Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

І. Описова частина Короткий зміст позовних вимог До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 10.11.2020 надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму боргу 44478,79 гривень. Свій позов\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що 28.02.2014 між ПАТ " ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2008244902 від 28.02.2014, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 36358,00 грн зі строком повернення кредитних коштів до 28.02.2019 із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 15% річних. 13.06.2016 між\~ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" укладено договір факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016, відповідно до якого перше відступило останньому право вимоги до відповідача по кредитному договору № 2008244902 від 28.02.2014. Між\~ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та ТОВ "ФК "Прайм Альянс" 29.01.2019 укладено договір факторингу №29/01/19-2, відповідно до якого перше відступило останньому право вимоги до відповідача по кредитному договору. Однак, [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором налічується часткова заборгованість у розмірі 44 478,79 грн, яка складається із тіла кредиту 34688,39 грн, а також індексу інфляції та 3 % річних у відповідності до ст. 625 ЦК України станом на 09.10.2020, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилась. Суд зазначає, що справа призначалась до розгляду на 18.01.2021, 02.03.2021, 21.04.2021, 24.06.2021. Представником відповідача 02.03.2021, 21.04.2021, 24.06.2021 подавались заяви про відкладення розгляду справи. Суд зазначає, що представником відповідача 25.01.2021 надано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у розгляді іншого кримінального провадження. Водночас доказів такого розгляду суду не надано. Також дана цивільна справа призначалася за два місяці, що давало змогу представникові відповідача належним чином планувати свою участь в судовому засіданні. Суд зазначає, що справа перебуває в суді близько шести місяців. Судом неодноразово відкладався розгляд справи та суд сприяв тому щоб відповідач та його представник мали можливість як прийняти участь у розгляді справи так і надати будь-які докази в обґрунтування своєї позиції, проте впродовж цього часу відповідачем не подано відзиву або заяви про намір подати суду відзив, а також будь-яких заяв щодо суті спору, подаються лише заяви про відкладення розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За таких обставин суд вважає, що у задоволенні заяви представника відповідача в черговому відкладенні розгляду справи слід відмовити та розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Інші процесуальні дії у справі Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також заявку на отримання процесуальних документів в електронній формі. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Мотивувальна частина. Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28 лютого 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2008244902, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 36358, 00 грн зі строком повернення кредитних коштів до 28.02.2019 із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 15% річних (а.с.5-8). Між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 13 червня 2016 року було укладено Договір факторингу №13/06/16, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за кредитним договором №2008244902 від 28.02.2014, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] ( а.с. 10-15). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»29 січня 2019 року було укладено Договір факторингу № 29/01/19-2, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право вимоги за кредитним договором № 2008244902 від 28.02.2014, укладеного між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с. 16-20) . Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №2008244902 від 28.02.2014 налічується заборгованість за період з 09.10.2017 по 09.10.2020 у розмірі 44478,79 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34688,39 грн, інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 6665,40 грн та 3% річних у розмірі 3125,00 гривень. АТ "ОТП Банк" свої зобов`язання перед відповідачем виконало належним чином, перерахувавши обумовлену договором № 2008244902 від 28.02.2014 суму у розмірі 30600,00 грн, що підтверджується заявою на видачу готівки № 10 від 28.02.2014, яка підписана відповідачем (а.с.8). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до положень ст.ст.78, 79 ЦПК України, достатніми та достовірними є докази, на підставі яких можливо встановити дійсні обставини справи та які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.89 ЦПК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За змістом положень ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Положеннями ст.625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання частини другої цієї статті, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тобто після припинення встановленого строку кредитування права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, яким йому було надано кредит строком до 28 лютого 2019 року. Заборгованість за тілом кредиту становить 34688,39 грн. Натомість просить стягнути інфляційні втрати і 3% річних, нарахування яких здійснив за період з 09.10.2017 по 09.10.2020. Кредитним договором сторони встановили графік погашення платежів. Який відповідачем був порушений. Вимог про дострокове погашення кредиту кредитодавець не пред`являв. Оскільки строк кредитування визначений у договорі закінчився 28.02.2019, то стягнення передбачених ч.2 ст.625 ЦК України інфляційних втрат і 3% річних можливо здійснити тільки починаючи з 01.03.2019. Щодо порядку розрахунку інфляційних втрат Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові №910/13071/19 від 20.11.2020 підтвердила правовий висновок, згідно із яким, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів)= 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується. Виходячи з викладеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат і 3% річних на прострочену суму боргу підлягають частковому задоволенню. Ці компенсаційні витрати мають бути стягнуті за період з 01.03.2019 по 09.10.2020 (588днів). За підрахунком суду 3% річних за цей період буде становити 1676,45 гривень. Загальний індекс інфляції за період березень 2019 року - жовтень 2020 року становить 104,3%. Сума інфляційних втрат за цей період за підрахунком суду становить 1491,60 гривень. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 37856,44 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 34688,39 грн, інфляційні втрати 1491,60 грн та 3% річних у розмірі 1676,45 гривень. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджуються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1789,04 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial