Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить зняти арешт, накладений Генічеським відділом державної виконавчої служби (номер обтяжень в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 2468876 та 2468887), на спадкове майно: будинок [ADDRESS] та все майно [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що [INFO] після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . За життя відносно спадкодавця вчинялись виконавчі дії ДВС України у виконавчому провадженні, накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] та все майно спадкодавця (довідка Генічеського ВДВС від 16 жовтня 2003 року). До теперішнього часу у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існують записи про обтяження № 2468876 та 2468887 від 17 жовтня 2003 року про накладений арешт на все спадкове майно. 25 січня 2021 року позивачка отримала відмову від відповідача у знятті арешту, оскільки відповідач не має можливості зняти такий арешт без матеріалів виконавчого провадження, які було знищено у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. Позивачка вважає, що арешт обмежує здійснення нею спадкових прав та подальше розпорядження спадковим майном. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що їй невідомо у зв`язку з чим було накладено арешт, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неприбуття у судове засідання суд не повідомив. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши обґрунтованість позовної заяви, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. Згідно зі свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 02 лютого 1992 року, виданим Новодмитрівською сільською радою народних депутатів, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого вказаний [PERSON] . Згідно з листом Херсонської філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 29.03.2016 № 232/03-04/7 у словник вулиць по населеному пункту с. Новодмитрівка Генічеського району Херсонської області були внесені зміни, а саме: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть від 26.11.2004 серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у селищі Новодмитрівка Генічеського району Херсонської області. За змістом листа приватного нотаріуса Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Стребкової Н.В. від 10.11.2020 № 581/91-16 [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. За змістом довідки від 20.11.2020 № 599/01-16, наданої приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Стребковою Н.В., спадкоємицею [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] . Вона є такою, що прийняла спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину ще не видано. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами за адресою: [ADDRESS] , власником якого вказано [PERSON] , накладено арешт. Підставою обтяження зазначено довідку 18053 від 16.10.2003 Генічеської державної виконавчої служби. Реєстраційний номер обтяження: 2468876. Крім того, вбачається, що на підставі цієї ж довідки накладено арешт на все майно, власником якого є [PERSON] . Реєстраційний номер обтяження: 2468887. Згідно з довідкою від 16.10.2003 № 18053 Генічеський ВДВС забороняє проводити будь-які дії, пов`язані з відчуженням майна боржника [PERSON] , 1936 р.н., який мешкає у [ADDRESS] . Згідно з листом Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.01.2021 №\~1800 виконавче провадження, де боржником визначений [PERSON] та на підставі якого накладено арешт, знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання. Станом на 25 січня 2021 року виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON] на виконанні не перебуває. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.п.1, 3 Глави 13 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок № 296/5) нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За приписами п.п. 4.14, 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 4.17 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку № 296/5 якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Отже, наявність арешту на майно спадкодавця перешкоджає позивачці, як спадкоємиці за законом, оформити спадщину на майно після смерті свого племінника та стала підставою затримки у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені частиною 4 статті 59 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), та їх перелік є виключним. Такими підставами є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". За приписами ч. 5 ст. 59 Закону № 1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Генічеський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив листом від 25.01.2021 № 1800 повідомив представника [PERSON] , що виконавче провадження, де Боржником визначений [PERSON] , на підставі якого накладено арешт, знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання. Станом на 25.01.2021 виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON] на виконанні не перебуває. Тому для зняття арешту необхідно звернутись до суду. За правилами, встановленими п. 1 розділу Х, п.п. 1, 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 № 1829/5, завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше 01 серпня поточного року та 01 лютого наступного року. Передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Зважаючи на викладені обставини, враховуючи, що матеріали виконавчого провадження, в межах якого був накладений арешт на даний час знищені, що вказує на завершення виконавчого провадження, а, отже арешт продовжує існувати без відповідної правової підстави для цього, як наслідок, порушуються права позивачки на отримання нею свідоцтва про спадщину, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved