Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

В червні 2019 року приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» (ПАТ "УТСК") звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Позивач вказує, що відповідно до договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5962985 позивач взяв на себе зобов?язання по відшкодуванню третім особам шкоди завданої за участю забезпеченого транспортного засобу марки "Фіат" д.н. [NUMBER] .Позивач вказує, що 29.12.2015р. близько 16год. в м.Миколаїв по пр.Леніна, 149 мала місце дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля "Фіат" д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля "Мазда" під керуванням [PERSON] . Внаслідок цієї дорожньо транспортної пригоди згаданим автомобілям було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до постанови Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.01.2016р. винним у скоєнні цієї дорожньо транспортної пригоди визнано відповідача. Позивач вказує, що відповідно до вказаного договору страхування, згідно ч.1ст.22 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на підставі страхового акту №92-16, наказу №1017-2/в, рішення Центрального районного суду м.Миколаєва власнику автомобіля "Мазда" д.н. [NUMBER] позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 29077,01грн. Позивач вказує, що відповідно до норми ст.1191 ЦК України як особа, яка відшкодувала шкоду, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідач вказує також, що відповідно до п."г" п.п.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених ст.33 цього Закону. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] взагалі не повідомив страховика про дорожньо транспортну пригоду. І за таких умов позивач вказує, що враховуючи ту обставину, що останнім 20.11.2017р. було виплачено страхове відшкодування власнику транспортного засобу "Мазда" [PERSON] (учаснику дорожньо транспортної пригоди) в повному обсязі, то у позивача виникло право зворотньої вимоги до відповідача [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2019 року визначено головуючого по справі суддю Чулуп О.С. Ухвалою від 15.07.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.02.2021 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі Рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП України від 25.11.2020 р. №3242/3дп/15-20. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. 15.02.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А. Ухвалою судді від 15.02.2021 року прийнято до провадження справу за вказаним позовом та у зв`язку з великою навантеженістю, призначити підготовче судове засідання у справі на 01.06.2021 року . В березні 2021 року надійшов відзив на позов, в якому відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає в повному обсязі . Зокрема, вказує, що він повідомляв позивача про подію дорожньо транспортної пригоди простим листом. Окрім цього відповідач вказує, що представник позивача був присутній на місці дорожньо транспортної пригоди та приймав участь в огляді пошкоджених транспортних засобів. Відповідач також вказує на те, що обставини щодо участі представника позивача в огляді пошкоджених транспортних засобів знайшла своє відображення в рішенні суду, в частині опису заперечень страхової компанії ПрАТ "УТСК", за яким з позивача як з страховика стягнуто відшкодування на користь власника автомобіля, що був учасником дорожньо транспортної пригоди. За таких обставин відповідач [PERSON] вважає, що вимоги позивача безпідставні, оскільки відповідач як застрахована особа повідомив страховика про цю дорожньо транспортну пригоду. Відповідач вказує, що вимога закону про обов?язок застрахованої особи повідомити страховика про страховий випадок направлена на можливість реалізації страховиком свого права особисто(власними силами) перевірити обставини дорожньо транспортної пригоди та таким чином запобігти необгрунтованим виплатам. Відповідач вказує, що позивач як страховик виплатила [PERSON] страхову виплату в сумі 6757,08грн. та 18647,90грн. та погодилася з тим, що така страхова виплата є обгрунтованою. За таких обставин відповідач вважає, що права позивача не порушені. Представник позивача надав заяву, в якій справу просить розглядати у відсутність представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 29.12.2015р. близько 16-10 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом "Fiat dukato", реєстраційний номер [NUMBER] , рухався в м.Миколаєві по проспекту Леніна біля будинку 149, та порушивши п.п.13.1 Правил дорожнього руху України, не витримав безпечної дистанції, чим спричинив зіткнення з автомобілем Мазда 6, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.01.2016р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно полісу АІ/5962985 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] за участю забезпеченого транспортного засобу "Fiat dukato", реєстраційний номер [NUMBER] /а.с.6/. Отже, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Fiat dukato", реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія". Відповідно до страхового акту № 92-16 розмір матеріального збитку, за вирахуванням суми франшизи у розмірі 1000 грн., визначено у розмірі 6757,08 грн. /а.с.7/. Судом досліджено платіжне доручення №5955 від 16.05.2016р. відповідно до якого позивачем на користь [PERSON] виплачено страхове відшкодування згідно акту № 92-16 від 16.05.2016р. у розмірі 6757,08 грн. /а.с.8/. Рішенням Центрального районого суду м.Миколаєва від 14.07.2016р. у справі №490/5451/19 стягнуто з ПрАт "УТСК" на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 18647,90грн. Судом досліджено платіжне доручення №13388 від 20.11.2017р. згідно якого позивач сплатив страхове відшкодування на користь [PERSON] на суму 22319,93грн./а.с.11/ Положеннями ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.1ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п."г" п.п.38.1.1.п.38.1.ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до п.п.33.1.2п.33.1ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Як втсановлено судом у вищезазначеному рішенні суду у справі № 490/5747/16-ц - згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №1188 від 27.03.2017 року, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Мазда 6 реєстраційний номер [NUMBER] складає 26404,98 грн. . Отже, позивачем як страховою компанією було сплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 6757,08 грн. та 18647,90грн. За такого, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума виплаченого страхового відшкодування в загальному розмірі 25 404 грн 98 коп. Суд не бере до уваги доводи відповідача в тій частині, що відповідач належно виконав свій обов?язок щодо повідомлення страховика про подію ДТП, що є страховим випадком, як це передбачено нормою ст.33 Закону України України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки відповідачем не надано доказів такого повідомлення страховика. Суд не вважає цю обставину встановленою рішенням рішенням Центрального районого суду м.Миколаєва від 14.07.2016р. у справі №490/5451/19, оскільки у вказаному рішенні зазначено, що 29.12.2015 року саме [PERSON] повідомив ПрАТ "УТСК" про ДТП і в день повідомлення про ДТП ПрАТ "УТСК" направило уповноваженого представника для огляду пошкодженого автомобіля, і нічого не вказано про те, що відповідач як водій застрахованого автомобіля повідомив страховика про подію дорожньо транспортної пригоди. Таким чином, позивач, маючи право регресної вимоги до особи, за яку було відшкодовано шкоди, про відшкодування цієї шкоди, обрав спосіб захисту порушеного права шляхом звернення до водія застрахованого транспортного засобу як до особи за яку позивач сплатив відшкодування шкоди. Як вбачається з розрахунку позивача , у суму заявлених позовних вимог входять також 1487,44 грн судового збору, сплаченого ПАТ "УТСК" при розгляді справи № 490/5747/16-ц, 2013,53 грн винагороди приватного виконавця, 171,06 грн витрат на виконавчі дії. Проте такі виплати не є складовими страхового відшкодування, а є витратами, пов`язаними з неналежним виконанням позивачем своїх обов`язків за договором страхування, що встановлено судовим рішенням у справі № 490/5747/16- ц, а отже не підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в порядку регресної вимоги Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору пропорційно до задволених позовних вимог в розмірі 1 678,40 грн. ( 25 404, 98 : 29077,01х1921).

Outcome: partial