Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту у розмірі 9 500 грн. 99 коп., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 12.08.2007 року між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0002058356БН/2008-08, згідно якого було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 15 000 грн. 00 коп. із розрахунком 26,00% на рік строком до 30.07.2010 року включно. Скориставшись кредитними коштами, відповідач свої зобов'язання щодо сплати нарахованих процентів не виконав, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість перед позивачем, яка станом на 25.08.2014 року складає 9 500 грн. 99 коп., яка складається з: 970 грн. 39 коп. - прострочена заборгованість за процентами; 7 784 грн. 54 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 41 грн. 41 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 704 грн. 65 коп. -пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом, у звязку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, жодного разу до суду не з"явився. Так, в судове засідання призначене на 27.11.2014 рік відповідач не з»явився, за письмовим клопотанням останнього, розгляд справи було відкладено на 17.12.2014 рік. В судове засідання 17.12.2014 року відповідач знову не з»явився, направивши суду клопотання про перенесення розгляду справи з причин його перебування у відпустці за межами м.Києва, тоді як згідно ст. 169 ЦПК України таке відкладення можливо за першої неявки відповідача або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених належним чином про розгляд справи, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Отже, з огляду на вказані норми, строки розгляду справи, визначені ст.157 ЦПК України та враховуючи, що доказів такого перебування відповідача у відпустці за межами м.Києва суду надано не було, суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Встановлено, що 12.08.2008 року між ВАТ "Державний експертно-імпортний банк України", правонаступником якого є ПАТ "Державний експертно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0002058356БН/2008-08 (далі - Кредитний договір). Згідно вказаного Кредитного договору було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 15 000 грн. 00 коп. (п. 2.1.) із розрахунком 26,00% на рік (п. 2.2.) строком до 30.07.2010 року включно. Відповідно до п.2.4. Кредитного договору кредит надається для оплати проведених клієнтом та довіреними особами клієнта розрахунків за картковим рахунком клієнта та інших платежів, передбачених Договором, у разі недостатності власних грошових коштів клієнта на його картковому рахунку. Відповідно до п.2.5. Кредитного договору кредит підлягає поверненню позичальником щомісяця, не пізніше останнього робочого дня місяця, рівними частинами протягом останніх 6 місяців строку дії Договору. Відповідно до п.3.7. Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця в останній робочий день місяця та/або в дату остаточного повернення кредиту. Проценти нараховуються з дня видачі кредиту по останній робочий місяць або дату, яка передує даті повного повернення кредиту (включно). Судом встановлено, що відповідач кредитом скористався, проте свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Із Акту звірки заборгованості вбачається, що станом на 14.05.2012 року сума заборгованості [PERSON] становить 15 404 грн. 16 коп., а позичальник зобов'язується до 01.01.2015 року щомісячно рівними частинами по 800, 00 грн. погасити визначену заборгованість у повному обсязі, з чим відповідач погодився, про що свідчить його особистий підпис у вказаному акті, проте своїх зобов'язань не виконав. Підпис у вказаному акті свідчить про визнання відповідачем факту отримання від банку грошових коштів та наявності у нього заборгованості, яка також вбачається із розрахунку, складеного та наданого банком станом на 25.08.2014 року, згідно якого: заборгованість за основним боргом складає 7 784 грн. 54 коп.; 970 грн. 39 коп. - заборгованість по процентам; 41 грн. 41 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 704 грн. 65 коп. - пеня нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом. Згідно п. 5.2.2. Кредитного договору позичальник зобов'язуються повернути отриманий кредит не пізніше дати остаточного погашення, зазначеної у п. 2.3, а саме до 30 липня 2010 року. Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе за цим договором зобов'язань, як це передбачено його умовами викладеними в п.п. 9.1. та 9.2. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.116 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені наступні судові витрати по даній справі -судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Зазначені витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved