Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, [PERSON],\~ із позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Лисичанськ Луганської області про зобовязання поновлення страхових виплат за відшкодування шкоди, завданої здоровю, в якій просив суд\~ скасувати постанову Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Лисичанську Луганської області від 09.02.2017 року № 1208/50533/2014.1/26 про припинення щомісячної грошової допомоги в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну часту втраченого заробітку; зобовязати\~ відповідача поновити виплату та виплатити\~ [PERSON] страхові виплати у звязку з втратою працездатністю з 01 березня 2017 р. Ухвалою від 13.09.2017 року\~ замінено первинного відповідача Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Лисичанськ Луганської області на належного відповідача Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Луганській області в особі\~ Лисичанського\~ міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування\~ України у Луганській області,\~ в порядку правонаступництва. В обґрунтування позовних вимог позивач\~ зазначив, що з осені 2014 р. почав отримувати щомісячні страхові виплати у звязку з втратою працездатності через Відділення ВД ФССНВ в м. Лисичанську Луганської області, як внутрішньо переміщена особа. Але з березня 2017 р. йому було припинено виплату щомісячних страхових виплат (регресу) постановою від 09.02.2017 р. № 1208/50533/2014.1/26 мотивуючи тим, що виплата страхових виплат не передбачена, так як 06.02.2017 р. на засіданні комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам при Лисичанській міській раді Луганської області, йому відмовлено у призначенні соціальних виплат у звязку з відсутністю за місцем проживання. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, такими що вчинені не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України. Відповідачем в ході розгляду справи надані письмові заперечення, в яких відповідач зазначив, що позивач\~ відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради\~ має статус особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної\~ операції. Відсутність внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування є порушенням обовязкової умови для отримання соціальних послуг відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016 року. З урахуванням зазначеного, виплату страхових виплат позивачу було припинено у зв'язку з не підтвердженням фактичного місця проживання. Враховуючи викладене відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні його позовних вимог. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову заперечував з підстав зазначених в письмових запереченнях. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії паспорта громадянина України серія ЕК №149777, виданого 28 березня\~ 1996 року Краснодонським МВ УМВС України\~ в Луганській області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: м. Краснодон, кв. Шевченка, 39/37. У зв'язку із проведенням антитерористичної операції позивач залишив місце свого проживання та переїхав до м. Лисичанськ Луганської області де і зареєструвався, що підтверджується\~ копією довідки від 13.01.2015 р. №924004901 виданої повторно 15 січня 2016 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Позивач з\~ жовтня 2014 знаходився на обліку у Відділенні виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Лисичанськ Луганської області та отримував щомісячну страхову виплату у звязку із частковою втратою професійної працездатності. Згідно довідки №025445 серія 2-20СУ від 25 лютого 2008 р. позивачу встановлена втрата працездатності 45% з 18 лютого 2008 р. безстроково. В ході судового розгляду перелічені обставини були визнані сторонами, суд не має підстав для сумнівів у добровільності визнання цих обставин сторонами та їх достовірності, а тому ці обставини окремо перед судом не доказуються. Крім того, зазначене підтверджується оглянутими\~ в судовому засіданні матеріалами справи №50533.0 заведеної відповідачем щодо [PERSON]. Постановами від 12.02.2014 року № 1208/50533/2014.1/15, від 01.10.2014 року №1208/50533/2014.1/14, від 26.01.2015 року № 1208/50533/2014.1/17, від 09.07.2015 року №1208/50533/2014/20, від 25.01.2016 року №1208/50533/2014.1/23, позивачу було подовжено виплату щомісячної грошової суми в разі часткової втрати працездатності. Згідно заяви позивача до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Лисичанськ Луганської області від 15.02.2017 року\~ він в черговий раз звернувся до відділення із заявою про виплату раніше призначеної страхової виплати. Проте, страхові виплати не отримав. 04 травня 2017 року позивач звернувся до від подача з заявою, в якій просив надати відповідь стосовно припинення йому виплат. З копії відповіді Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Лисичанськ Луганської області від 13.05.2017 року вбачається, що 01.03.2017 року відділенням виконавчої дирекції фонду в м . Лисичанську була прийнята постанова про припинення страхових виплат на підставі протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеної особи №31 про відмову [PERSON] у виплаті страхових виплатах. Згідно копії витягу з протоколу №31 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 06.02.2017 року [PERSON] відмовлено у призначені (відновленні) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам у звязку з відсутністю за фактичним місцем проживання. Згідно постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Лисичанську від 09.02.2017 року [PERSON] припинено виплату щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач зазначив, що він не має обмежень щодо переміщення, тому виїздить до родичів. Отже, коли він повернувся до дому побачив листівку від Управління праці та соціального захисту населення\~ в якій було зазначено, що йому необхідно протягом трьох днів зявитися до Управління, що він і зробив написав там заяву про те що він виїздив, однак, комісія все одно склала протокол про те, що він був відсутній за місцем реєстрації і згодом на підставі рішення комісії йому були припинені виплати. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановлюючи наявність порушеного права позивача з боку відповідача, суд зазначає наступне. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З 22.11.2014 р. набрав чинності\~Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 року № 1706-VII, яким відповідно до\~Конституції\~та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України \~"Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Статтею 7 цього закону передбачено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. За приписами ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" \~довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у\~статті 1 цього Закону. Також, згідно\~ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"\~факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього\~Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в\~статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У п.1\~постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам»\~встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства\~Державний ощадний банк України. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї\~постанови тристороннім договором; Тобто, за приписами наведених норм умовами призначення та продовження соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк» або з доставкою додому весь час дії такої довідки. Згідно п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затв.\~постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року\~(в редакції Постанови КМ № 352 від 08.06.2016 р.) (далі Порядок №509) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20 червня 2016 р., яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону. Відповідно\~ст. 12 Закону України \~"Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"\~підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості. За приписами п.71 Порядку №509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб. Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці. В матеріалах справи відсутні докази про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи позивача органом, який її видав - Управлінням праці та соціального захисту населення. Навпаки, довідка\~ про взяття позивача на облік як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції видана позивачу, скасована не була та діє безстроково, що було підтверджено сторонами в ході розгляду справи. Таким чином, судом встановлено, що позивач наведені вимоги виконав, оскільки звернувся із відповідною заявою до відповідача, надав відповідну довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, позивач має рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк» для отримання соціальних виплат. Статтею 46 Конституції України\~передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Відповідно до вимог\~статті 173 Кодексу законів про працю України\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до\~Конституції України\~та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", який з 1 січня 2015 року діє в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року та має назву "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Згідно з підпунктом "в" пункту 1 частини першої статті 21, статті 28 Закону № 1105-XIV (у редакції до 1 січня 2015 року), у разі настання страхового випадку Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого. Відповідно до ст. 16 ч. 1 п. 2 вказаного Закону, застрахована особа, має право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом Статтею 47 цього Закону передбачено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі\~постанови цього Фонду\~або рішення суду. Виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв'язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв'язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров'я. Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому\~статтею 34 Закону України "Про оплату праці". Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду. За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку. Призначення та сплата страхових виплат потерпілим на виробництві внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду відповідно до\~Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 20 від 11.12.2014 року, затверджено Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції. Наведеним Порядком передбачено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за фактичним місцем проживання (перебування). Аналіз наведеного законодавства дає підстави зробити висновок, що здійснення страхових виплат, в тому числі заборгованості із страхових виплат, здійснюється особам, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися, переміщені з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації, мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг, за їх фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що відповідач має право на отримання страхових виплат у зв'язку з ушкодженням здоров'я, часткової втрати професійної працездатності. Підстави припинення страхових виплат визначаються статтею 27 Основ законодавства України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 14 січня 1998 року, згідно з якою виплати та надання соціальних послуг, на які має право застрахована особа за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, може бути припинено: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов'язків щодо загальнообов'язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами. Крім того, підстави припинення страхових виплат встановлені і спеціальним\~Законом, а саме:\~ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування"\~відповідно до якої страхові виплати і надання соціальних послуг може бути припинено: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов'язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством. Посилання представника відповідача, що відділення припинило виплату страхових сум позивачу не безпідставно, а згідно рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, яке було прийнято на підставі акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї, що був складений спеціалістами УПСЗН Лисичанської міської ради є таким, що не відповідає зазначеним вище вимогам закону. Оскільки ст.46\~Закону № 1105 -XIV\~не передбачено такої підстави припинення страхової виплати як рішення комісії виконавчого комітету міської ради про припинення соціальної виплати. Щодо посилання відповідача як на підставу обґрунтованості невиплати страхових виплат\~ позивачу на Постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365, якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, судом встановлено наступне. Згідно п. 12 зазначеного Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, соціальні виплати припиняються у разі:1)наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати;2)встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї;3)отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат;4)скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених\~статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»;5)отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Проте,

Outcome: approved