Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА» (далі - ТОВ «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА», [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. Свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] о 16 годині 58 хвилині на інтернет журналі «Обозреватель» було розміщено статтю «[INFO]». Матеріал розміщено запосиланням [INFO] . Засновником і власником журналу «Обозреватель» є ТОВ «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА». Авторомстатті позначено [PERSON] , який як визначено у статті, не є працівником чи журналістом журналу «Обозреватель». У вказаній статті стверджується: «..три товарища - [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] - курируют "маленький бизнес на троих": ежемесячно при их кураторстве ассенизаторы сливают в море порядка 750 тонн нечистот из местных баз отдыха. Экологический ущерб, приносимый подобной деятельностью акватории моря, предприимчивых деятелей особо не волнует. Ведь схема приносит порядка 2 миллионов гривен в день». «Потому что те, кто зарабатывает деньги, заливая Азовское море нечистотами, должны за это ответить. Даже если прикрывающий этот в прямом и переносном смысле дурно пахущий "бизнес" [PERSON] кабинет мэра Мелитополя меняет на депутатское кресло в Верховной Раде», що містяться на інтернет журналі «Обозреватель» в статті «В шаге от катастрофы: как убивают популярный украинский курорт». Зазначає, що викладені в указаній статті висловлювання містять обвинувачення на адресу позивача в тому, що він причетний до забруднення природного середовища шляхом скоєння злочинних дій та вказують на безпосередній його зв`язок з прибутковою протиправною діяльністю, що є недостовірною інформацією. Ця інформація завдає моральної шкоди репутації позивача, його честі та гідності, підриває довіру до його діяльності як Народного депутата України. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив визнати недостовірною інформацією речення - «..три товарища - [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] - курируют « маленький бизнес на троих »: ежемесячно при их кураторстве ассенизаторы сливают в море порядка 750 тонн нечистот из местных баз отдыха. Экологический ущерб, приносимый подобной деятельностью акватории моря, предприимчивых деятелей особо не волнует. Ведь схема приносит порядка 2 миллионов гривен в день». «Потому что те, кто зарабатывает деньги, заливая Азовское море нечистотами, должны за это ответить. Даже если прикрывающий этот в прямом и переносном смысле дурно пахущий «бизнес» [PERSON] кабінет мэра Мелитополя меняет на депутатское кресло в Верховной Раде», що містяться на інтернет журналі «Обозреватель» в статті «В шаге от катастрофы: как убивают популярный украинский курорт», за посиланням [INFO]. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА» на протязі одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили опублікувати на сайті «Обозреватель» (www.obozrevatel.com) резолютивну частину судового рішення та стягнути на користь позивача сплачений судовий збір. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі (а.с. 33-34). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.122-123). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2021 року клопотання представника [PERSON] адвоката Бєляєва А. В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено (а.с.131-133). В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити. Представник ТОВ «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА» - Захарова О. М. подала заяву про проведення розгляду справи без їх участі та у задоволенні позову відмовити, направили відзив на позовну заяву (а.с.133). У березні 2020 року ТОВ «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА» подало відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просило відмовити в задоволенні позову.Відзив мотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами існування оскаржуваного матеріалу як взагалі, так і на веб-сайті https://www.obozrevatel.com як стверджує позивач на інтернет журналі «Обозреватель» та доведення його до відома будь-якого кола осіб через веб-сайт журналу «Обозреватель`і його поширення. Крім того, позивачем зазначено статтю з відповідним посиланням в мережі Інтернет, внаслідок пошуку оскаржуваного матеріалу за вказаним позивачем посиланням не вбачається наявності цього матеріалу. Більш того, у власності ТОВ «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА» відсутній інтернет журнал «Обозреватель» (а.с. 46-52). [PERSON] про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, але у судове засідання не з`явився, заяв про відкладення або слухання справи у його відсутності не направ, як і відзиву на позовну заяв. Інших заяв та клопотань до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи відзив відповідача, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.11.2019 за №24924277 до видів діяльності ТОВ «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА» входить: видання газет, телевізійних програм, виробництво, компонування та розповсюдження кіно- та відеофільмів, діяльність у сфері телевізійного мовлення, оброблення даних, розміщення інформації на веб-вуздах і пов`язана з ними діяльність, діяльність інформаційних агентств, надання інших інформаційних послуг. Засновниками ТОВ є: [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Денді ЮА»; «Кінцевими Бенефініціарними власниками (контролерами) є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . До позовної заяви додано роздрукований текст статті під заголовком «[INFO]», завірений представником [PERSON] , який містить викладений у позові зміст, а саме «..три товарища - [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] - курируют "маленький бизнес на троих": ежемесячно при их кураторстве ассенизаторы сливают в море порядка 750 тонн нечистот из местных баз отдыха. Экологический ущерб, приносимый подобной деятельностью акватории моря, предприимчивых деятелей особо не волнует. Ведь схема приносит порядка 2 миллионов гривен в день». «Потому что те, кто зарабатывает деньги, заливая Азовское море нечистотами, должны за это ответить. Даже если прикрывающий этот в прямом и переносном смысле дурно пахущий "бизнес" [PERSON] кабинет мэра Мелитополя меняет на депутатское кресло в Верховной Раде», що містяться на інтернет журналі «Обозреватель» в статті «В шаге от катастрофы: как убивают популярный украинский курорт»(а.с. 10-11). Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення у справі «Карпюк та інші проти України від 06 жовтня 2015 року). Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявляючи вимоги до ТОВ «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА» позивач посилався на те, що оспорювана ним інформація міститься на інтернет журналі «Обозреватель», власником та засновником якого є ТОВ «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА». Дослідивши надані позивачем докази, судом встановлено наступне. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.11.2019 №24924277 немістить даних про те, що ТОВ «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА» є власником та засновником інтернет журналу «Обозреватель». Інших доказів на підтвердження вказаного факту, позивач суду не надав. У позовній заяві позивач посилається на те, що статтю «[INFO]» було розміщено на інтернет журналі «Обозреватель», за посиланням [INFO] . На підтвердження своїх вимог позивач додає до позову роздрукований текст статті під заголовком «[INFO]», завірений представником [PERSON] . Проте, за результатами пошуку за вказаним позивачем посиланням, статтю «[INFO]», яка на думку позивача, була розміщена на інтернет журналі «Обозреватель», не знайдено. Інших доказів, які підтверджують розміщення на інтернет журналі «Обозреватель» статті «[INFO]», позивач суду не надав. Крім того, позивач не надав суду доказів на підтвердження факту поширення вказаної інформації відповідачами, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Слід зазначити, що дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Разом з цим, з клопотанням про призначення у справі судової експертизи для проведення комп`ютерно-технічного дослідження та дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів для встановлення власників аккаунтів, розміщених на ресурсах-посиланнях із залученням фахівців для дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) сторони не зверталися. Виходячи зі встановлених, на підставі поданих сторонами доказів, досліджених та оцінених у їх сукупності, фактичних обставин справи, враховуючи наведені вище норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт поширення оспорюваної ним інформації відповідачами, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. За таких обставин, правові підстави для задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА», [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, відсутні. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями статтею 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed