Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 01.08.2008 року вона з ПАТ «Укрсоцбанк» уклала Іпотечний договір № 09/І-123, предметом якого є двокімнатна квартира № 64, в буд. №99 по бульвару 50-річчя Перемоги в м. Біла Церква, та належить на праві власності [PERSON] Позивач виступила майновим поручителем за зобовязаннями [PERSON], який є позичальником за договором про надання відновлювальної кредитної лінії. Позивач зазначає, що в січні 2016 року їй стало відомо про вчинений нотаріусом виконавчий напис яким було звернуто стягнення на квартиру позивача та за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного майна нотаріус запропонувала задовольнити вимоги відповідача в сумі 37181,35 євро. Позивач зазначає, що виконавчий напис нотаріус вчинила з порушенням норм ЗУ «Про нотаріат», ЗУ «Про іпотеку», що призвело до порушення прав позивача, а тому вона просить суд визнати даний виконавчий напис нотаріуса від 23.09.2013 року таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача, згідно довіреності в справі, підтримав позов в повному обсязі. Відповідач не направив в судове засідання свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, подали суду письмово викладене заперечення, а також, на запит суду відповідачем було направлено документи, які є нечитабельними, не завіреними. Заяви від відповідача щодо розгляду справи без участі його представника до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Третя особа в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, жодних клопотань чи заперечень суду не подала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що 01.08.2008 року [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» уклали Іпотечний договір № 09/І-123 / зареєстрований в реєстрі за № 3546/, за яким позивач виступила майновим поручителем за зобовязаннями [PERSON] по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 388\\33\\08-Пі від 01.08.2008 року. Предметом вказаного іпотечного договору є двокімнатна квартира № 64, в буд. №99 по бульвару 50-річчя Перемоги в м. Біла Церква, яка належить на праві власності позивачу [PERSON] Наведене підтверджено копією Іпотечного договору (а.с.7-8). Встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 23.09.2013 року за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» було вчинено виконавчий напис, /зареєстрований в реєстрі за № 2480/. Цей виконавчий напис винесений на підставі Іпотечного договору № 09/І-123 від 01 серпня 2008 року. (а.с.9). Встановлено, що зазначеним виконавчим написом запропоновано звернути стягнення на двокімнатну квартиру № 64, що знаходиться за адресою:Київська область, м. Біла Церква, бульвар 50-річчя Перемоги, буд. 99, яка належить на праві власності [PERSON] та за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна нотаріус запропонувала задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» на суму боргу в розміром 37 181 євро, 35 євроцентів, що згідно з курсом НБУ становить 387536 гривень, 45 коп. Відповідач предявив до виконання даний виконавчий напис до МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ та 16.12.2015 року старший державний виконавець Чечуй А.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом № 2480 виданим 23.09.2013 року. (а.с.10). Згідно п. 2.4 Іпотечного договору від 01.08.2008р. передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до приписів чинного законодавства України. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог пояснив, що іпотекодавець [PERSON] не була належно повідомлена ні відповідачем ні приватним нотаріусом щодо боргу та звернення стягнення на її квартиру. Крім того, представник позивача звертав увагу суду на ту обставину, що нотаріусу не було надано відповідачем документів підтверджуючих безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, що призвело до безпідставного та протиправного вчинення виконавчого напису. Відповідач направив суду копію листа адресованого позивачу від 15.04.2013 року, однак відсутнє підтвердження про отримання даного листа позивачем. Відсутнє підтвердження про належне вручення позивачу повідомлення про порушення позичальником основного зобовязання та про намір звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с.38,39). Задовольняючи позов , суд виходив з наступного. Так, згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умовіпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередженняпро звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.\ Частина перша статті 35 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3795-VI ( 3795-17 ) від 22.09.2011 \. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. На підставі п. 283 Наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. За змістом цього пункту на нотаріуса не покладено обов'язок повідомляти боржника за 30 днів до виконавчого надпису, а нотаріус повинен перевірити попередив кредитор боржника чи ні. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п.п. 282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Така ж правова позиція викладена у п. 3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012р. за №282/20595. Абзацом 6 п. 283 вказаної вище Інструкції передбачено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи;номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Згідно п. 284 зазначеної Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99р. № 1172, до таких документів відносяться нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. На запит суду відповідачем було направлено копію заяви на вчинення виконавчого напису, що була подана 25.07.2013 року до приватного нотаріуса, копія листа і конверта з рекомендованим повідомленням, з якого вбачається, що [PERSON] не отримала зазначеного листа (а.с.38), а також, відповідач направив суду розрахунок в таблиці, який, взагалі, нічого не підтверджує й не доводить (а.с.39). Згідно вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» безспірність заборгованості можуть підтверджувати первинні документи. З встановлених судом обставин вбачається, що в порушення вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку" відповідач належно не вручив боржнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, а нотаріус в порушення «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», вчинила виконавчий напис на підставі документів, які не визначають безспірність заборгованості боржника, а також вчинила спірний виконавчий напис в порушення вимоги про його вчинення після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень, оскільки, відсутні докази про отримання позивачем такої вимоги, і направлення такої вимоги боржнику, а за штрих-кодом на рекомендованому повідомленні не можливо переконатися коли і кому було вручено листа (а.с.38). А тому, враховуючи вище наведене, даючи оцінку наданим доказам по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved