Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 23 червня 2016 року між ним та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг, за умовами якого Позивач, як "агентство", взяв на себе зобов'язання надати Відповідачу послуги щодо пошуку потенційних покупців на об'єкт нерухомості належний Відповідачу, а саме: двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Стартову ціну об'єкта нерухомості сторони визначили в сумі 875000,00 грн. що є еквівалентом 35000,00 доларів США по курсу НБУ. Термін дії договору сторони встановили з 23 червня 2016 року до 01 жовтня 2016 року. Позивачем було організовано огляд об'єкта потенційним покупцем - [PERSON], проведено переддоговірну роботу, надано необхідну цікавлячу потенційного покупця інформацію. Однак, як стало відомо Позивачу на початку серпня місяця 2016 року, 27 липня 2016 року Відповідач без повідомлення та без участі Позивача, як агентства, уклав із [PERSON] Договір купівлі-продажу квартири № 1795, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Радіоновою Наталією Вікторівною. Таким чином, Відповідач порушила умови Договору про надання послуг від 23 червня 2016 року, оскільки уклала угоду по відчуженню об'єкта без повідомлення та участі агентства (п.3.5. Договору), та не здійснила оплату послуг агентства в день оформлення угоди (п.2.3. Договору). Таким чином, внаслідок порушення відповідаччкою умов договору про надання послуг від 23 червня 2016 року, позивач отримав право на отримання від відповідачки: а) оплати послуг агентства в сумі - 1000,00 грн. ; б) сплати неустойки за прострочення оплати послуг агентства загалом в сумі - 2057,89 грн., у складі: - пеня, згідно п.3.3. Договору - 1% за кожен день прострочення, тобто з 27 липня 2016 року по 09 лютого 2017 року, що становить: 1000,00 грн. х 1% х 197 діб = 1970,00 грн.; інфляційні, за весь час прострочення: 1000,00 грн. х (99,7 х 101,8 х 102,8 х 101,8 х 100,9): 100-1000,00 грн. = 71,70грн., три проценти річних від простроченої суми: 1000 : 365 х 0,03 х 197 = 16,19 грн. в) штрафні санкції в розмірі 5% від стартової ціни об'єкта: 875000,00 грн. х 5% = 43750,00 грн. , або еквівалент 5% від 35000,00 доларів США по курсу НБУ, які просить стягнути з відповідача та судові витрати. Позивачем вчинялись дії по досудовому врегулюванню спору, так, зокрема, велись неодноразові телефонні розмови, а після того як відповідачка почала ухилятись від телефонних розмов і особистих зустрічей, позивачем 09 грудня 2016 року було направлено на останню відому адресу Відповідача претензію-вимогу про проведення розрахунків. Лист з вищевказаною вимогою повернувся з відміткою про повернення «за закінченням терміну зберігання» 14 січня 2017 року. В судовму засіданні представник позивача Грищук Б.А. пояснив, що позивачка сама підтвердила, що приходили покупці і дивились квартиру. Квартиру спочатку відкривали сусіди, а потім вона перадала ключі їм. Вона один раз компенсувала позивачу суму вартості бензину, коли вони приїжджали до неї підписати договір. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила, що на момент укладення договору з позивачем в 2016 році квартира ще не була оформлена. В її батька була дочка від першого шлюбу і 1/6 частка квартири, за рішенням Вінницького міського суду належала сестрі, а решта 5/6 часткок - їй. Коли вона вступила в спадщину і в неї з'явився покупець, вона повідомила про це позивачу і запропонувала заплатити йому за його послуги 200 доларів США. Він відповів, що на даний час знаходиться на морі і за свої послуги вимагав 400 доларів США. Вона не погодилась, так як позивач помістив оголошення про продаж квартири в інтернеті і лише одному покупцю його працівниця показувала квартиру. Ключі від квартири були в сусідки, тому вона впевнена, що позивачем квартиру було показано лише один раз, тому вважає, що за надані позивачем послуги така сума занадто велика. Позивачу вона заплатила лише 300 грн. на бензин, оскільки він приїжджав до неї в с. Калнишівку Тиврівського району, щоб оформити документи. Суд, вислухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦКУ визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною першою статті 624 ЦКУ передбачено, що, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Стаття 625 ЦКУ встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання: 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Підстави виникнення права на неустойку наведені в ст. 550 ЦКУ, а саме: право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 552 ЦК України сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного судочинства є свобода договору, а відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Ст. 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до умов ч. 2,3 ст. 214 ЦК України особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. 23 червня 2016 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг (а.с. 6), за умовами якого позивач, як "агентство", взяв на себе зобов'язання надати відповідачу послуги щодо пошуку потенційних покупців на об'єкт нерухомості належний відповідачу, а саме: двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Стартову ціну об'єкта нерухомості сторони визначили в сумі 875000,00 грн. що є еквівалентом 35000,00 доларів США по курсу НБУ. Також умовами Договору передбачено, що: по п. 2.1. Договору Позивач бере на себе обов'язки про наступне: пошук покупців з використанням всіх можливостей агентства; організація огляду об'єкта покупцями в зручний для клієнта (Відповідача) час; надання допомоги в підготуванні документів, необхідних для продажу об'єкта; надання клієнту консультаційних послуг з питань оформлення договору відчуження об'єкта. по п. 2.3. Договору відповідач бере на себе обов'язки про наступне: прийняти надані агентством послуги; оплатити послуги агентства у розмірі 1000,00 грн., у випадку відчуження клієнтом об'єкта будь-якій особі або розірвання договору протягом терміну його дії, не проводити угод по відчуженню об'єкта без повідомлення агентства та оплатити його послуги; оплатити послуги агентства в день оформлення угоди, В Статті 3 "Відповідальність сторін" Договору Сторони погодили, що: п. 3.1. За невиконання та неналежне виконання своїх обов'язків, сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України. п. 3.3. У випадку порушення клієнтом строків оплати вартості послуг відповідно до даного договору, клієнт зобов'язується сплатити агентству пеню у розмірі одного відсотка за кожен день прострочення. п. 3.5. у випадку укладення угоди по відчуженню об'єкта без повідомлення агентства та (або) без участі агентства, клієнт зобов'язується оплатити штрафні санкції в розмірі 5% від стартової ціни об'єкта. Термін дії Договору Сторони встановили з 23 червня 2016 року до 01 жовтня 2016 року. В ході виконання умов договору позивачем було надано послуги відповідачу, які, зокрема, полягали у тому, що позивач розмістив рекламні повідомлення в засобах масової інформації за власний рахунок; здійснював маркетингові дослідження ринку нерухомості з метою максимально ефективного для Відповідача продажу об'єкта; надавав відповідачу неодноразові усні консультації щодо ціноутворення на ринку нерухомості, щодо підготовки документів, необхідних для продажу об'єкта; організовував неодноразові огляди об'єкта покупцями та проводив переддоговірну роботу із ними тощо. В ході вищевказаної роботи позивача, ним було організовано огляд об'єкта потенційним покупцем - [PERSON], проведено переддоговірну роботу, надано необхідну цікавлячу потенційного покупця інформацію. Однак 27 липня 2016 року відповідач без повідомлення та без участі позивача, як агентства, уклав із [PERSON] Договір купівлі-продажу квартири № 1795, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Радіоновою Наталією Вікторівною (а.с. 7). Таким чином, відповідач порушив умови договору про надання послуг від 23 червня 2016 року, оскільки уклав угоду по відчуженню об'єкта без повідомлення та участі агентства (п.3.5. Договору), та не здійснив оплату послуг агентства в день оформлення угоди (п.2.3. Договору), а відтак виникли підстави для застосування правових наслідків недотримання відповідачем умов правочину. Отже до стягнення з [PERSON] на користь ФО-П [PERSON] підлягає оплата послуг та штрафних санкцій за порушення умов договору загалом у сумі 46807,89 грн. , з яких: *оплата послуг агентства - 1000,00 грн.; *неустойка за прострочення оплати послуг агентства - 2057,89 грн., *в т.ч. пеня -1970,00 грн.; *інфляційні - 71,70 грн.; *три проценти річних від простроченої суми - 16,19 грн.; *штрафні санкції в розмірі 5% від стартової ціни об'єкта - 43750,00 грн. Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved