Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

22 травня 2020 року представник позивача засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ФОП [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 10767,52 гривні, витрати на правову допомогу в розмірі 3500 гривень та судовий збір в розмірі 840,80 гривень. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 24.02.2016 року між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6935949. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ "УПСК" взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки "МАЗ 8114" державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 10 листопада 2016 року о 21:10 годин по автодорозі Стрий-3ам`янка 673 км + 550 м, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "ВАЗ 21013", державний реєстраційний номер [NUMBER] з причіпом "МАЗ 8114", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля "DAF", державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", з напівпричепом "МЕСА", реєстраційний номер [NUMBER] , шо належить ТОВ "ТЕМП". Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07 лютого 2017 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу "DAF", державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля "DAF, державний реєстраційний номер [NUMBER] , - TOB "ТЕМП" звернулося до ПрАТ "УПСК" із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АЕ/6935949 від 24.02.2016 року. На підставі страхового акта №ОЦ/019/000/17/0028 від 19.05.2017 року ПрАТ "УПСК" було виплачено страхове відшкодування в розмір 10767 гривень 52 копійки, Представник позивача зазначає, що у ПрАТ "УПСК" з моменту виплати страхового відшкодування виникло право регресної вимоги. 16 березня 2020 року між ПрАТ "УПСК" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено Договір № 13/03/2020 про відступлення права вимоги на відшкодування у порядку регресу збитків, завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився, надіслав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності, погодився на заочний розгляд справи (а.с. 62). Відповідачу [PERSON] судові виклики надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судові виклики на 07 жовтня 2020 року на 11:30 годину, та на 19 листопада 2020 року на 14:00 годину відповідач отримав, про що свідчать розписка про отримання повідомлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 52, 65). Окрім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 60). Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив. За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З вищевказаних підстав суд дійшов висновку про наявність умов для заочного розгляду даної справи та ухвалив заочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 лютого 2016 року між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" (надалі-ПрАТ"УПСК") та [PERSON] укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6935949, а саме транспортного засобу марки "МАЗ 8114", причіп легковий, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується полісом № АЕ/6935949, строк дії договору з 24 лютого 2016 року по 24 лютого 2017 року (а.с.12). За умовами вказаного Полісу страхування ПрАТ "УПСК" взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки "МАЗ 8114", причіп легковий, державний реєстраційний номер [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам, зокрема, за шкоду заподіяну майну - 100000 гривень, франшиза -500 гривень. Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07 лютого 2017 року, яка набрала законної сили 20 лютого 2017 року, встановлено, що [PERSON] 10 листопада 2016 року близько 21.10 години, по а/д Стрий-Знам`янка 673 км + 550 м, керуючи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21013, не вибрав безпечну швидкість не врахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозив в причепі, а саме горіх вагою близько 650 кг, та технічний стан причепу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, допустив відрив правого колеса причепа, яке викотилось на зустрічну смугу, по якій рухався автомобіль "DAF" реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом "МЕGA" реєстраційний номер [NUMBER] та зіткнулось з передньою лівою частиною автомобіля "DAF", що призвело до настання ДТП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Причиною ДТП стало порушення [PERSON] вимог п. 12.1 ПДР. Вказаною постановою відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень (а.с. 15-16). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З довідки № 30163195581875192 про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 10 листопада 2016 року о 21:10 на 683 км + 550 м автодороги М-12 Стрій-Тернопіль-Кировоград-Знам`янка, та витягу з бази МТСБУ вбачається, що на час ДТП відповідач [PERSON] мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу, причепу марки "МАЗ 8114" реєстраційний номер [NUMBER] , який був застрахований в ПрАТ "Українська-пожежно страхова компанія", поліс №АЕ6935949 (а.с.13, 14). Відповідно до страхового акту № ОЦ/019/000/17/0028 вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу деталей згідно ремонтної калькуляції № 1362 від 23.03.2017 року та розрахунку коефіцієнта фізичного зносу № 1362 від 23.03.2017 року без ПДВ складає 11267,52 гривні; на підставі умов договору страхування з врахуванням безумовної франшизи (500,00 гривень) підлягає перерахуванню страхове відшкодування у розмірі 10767,52 гривні (а.с.28). Як вбачається з копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих Жовтоводським ВРЕВ ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, власником транспортних засобів силового тягача марки "DAF CF 85.3880" реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричепа-самоскида марки "МЕGA" реєстраційний номер [NUMBER] , є ТОВ "ТЕМП" (а.с.22). Власник пошкодженого транспортного засобу ТОВ "ТЕМП" 12 травня 2017 року звернувся до Кировоградської філії ПрАТ "УПСК" з заявою про страхове відшкодування витрат, пов`язаних з пошкодженням транспортного засобу силового тягача марки DAF CF 85.3880 реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.20). З платіжного доручення № 259 від 24 травня 2017 року видно, що 24 травня 2017 року ПрАТ КФ "Українська пожежно-страхова компанія" на рахунок ТОВ "ТЕМП" було перераховано 10767,52 гривні - страхове відшкодування за автомобіль DAF CF 85.3880 реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 29). За вих. № РУ/019/000/17/0028 від 04.07.2017 року [PERSON] було направлено претензію про відшкодування ПрАТ "УПСК" збитків в порядку регресу в розмірі 10767,52 гривні (а.с.30). 16 березня 2020 року між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор набуває права первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору (а.с. 5-11). З урахуванням викладеного позивач вважає, що до нього перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] збитків в порядку регресу у розмірі 10767,52 гривні. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 3 ст.512 ЦК України встановлено. що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 року (справа № 465/646/11) наголосила, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю встановлюються законом. За положеннями пункту 1.2 ст.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування". Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про страхування" встановлено, що страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, зокрема, є: фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України "Про господарські товариства", з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності (далі - страховики-резиденти). Відповідно до п."г" п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. В силу наведених положень фізична особа-підприємець не наділена правом мати статус страховика та надавати страхові послуги, оскільки такі послуги надаються лише юридичними особами, які спеціально створені для здійснення страхової діяльності та одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Судом встановлено, що за договором про відступлення права вимоги від 16 березня 2020 року відбулася заміна кредитора у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а саме Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", який є юридичною особою, спеціально створеною для здійснення страхової діяльності та такою, що одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності, на фізичну особу-підприємця [PERSON] , який в силу Закону не є страховиком та не може надавати страхові послуги згідно з наведеними нормами права. Отже, відступлення права вимоги в даному випадку суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 979 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі договору страхування, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, страховик - юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Аналогічна правова позиція висловлена Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2018 року у кредитних зобов`язаннях щодо заміни кредитодавця, яким може бути банк або інша фінансова установа, до яких в силу закону не відноситься фізична особа (справа № 909/968/16). Таким чином, твердження представника позивача, що ФОП [PERSON] на підставі договору відступлення права вимоги набув права кредитора і має право на відшкодування страхової виплати з [PERSON] в порядку регресу, не грунтуються на вимогах законодавства. ФОП [PERSON] не є юридичною особою яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на страхові послуги (страхова організація) і не може мати статус страховика. Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно ч.2 п.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed