Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Золотниківської сільської ради, третя особа Тербовлянське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] та на 1/2 коридору, 1/2 кладовки та 1/2 сараю за адресою с. Золотники, вул. Шевченка, 7, Теребовлянського району за набувальною давністю. В обґрунтування вимог позивач вказує, що у 1981 році вона отримала як молодий спеціаліст у власність квартиру [ADDRESS], оскільки працювала на посаді ветеринарного фельдшера в колгоспі "Дніпро". Вказана квартира розташована у двоквартирному будинку по вул. Шевченка, 7 в с. Золотники. Протягом останніх тридцяти п"яти років вона добросовісно, безперервно, відкрито володіє та користується спірним житловим будинком, здійснює заходи щодо його утримання, збереження, а тому вважає, що набула право власності за набувальною давністю. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду письмову заяву, у якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнав. Представник Тербовлянське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не зявився, хоча про час та місце був повідомлений в установленому законом порядку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] була заповнена трудова книжка 30.03.1976 року, професія ветфельдшер. У трудовій книжці здійснено запис 03.03.1981 року про прийнятя на роботу у колгосп "Дніпро". 21.01.1994 року здійснено запис про реорганізацію колгоспу "Дніпро" в селянську спілку "Дніпро". Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД №317627, 22.07.1978 року [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] зареєстрували шлюб у Сороківській сільській раді Бучацького району. Як вбачається із довідки №2604 від 29.11.2018 року виданої виконкомом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району встановлено, що квартира [ADDRESS] в якій проживає [PERSON] в 1981 році/весною/ була надана їй та членам її сімї ,як молодому спеціалісту колгоспу «Дніпро» Теребовлянського району Тернопільської області. З моменту реєстрації за вищевказаною адресою і по даний час [PERSON] постійно проживає в даній квартирі, оплачує комунальні послуги. Колгосп «Дніпро» та його правонаступники ліквідовано 03 березня 2007 року. Інформацією щодо правовстановлюючих документів на вказане житло сільська рада не володіє. Згідно акту обстеження житлово - побутових умов проживання [PERSON] від 29.11.2018 року комісією встановлено що, [PERSON] проживає та зареєстрована з 1981 року по даний час у квартирі [ADDRESS] Як вбачається з відповіді архівного відділу Теребовлянської РДА Тернопільської області від 01.08.2018 року, в документах (рішеннях сесій ради та рішеннях виконавчого комітету) Золотниківської сільської ради та в документах (протоколах засідань правління колгоспу та уповноважених членів колгоспу) колгоспу «Дніпро» с.Золотники за 1981 - 1988 роки відомостей про надання помешкання гр..[PERSON] [ADDRESS] чи визнання права власності за вищевказамин майном немає. Відповідно до довідки №2605 від 29.11.2018 року виданої виконкомом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району, квартира [ADDRESS], в якій проживає [PERSON] на балансі Золотниківської сільської ради не перебуває. Згідно довідки №2613 від 30.11.2018 року виданої виконкомом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району, квартира [ADDRESS] в якій проживає [PERSON] складається: Коридор-4.60 кв.м, кухня-5.10 кв.м,житлова кімната-17.30 кв.м,житлова кімната- 11.80 кв.м,житлова кімната-9.40 кв.м. Окрім цього [PERSON] спільно з [PERSON]Г.,яка проживає в цьому ж будинку у квартирі 7/1 користується коридором площею 4.0 кв.м та кладовою 42.кв.м. Відповідно до виписки з погосподарської книги на [PERSON] №927 від 29.11.2018 року виданої виконкомом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району, господарство №300 за адресою вул. Шевченка,7/2, в с. Золотники, Теребовлянського району, список членів сім"ї [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] У довідці виданій Теребовлянським управлінням з експлуатації газового господарства ПАТ по газопостачанню від 21.08.2018 року №185, вказано , що [PERSON], жителька с. Золотники, вул. Шевченка, 7/2, Теребовлянського району дійсно користується природним газом з 24.03.2011 року. У довідці виданій Теребовлянським районом електромереж ВАТ "Тернопільобленерго" [PERSON], жителька с. Золотники, вул. Шевченка, 7/2, Теребовлянського району являється споживачем електроенергії з 26.07.2007 року, особовий рахунок - 310334. Згідно архівної довідки виданої комунальною архівною установою "Районни Трудовий архів" №С231 від 06.08.2018 року , У документах архівного фонду колективного сільськогосподарського підприємства селянської спілки «Дніпро» с. Золотники Теребовлянського району, Тернопільської області у книгах обліку по оплаті праці за 1981-2002 роки є відомості щодо оплати праці гр. [PERSON]. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст. ст. 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно з вимогами ст.344ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до розяснень, викладених у Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, наступне: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344ЦК). (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦКУкраїни, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8Прикінцевих та перехідних положень ЦК Українипро те, що правиластатті 344 ЦК Українипро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, щоЦК Українинабрав чинності з 1 січня 2004 року, положеннястатті 344 ЦК Українипоширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови). Відповідно до розяснень викладених у п.13 Постанови, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Як передбачено пунктом 14 Постанови, виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). Позивач достовірно довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито користуються нерухомим майном на протязі більше 35 років. Інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна, не має, а отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім цього, предстваник відповідача позов визнав, про що подали письмові заяви. Відповідно до розяснень, викладених у п. 24 ч. 3Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково, шляхом визнання за [PERSON] за набувальною давністю права власності на квартиру [ADDRESS], та на 1/2 сараю по вул. Шевченка,7, в с. Золотники, Теребовлянського району. Таким чином, оскільки частки співвласників у спірній квартирі є ідеальними, то кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно, тобто право кожного із співвласників поширюється на спірний коридор та кладову, а не на певну його частину. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності на 1/2 коридору, та 1/2 кладовки за адресою с. Золотники, вул. Шевченка, 7, Теребовлянського району за набувальною давністю, і залишаються у спільному користуванні співвласників, до задоволення не підлягають, оскільки є коридор та кладовка, є приміщеннями загального користування, а тому не може бути виділене у користування лише одному співвласнику Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково, шляхом визнання за [PERSON] за набувальною давністю права власності на квартиру [ADDRESS], та на 1/2 сараю по вул. Шевченка,7, в с. Золотники, Теребовлянського району.

Outcome: partial