Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 17 липня 1999 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначив, що у грудні 2007 року зазнав тілесних ушкоджень та згідно висновку МСЕК з 10.12.2007 року є інвалідок ІІ групи довічно. З цього ж часу, відповідачка почала його принижувати, негативно відноситися до нього, а з липня 2012 року припинила з ним сімейно-шлюбні відносини. Посилаючись на ст. 75 СК України та на те, що він не працює, є інвалідом ІІ групи, потребує значної матеріальної допомоги на ліки та харчування, а відповідачка відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на його утримання, працює та має інші доходи, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на його користь в розмірі 1/2 частки від усіх її доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та довічно. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Пояснив, що позивач, укладаючи шлюб з відповідачкою, мав намір створити міцну та дружню сім'ю. Протягом всього часу проживання з відповідачкою, [PERSON] усі зароблені кошти витрачав на сім'ю та дітей відповідачки від першого шлюбу, займався їх вихованням. З 10.12.2007 року позивач є інвалідом ІІ групи довічно, не працює та отримує невелику пенсію. У зв'язку з незадовільним станом здоров'я та мізерним розміром пенсії [PERSON] потребує значної матеріальної допомоги на придбання ліків, харчування. Зазначив, що відповідачка має краще матеріальне становище, працює та отримує інші доходи від здачі квартири в оренду. Крім того, отримує на свою користь аліменти на дітей, які сплачує позивач. Вважає, що [PERSON] взмозі сплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1/2 частки від свого заробітку. Представник відповідачки у судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що відповідачка не спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON], оскільки часто хворіє, має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей, які хворіють на органічне ураження центральної нервової системи та потребують постійного лікування. Крім того, позивачка допомагає своїх дочці від першого шлюбу [PERSON], яка навчається на другому курсі Інституту розвитку дитини напрямку підготовки "Дошкільна освіта" на контрактній формі навчання та надає матеріальну допомогу на утримання онучок. Зазначив, що позивач отримує доходи, які більші ніж встановлений законом прожитковий мінімум на місяць, проживає сам, а тому може сам матеріально себе забезпечувати. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 липня 1999 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 17 липня 1999 року актовий запис № 453 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, [PERSON] отримує маленьку пенсію, є інвалідок ІІ групи, інших доходів не має. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Таким чином, умовами для утримання відповідачкою свого чоловіка є, зокрема, наявність необхідності матеріальної допомоги останнього та встановлення розміру прожиткового мінімуму. Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що позивач не працює (а.с. 21-22) та є інвалідок ІІ групи загального захворювання довічно (а.с. 4). При цьому, представник позивача зазначає, що розмір пенсії позивача становить 2 176, 86 грн., відповідачка отримує значно більший дохід. За станом здоров'я [PERSON] потребує лікування та витрачає щомісячно великі суми на придбання ліків. Набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.99 р. N 966-XIV). Суму прожиткового мінімуму на 2013 рік на одну особу в розрахунку на місяць встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" для осіб, які втратили працездатність, прожитковий мінімум становить: з 1 січня - 894 гривні, з 1 грудня - 949 гривень. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" установлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 949 гривень, з 1 липня - 974 гривні, з 1 жовтня - 1014 гривень. Таким чином, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Відповідно до довідки ГУПФУ в м. Києві від 02 січня 2014 року [PERSON] отримує пенсію за вислугу років щомісячно У розмірі 2 176 грн. 86 коп. (а.с. 135), що значно перевищує прожитковий мінімум на одну особу, який встановлений у 2013-2014 роках. Також до суми пенсії включаються доплати на дітей (а. с. 20). Крім того, однією з необхідних умов отримання дружиною (чоловіком) аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Відповідачка працює в Київській міській дирекції УДППЗ "Укрпошта" Північний поштамп та отримує середню заробітну плату в розмірі 3 830 грн. (а.с. 72). Під час з'ясування матеріального становища відповідачки, згідно даних відповіді ГУ Міндоходів у м. Києві ДПІ у Подільському районі судом встановлено, що відповідачка за період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року отримувала лише заробітну плату (а.с.132) Як пояснив у судовому засіданні представник відповідачки, остання має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки спеціальної школи-інтернат № 15 м. Києва від 11.09.2013 року неповнолітні навчаються в 7-А класі з 01 вересня 2006 року та перебувають на неповному державному забезпеченні (а.с. 23). Крім того, як вбачається з виписок з історії хвороби [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], діти страждають на органічне ураження центральної нервової системи в формі затримання психічного розвитку (а.с. 30-33, 37-40, 84-85) та потребують постійного лікування. Неповнолітні навчаються також в Київській дитячій музичній школі ДМШ № 35 по класу труби з вересня 2013 року, що підтверджується довідкою (а.с. 117), витрати за оплату даного навчання несе відповідачка (а.с. 118-119). Згідно довідки Інституту проблем болю від 30.10.2013 року [PERSON] з 23.09.2013 року проходить курс амбулаторного лікування нейрометамерної рефлексотерапії та метамерного введення церебролизину, амінокислот (а.с. 74), своє лікування оплачує сама (а.с. 75). Як встановлено в судовому засідання, відповідачка також має на своєму утриманні двох дітей від першого шлюбу та двох онучок (а.с. 80-81). Донька [PERSON] навчається на другому курсі Інституту розвитку дитини напрямку підготовки "Дошкільна освіта" на контрактній формі навчання (а.с. 77). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Частиною 4 цієї статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, доводи позивача про те, що відповідачка може надавати на його утримання аліменти у розмірі 1/2 частини її доходів, щомісячно свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли та спростовуються дослідженими матеріалами справи. Позивач також посилається на те, що згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 23.01.2007 року він сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання двох неповнолітніх синів (а.с. 66). При цьому суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя. Згідно довідки ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 23.10.2013 року [PERSON] за період з 01.04.2013 року по 30.09.2013 року не отримувала аліментів від [PERSON] (а.с. 73). Як вбачається з довідки ГУПФУ в м. Києві від 05.12.2013 року [PERSON] сплатив аліменти лише за грудень 2013 року на користь відповідачки (а.с. 116). Не можуть бути взяті до уваги судом посилання представника позивача на ту обставину, що нею отримуються інші доходи від здавання квартири в оренду за адресою [ADDRESS] (а.с. 24), оскільки дана квартира не придатна для проживання (а.с. 82) та не надано доказів, які б підтверджувати ці твердження. Крім того, згідно листа УДАІ в м. Києві, за позивачем зареєстрований автомобіль ГАЗ 2752-414 д.н.з. [NUMBER] (а.с. 54). Право на утримання непрацездатний або той, хто потребує матеріальної допомоги, може реалізувати лише за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Наявність такої можливості визначається порівнянням доходів кожного з подружжя, співвідношенням їх з прожитковим мінімумом і з реальними витратами кожного з подружжя. Само по собі отримання одним з подружжя більш високого доходу не є підставою для відрахування частини його доходу на користь іншого з подружжя. Відтак, той факт, що [PERSON] отримує значно більші доходи ніж [PERSON] не є підставою для призначення утримання позивача. Представник позивача у судовому засіданні не довів, що відповідачка крім заробітної плати має інші доходи. Враховуючи, що відповідачка хворіє, має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей від шлюбу з позивачем та двох дітей від першого шлюбу, також надає допомогу доньці [PERSON] на утримання неповнолітніх доньок, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed