Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Березанський міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом про стягнення грошових коштів до [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що з 24 грудня 2014 року по 07 грудня 2015 року на обліку в Березанському центрі зайнятості перебувала [PERSON] 22 лютого 2016 року Березанським міським центром зайнятості встановлено, що зазначена безробітна всупереч вимогам діючого законодавства України про зайнятість, не повідомивши при цьому фахівців центру зайнятості, згідно наказу № 475-ос від 31 липня 2015 року була прийнята малярем (зайнята на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки) всередині третього розряду цеху з ремонту МВС на Приватне акціонерне товариство «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року» та отримувала дохід одночасно із отриманням допомоги по безробіттю. Таким чином, в період перебування у статусі безробітної [PERSON] відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» відноситься до зайнятого населення і не має права перебувати на обліку в центрі зайнятості як безробітна та отримувати допомогу по безробіттю. Із займаної посади [PERSON] було звільнено 07 серпня 2015 року відповідно до наказу № 508-ос від 07 серпня 2015 року. Оскільки про факт працевлаштування та наявність доходу [PERSON] центр зайнятості добровільно не повідомила, реєстрацію у службі зайнятості у звязку із самостійним працевлаштуванням не припинила та продовжувала отримувати допомогу від держави, за період з 03 серпня 2015 року по 26 вересня 2015 року (дата останнього нарахування коштів) [PERSON] незаконно отримала допомогу по безробіттю у сумі 2444 гривні 71 копійка. У добровільному порядку відповідач, отримавши 26 лютого 2016 року претензію, кошти центру зайнятості не повернула. Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Березанського міського центру зайнятості отримані кошти у розмірі 2444 гривні 71 копійка, витрати по справі покласти на відповідача. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити в повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, не з'явилася. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача по наявним у справі документам у заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до пункту 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість визначено як не заборонену законодавством діяльність осіб, пов'язану із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону України безробітними визнаються особи віком від 15 до 70 років, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готові та здатні приступити до роботи. Судом встановлено, що 24 грудня 2014 року відповідач звернулася із заявою про надання статусу безробітного до Березанського міського центру зайнятості (а.с 4), згідно якої їй було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується витягами із наказів від 24 грудня 2014 року № НТ 141224, від 31 грудня 2014 року № НТ 141231 (а.с. 48). Як вбачається із акту № 190 розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 09 лютого 2016 року Соломянським районним центром зайнятості було проведено звірку достовірності факту перебування у трудових відносинах та отримання доходу [PERSON] в Приватному акціонерному товаристві «Київський електровагоноремонтний завод» в період перебування на обліку як безробітна, розслідуванням встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод» з 03 серпня 2015 року по 07 серпня 2015 року, звільнена як така, що не витримала випробування відповідно до ст. 28 КЗпП України та отримувала дохід у сумі 286 гривень 23 коп. (а.с. 5-6). Вказаний факт підтверджується і наданими позивачем в якості доказів копіями наказу № 47ос від 31 липня 2015 року по ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року» про прийняття [PERSON] з 03 серпня 2015 року малярем (зайнятим на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче тертього класу небезпеки) всередині третього розряду цеху з ремонту МВС, зі стажуванням 5 змін, зі строком випробування один місяць (а.с. 7), наказу № 508-ос від 07 серпня 2015 року, згідно якого [PERSON], маляра (зайнятим на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче тертього класу небезпеки) звільнено з 07 серпня 2015 року як таку, що не витримала випробування, ст. 28 КЗпП України (а.с. 8-9). Відповідно до копії розрахункового листа за серпень 2015 року [PERSON], вона отримувала кошти за виконання роботи (а.с. 10). Згідно зі ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове держаане соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. Частиною 2 ст. 36 зазначеного вище Закону України передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 36 цього ж Закону визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. З аналізу вищезазначених норм вбачається, що для стягнення із застрахованої особи суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг має значення чи мала особа право на визнання її безробітною, чи була вона працевлаштованою та отримувала заробітну плату, а також саме навмисне невиконання нею своїх обов'язків та/або зловживання ними щодо подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове держаане соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного Згідно зі ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам,зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.. Відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року №60/62, у разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. З аналізу наданих позивчем документів, вбачається, що [PERSON] отримувала дохід одночасно із отриманням допомоги по безробіттю, що суперечить нормам діючого законодваства у сфері зайнятості населення. Оскільки відповідач [PERSON] не повідомила Березанський міський центр зайнятості про своє працевлаштування, це свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував. А тому суд вважає ці вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Доказів того, що відповідач [PERSON] звільнена від сплати судового збору суду надано не було, а отже, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1600 гривень. Вказані кошти слід стягнути з [PERSON] в дохід держави. На підставі ст. 31, 36 Закону України «Про загальнообовязкове держаане соціальне страхування на випадок безробіття»,

Outcome: approved