрацію права оренди. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представники третіх осіб - Реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області та Відділу Держземагентства в Юрївському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, зясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, вважає вимоги позивачки обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 122623, виданого Варварівською сільською радою Юр'ївського району Дніпропетровської області 15.10.2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1610, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,375\~га, кадастровий номер 1225980500:01:003:0207, розташована на території Варварівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області (а. с. 6). З матеріалів справи виходить, що 15 грудня 2014 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ФГ "Зоря" в особі керівника [PERSON] укладено договір оренди спірної земельної ділянки. Згідно з умовами договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,375 га, кадастровий номер 1225980500:01:003:0207, розташовану на території Варварівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, строком на 10 років (а. с. 12-13). 06.01.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області здійснено реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки, номер запису про інше речове право 8342188, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 06.01.2015 року (а.с. 15). Згідно зі ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо оренди земельної ділянки регулюються законом. В свою чергу, спеціальним законом щодо регулювання відносин, повязаних з орендою землі, являється Закон України Про оренду землі № 161-XIV від 06.10.2008 року (далі - Закон № 161-XIV). Оскільки спірні правовідносини виникли 15.12.2014 року, суд застосовує Закон № 161-XIV у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин. За вимогами ст.ст. 6, 14 Закону № 161-XIV орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Договір оренди землі укладається у письмовій формі, за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально, право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. В силу положень ч.ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість встановлюється законом. Так, відповідно до ст.ст. 2, 3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Право користування земельною ділянкою підлягає обовязковій державній реєстрації. Отже, з огляду на положення зазначених нормативних актів законом встановлена обовязкова письмова форма для договору оренди земельної ділянки, а право оренди підлягає державній реєстрації. Як встановлено судом, відповідач на підставі укладеного в письмовій формі спірного договору здійснив у порядку, визначеному законом, державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. Однак, позивачка заперечує факт підписання нею договору оренди землі та вказує на відсутність її згоди на укладення спірного правочину. Відповідно до ч. 1. ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~ ч.1-3, 5,6 ст. 203 цього Кодексу. Таким чином, правочин, як вольова дія, являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обовязки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Встановлення судом факту відсутності волевиявлення власника землі на укладення договору оренди землі (підписання договору іншою особою, яку власник землі не уповноважував діяти від його імені), є підставою для визнання його недійсним відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України. З метою дослідження справжності підпису [PERSON] в договорі оренди землі судом призначено судову почеркознавчу експертизу. Згідно з висновком № 5457-15 від 05.02.2016 року судової почеркознавчої експертизи, проведеної експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, чотири підписи від імені [PERSON] в графах «Орендодавець» договору оренди землі від 15.12.2014 року, укладеного між [PERSON] та ФГ "Зоря", додатку № 1 до Договору оренди землі від 15.12.2015 року , акті прийому-передачі землі від 15.12.2014 року та в акті визначення меж земельної ділянки (на місцевості) від 15.12.2014 року виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису (а. с. 154-158). Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ч.\~2 ст. 57 ЦПК, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема висновків експерта. Отже, той факт, що позивачка спірний договір не укладала та не підписувала, підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи. Таким чином, оскільки позивачка як орендодавець не підписувала спірний договір оренди землі, згоди та повноважень на його укладення й підписання іншій особі не надавала, є всі правові підстави вважати доведеною відсутність у неї волевиявлення на укладення договору, виходячи з положень ч. 1\~ст. 215 ЦК України, тобто визнання недійсним у зв'язку з недодержанням в момент вчинення правочину сторонами вимог, встановлених ч.\~3\~ст.203\~цього Кодексу. Крім того, відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження дійсності спірного правочину. За таких обставин, на підставі наявних у справі доказів, оцінивши їх у сукупності, враховуючи визнання позову представником відповідача, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати сторін, повязані з проведенням судових експертиз. Таким чином, з відповідача на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 2 949,12 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн., які підтверджуються платіжними документами.

Outcome: approved