Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень представників позивача в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № б/н від 21.04.2008 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 7000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та позивачем договір, про що підтверджується його підписом у заяві. При укладенні даного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідно до п.3.1 Умов та правил надання банківських послуг, до яких приєднався відповідач підписавши заяву від 21.04.2008 року, договір укладається шляхом підписання заяви та відкриття рахунку. Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом на інших витрат. Відповідно до п.6.5, п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Позивач свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому в договорі розмірі шляхом видачі платіжної картки з терміном дії до 05.2011 року. Однак [PERSON] свої зобов'язання порушив, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 30.09.2013 року в нього виникла заборгованість в сумі 22624 гривні 83 копійки, в тому числі: заборгованість за кредитом - 6150 гривень 41 копійка; заборгованість за процентами за користування кредитом - 12090 гривень 36 копійок; заборгованість з комісії за користування кредитом - 2830 гривень 50 копійок; штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф (процентна складова) - 1053 гривні 56 копійок. Крім того, представник позивача пояснила, що факт користування платіжною картою саме [PERSON] підтверджується тим, що він 8 разів перераховував кошти з карти, яка була йому видана на підставі вищевказаного договору на свій рахунок в ПАТ "Укрсоцбанк", що підтверджується випискою по рахунку [NUMBER] в ПАТ КБ "Приватбанк", випискою по рахунку [NUMBER] в ПАТ "Укрсоцбанк", дублікатами квитанцій. При перерахунку коштів ПАТ КБ "Приватбанк" знімалась комісія в розмірі 1%, тому на рахунок ПАТ "Укрсоцбанк" приходили суми грошей з відрахування вказаного розміру комісії. Перерахування коштів здійснювалося з рахунку [PERSON] через загальний транзитний рахунок ПАТ КБ "Приватбанк" на рахунок [PERSON] в ПАТ "Укрсоцбанк". На підставі наведеного представник позивача просила позов задоволити, стягнути з стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.04.2008 року в сумі 22624 гривні 83 копійки та судові витрати у справі. В судовому засіданні відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що дійсно звертався в ПАТ КБ "Приватбанк" з наміром укласти кредитний договір, подавав копії свого паспорта та інших своїх документів, однак кредит йому не надали. Не пам'ятає, які саме документи в банку підписував, але якщо почеркознавча експертиза вказала, що в заяві та довідці про умови кредитування стоїть його підпис, значить він їх підписував. Проте кредитну карту не отримував, що підтвердила вказана експертиза, гроші з неї не знімав. Платіжних карт ПАТ КБ "Приватбанк" в нього немає. Зазначив, що в ПАТ "Укрсоцбанк" в нього був відкритий рахунок, на який приходили гроші від клієнтів як плата за надані послуги, оскільки він на той час займався бізнесом. Проте не цікавився хто і за що йому платив, документи за час його підприємницької діяльності не збереглися. Не пам'ятає чи користувався коштами, які приходили на його рахунок в ПАТ "Укрсоцбанк". Представник відповідача пояснив, що [PERSON] подавав документи в ПАТ КБ "Приватбанк" для отримання кредиту, однак кредитну карту не отримував, що підтвердила почеркознавча експертиза. Кредитну карту отримала інша невстановлена особа, тому в просив в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 21.04.2008 року відповідач [PERSON] отримав у ЗАТ КБ "Приватбанк" (правонаступником якого ж ПАТ КБ "Приватбанк") кредит у розмірі 7000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків в розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами договору сплата заборгованості по кредиту проводиться щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості до 25 числа місяця наступного за звітним, також нараховується процентна ставка на суму простроченої заборгованості в розмірі 5% в місяць. Договором також передбачено порядок та умови сплати комісії за користування кредитом на інших витрат. Відповідач погодився з тим, що заява від 21.04.2008 року разом з Умовами та правилами банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та позивачем договір, про що свідчить його підпис в заяві. При цьому в своїм підписом в заяві клієнта від 21.04.2008 року підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими Банком умовами кредитування. На підставі даного договору, 29.04.2008 року [PERSON] було відкрито рахунок [NUMBER], а 21.05.2008 року видано карту [NUMBER] з терміном дії до 05.2011 року. Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п.6.5, п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в 2008 році працювала в Нетішинському відділенні ПАТ КБ "Приватбанк" - обслуговувала "vip клієнтів" та видавала Gold карти. Пам'ятає, що відповідач приніс всі необхідні документи, вона оформила договір, а потім видала йому кредитну карту за отримання якої він розписався у відповідному журналі та в заяві - анкеті в її присутності. Крім того, у 2008 році на всіх картах Gold - клубу розміщувалася фотографія клієнта, тому видати її іншій особі вона не могла. Добре пам'ятає, що видавала карту відповідачу, якого впізнала в судовому засіданні, оскільки такі видавалися невеликій кількості клієнтів. З виписки по рахунку [PERSON] [NUMBER] в ПАТ КБ "Приватбанк", виписки по рахунку ФОП [PERSON] [NUMBER] в ПАТ "Укрсоцбанк", вбачається, що 26.06.2008 року з рахунку [NUMBER] в ПАТ КБ "Приватбанк" були перераховані кошти в сумі 7000 гривень, а 27.06.2008 року на рахунок [NUMBER] в ПАТ "Укрсоцбанк" надійшли з ПАТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі 7000 гривень, призначення платежу: [PERSON] за покупку товарів. 30.07.2008 року з рахунку [NUMBER] в ПАТ КБ "Приватбанк" були перераховані кошти в сумі 6623,58 грн., а 31.07.2008 року на рахунок [NUMBER] в ПАТ "Укрсоцбанк", надійшли з ПАТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі 6558 гривень, призначення платежу: [PERSON] оплата зг. рах.№ 30 від 30.07.08 року. 29.08.2008 року з рахунку [NUMBER] в ПАТ КБ "Приватбанк" були перераховані кошти в сумі 6999,3 грн., а 01.09.2008 року на рахунок [NUMBER] в ПАТ "Укрсоцбанк", надійшли з ПАТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі 6930 гривень, призначення платежу: [PERSON] за послуги зг.рах №34 від 29.08.08 року. 29.09.2008 року з рахунку [NUMBER] в ПАТ КБ "Приватбанк" були перераховані кошти в сумі 6989,2 грн., а 30.09.2008 року на рахунок [NUMBER] в ПАТ "Укрсоцбанк", надійшли з ПАТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі 6920 гривень, призначення платежу: [PERSON] за послуги зг. дог. №39 від 29.09.2008 року. 30.10.2008 року з рахунку [NUMBER] в ПАТ КБ "Приватбанк" були перераховані кошти в сумі 6999,3 грн., а 31.10.2008 року на рахунок [NUMBER] в ПАТ "Укрсоцбанк", надійшли з ПАТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі 6930 гривень, призначення платежу: [PERSON] оплата за послуги. 05.12.2008 року з рахунку [NUMBER] в ПАТ КБ "Приватбанк" були перераховані кошти в сумі 7001,3 грн., а 05.12.2008 року на рахунок [NUMBER] в ПАТ "Укрсоцбанк", надійшли з ПАТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі 6930 гривень, призначення платежу: [PERSON] плата з послуги згідно рах.№ 51. 13.01.2009 року з рахунку [NUMBER] в ПАТ КБ "Приватбанк" були перераховані кошти в сумі 6855,88 грн., а 14.01.2009 року на рахунок [NUMBER] в ПАТ "Укрсоцбанк", надійшли з КБ "Приватбанк" кошти в сумі 6788 гривень, призначення платежу: [PERSON] плата за послуги зг. рах. №57. 19.02.2009 року з рахунку [NUMBER] в ПАТ КБ "Приватбанк" були перераховані кошти в сумі 6094,7 грн., а 19.02.2009 року на рахунок [NUMBER] в ПАТ "Укрсоцбанк", надійшли з ПАТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі 6032 гривень, призначення платежу: [PERSON] плата за послуги зг. наклад №63. З наведеного вбачається, що з рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON] в ПАТ КБ "Приватбанк" у 2008 - 2009 роках сім разів були перераховані вищевказані суми коштів, а на рахунок [NUMBER], відкритий на ім'я ФОП [PERSON] в ПАТ "Укрсоцбанк" сім разів надходили суми грошей з відрахуванням 1% від сум, що перераховувались ПАТ КБ "Приватбанк", що відповідає поясненням представника позивача про те, що при перерахунку банком знімається комісія в розмірі 1%. Крім того, один раз було перераховано з рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON] в ПАТ КБ "Приватбанк" 7000 гривень і така ж сума надійшла на рахунок [NUMBER], відкритий на ім'я ФОП [PERSON] в ПАТ "Укрсоцбанк". Крім того, сам [PERSON] пояснив, що платіжних карт ПАТ КБ "Приватбанк" в нього немає. З виписки по рахунку ФОП [PERSON] [NUMBER] в ПАТ "Укрсоцбанк" також вбачається, що вищевказаними коштами, які надходили з ПАТ КБ "Приватбанк" на цей рахунок [NUMBER] відповідач фактично користувався, здійснював оплату товарів та послуг. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] укладав з ПАТ КБ "Приватбанк" кредитний договір від 21.04.2008 року, отримував кредитну карту, відкриту на його підставі та користувався кредитними коштами, тобто фактично отримав їх. Суд не приймає до уваги та оцінює критично висновок експертів за результатами проведення судово - технічної та почеркознавчої експертизи № 177/178/14-21 від 05.05.2014 року про те, що підпис від імені [PERSON] в графі "Підпис клієнта" на заяві позичальника від 21.04.2008 року виконаний не [PERSON], а іншою особою із ретельним наслідуванням підпису [PERSON] та пояснення відповідача про те, що він не отримував кредитну карту, відкриту на підставі кредитного договору від 21.04.2008 року та не користувався кредитними коштами, оскільки вони повністю спростовуються вищевикладеними доказами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.04.2008 року, станом на 30.09.2013 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить - 22624 гривні 83 копійки, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 6150 гривень 41 копійка; - заборгованість за процентами - 12090 гривень 36 копійок; - заборгованість з комісії - 2830 гривень 50 копійок; - штраф (фіксована частина) - 500 гривень; - штраф (процентна складова) - 1053 гривні 56 копійок. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобов'язання, передбачені кредитним договором та добровільно не сплатив заборгованість в сумі 22624 гривні 83 копійки, тому вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача разом із сумою судового збору.

Outcome: approved