Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

До суду з названим позовом звернувся прокурор Ставищенського району Київської області, посилаючись на те, що [PERSON], 23 жовтня 2014 року, близько 20 години 45 хвилин, керуючи велосипедом „Україна", який не був обладнаний ліхтарем для їзди в темну пору доби, рухався по лівій смузі руху проїжджої частини по вул. Чкалова в с. Станіславчик Ставищенського району Київської області в напрямку центра села. Проїжджаючи навпроти домогосподарства № 129 по вул. Чкалова він не помітив пішоходів [PERSON] та [PERSON], які рухалися в зустрічному напрямку, по цій же смузі руху, внаслідок чого здійснив наїзд на останнього. Від зіткнення [PERSON] впав на дорожнє покриття вдарившись головою, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого осколкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу під оболонки головного мозку, розплавлення головного мозку, крові в шлуночках мозку, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 172 від 13 листопада 2014 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення. Цього ж дня, [PERSON] був доставлений до Ставищенської ЦРЛ у непритомному стані, де йому надавалась медична допомога. Упродовж 10 днів [PERSON] знаходився в комі і не приходячи до свідомості [INFO] року, о 5 годині 45 хвилин, помер. Вироком Ставищенського районного суду від 3 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік та покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня" 10 ліжко-днів, з 23 жовтня по [INFO] року. Вартість лікування становить 2824 грн. 22 коп. Понесені витрати [PERSON] на даний час не відшкодував. Прокурор просить суд стягнути з [PERSON] на користь управління фінансів Ставищенської РДА кошти в розмірі 2824 гривні 22 копійки. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Представник управління фінансів Ставищенської РДА в судове засідання не прибув. Управління фінансів Ставищенської РДА подало заяву про підтримання позовних вимог прокурора та про розгляд справи у відсутність їх представника. Представник третьої особи: комунального закладу „Ставищенська центральна районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області в судове засідання не прибув. Комунальний заклад „Ставищенська центральна районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області подав заяву про те, що не заперечує проти задоволення заяви та просить справу розглядати у відсутність їх представника. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, усну заяву про визнання позову відповідача, вважає, що визнання [PERSON] вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що вироком Ставищенського районного суду від 3 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України. Відповідно до вказаного вироку відповідач 23 жовтня 2014 року, близько 20 години 45 хвилин, керуючи велосипедом „Україна", який не був обладнаний ліхтарем для їзди в темну пору доби, рухався по лівій смузі руху проїжджої частини по вул. Чкалова в с. Станіславчик Ставищенського району Київської області в напрямку центра села. Проїжджаючи навпроти домогосподарства № 129 по вул. Чкалова він не помітив пішоходів [PERSON] та [PERSON], які рухалися в зустрічному напрямку, по цій же смузі руху, внаслідок чого здійснив наїзд на останнього. Від зіткнення [PERSON] впав на дорожнє покриття вдарившись головою, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого осколкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу під оболонки головного мозку, розплавлення головного мозку, крові в шлуночках мозку, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 172 від 13 листопада 2014 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення. Цього ж дня, [PERSON] був доставлений у непритомному стані до хірургічного відділення КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня", де протягом 10 днів, з 23 жовтня по [INFO] року, знаходився в комі і не приходячи до свідомості помер. Вартість лікування [PERSON] становить 2824 грн. 22 коп., що підтверджується розрахунком КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області від 5 грудня 2014 року № 1087 (а.с.6). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру" порушення інтересів держави є підставою для їх захисту прокуратурою шляхом пред'явлення позову в інтересах держави. Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Відповідно до п. п. „а" п.3 ч.1 ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, а також дільничні лікарні, медичні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські та фельдшерські пункти, центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги). Таким чином, комунальний заклад „Ставищенська районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області фінансується за рахунок коштів районного бюджету, розпорядником яких є управління фінансів Ставищенської районної державної адміністрації. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що оскільки КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області, яка фінансується за рахунок коштів районного бюджету, було понесено витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON], відповідач позовні вимоги визнає, тому з нього слід стягнути витрати в розмірі 2824,22 грн. на користь управління фінансів Ставищенської РДА. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved