Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" заборгованість по заробітній платі у розмірі 55 996 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот дев`ять) грн. 33 коп.; середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення; сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 01.12.2014 року його на підставі наказу № 1689-к від 01.12.2014 року прийнято на посаду начальника термообробки литва та обрубної дільниці в цех сталевого литва і термообробки Харківського державного підприємства Завод "Електроважмаш". З 04.11.2015 року Державне підприємство Завод "Електроважмаш" перейменоване у ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1193 від 23.09.2015 року. 03.12.2018 року згідно наказу № 1364-к від 03.12.2018 року позивач був переведений з цеху сталевого литва і термообробки (обл. шифр 111) до термообробки литва та обрубної дільниці на посаду начальника дільниці. Під час перебування позивача у трудових правовідносинах з Державним підприємством "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ", відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата, у розмірі 55 996 грн. 33 коп., а саме за серпень 2020 року - 9329 грн. 87 коп. (відповідачем здійснені виплати у розмірі 849 грн. 02 коп., 839 грн. 69 коп., залишок невиплаченої заробітної плати складає 7641 грн. 16 коп., за вересень 2020 року - 8141 грн. 92 коп., за жовтень 2020 року - 40 183 грн. 25 грн. Відповідно до наказу Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" від 22.10.2020 року № 1152-к позивача, як начальника дільниці термообробки литва та обрубної дільниці цеху сталевого литва і термообробки (обл. шифр 111) звільнено з 22.10.2020 року за власним бажанням у відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. У зв`язку з тим, що відповідачем нараховано, але невиплачено заробітну плату при звільненні, позивачем 05.11.2020 року направлено на адресу комісії з трудових спорів Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" заяву про зобов`язання Державне підприємство "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" виплатити прострочену заборгованість з оплати праці. Однак, до теперішнього часу відповідачем не виплачена заборгованість по заробітній платі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.11.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08.12.2020 року представником відповідача Петруніною К.О., яка діє на підставі довіреності від 11.08.2020 року, подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається наступне. Щодо стягнення заборгованості по заробітній платі представник відповідача зазначає, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] дійсно становить 55\~996 грн. 33 коп., в тому числі: за серпень 2020 року 7641,16 грн., за вересень 2020 року 8171,92 грн., за жовтень 2020 року 40\~183,25 грн. Щодо стягнення з Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" середнього заробітку за час затримки заробітної плати зазначено, що середньоденна плата [PERSON] (без врахування податків) складає 806 грн. 98 коп. 22.10.2020 року [PERSON] був звільнений за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. 24.07.2020 року т.в.о. Генерального директора Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" було підписано наказ № 309 «Про встановлення неповного робочого тижня», яким з 01.10.2020 року на Державному підприємстві "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" було встановлено неповний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа, четвер. Тобто при здійсненні розрахунку кількості робочих днів, які підлягають відшкодуванню за середньоденним заробітком, крім іншого, без врахування п`ятниць. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" - Дмитрієва І.В., яка діє на підставі довіреності від 21.12.2020 року, надала заяву про слухання справи без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Щодо стягнення заборгованості у розмірі 55\~996 грн. 33 коп. не заперечує. При розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення просить врахувати, що згідно довідки № 245/1061 від 30.11.2020 року розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] складає 806 грн. 98 коп. Також, враховуючи наказ № 309 від 24.07.2020 року та наказ № 427 від 21.10.2020 року, за підрахунками відповідача розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку станом на 25.01.2021 року складає 33\~086 грн. 18 коп. (806 грн. 98 коп. х 41 день) із розрахунку: жовтень 4 дня затримки розрахунку, листопад 17 днів, грудень 15 днів, січень 5 днів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.12.2014 року [PERSON] на підставі наказу № 1689-к від 01.12.2014 року прийнято на посаду начальника термообробки литва та обрубної дільниці в цех сталевого литва і термообробки Харківського державного підприємства Завод "Електроважмаш". З 04.11.2015 року Державне підприємство Завод "Електроважмаш" перейменоване у Державне підприємство "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1193 від 23.09.2015 року. 03.12.2018 року згідно наказу № 1364-к від 03.12.2018 року позивач був переведений з цеху сталевого литва і термообробки (обл. шифр 111) до термообробки литва та обрубної дільниці на посаду начальника дільниці. Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії [NUMBER] . Під час перебування позивача у трудових правовідносинах з Державним підприємством "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ", вказаним підприємством була нарахована, але не виплачена позивачеві заробітна плата у розмірі 55 996 грн. 33 коп., а саме за серпень 2020 року - 9329 грн. 87 коп. (відповідачем здійснені виплати у розмірі 849 грн. 02 коп., 839 грн. 69 коп., залишок невиплаченої заробітної плати складає 7641 грн. 16 коп., за вересень 2020 року - 8141 грн. 92 коп., за жовтень 2020 року - 40 183 грн. 25 грн. Так, відповідно до наказу керівника Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" від 22.10.2020 року № 1152-к позивача, як начальника дільниці термообробки литва та обрубної дільниці цеху сталевого литва і термообробки (обл. шифр 111) звільнено з 22.10.2020 року за власним бажанням у відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. У зв`язку з тим, що відповідачем нараховано, але невиплачено заробітну плату при звільненні позивачем 05.11.2020 року направлено на адресу комісії з трудових спорів Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" заяву про зобов`язання Державне підприємство "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" виплатити прострочену заборгованість з оплати праці. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплене у ст. 24 Закону України "Про оплату праці", Ч. 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З аналізу вказаної правової норми вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованим сум. Відповідно до довідки ДП № 245/1061 від 30.11.2020 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] , який займав посаду начальника дільниці, складає 806 грн. 98 коп. Заборгованість по заробітній платі становить 55\~996 грн. 33 коп., а саме: за серпень 7641 грн. 16 коп., за вересень 8171 грн. 92 коп., за жовтень 40\~183 грн. 25 коп. За таких обставин, до стягнення з Державного підприємства «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» на користь [PERSON] підлягає заборгованість по нарахованій, але не виплаченій на час звільнення заробітній платі в розмірі 55\~996 грн. 33 коп. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ст. 117 КЗпП України). У своєму рішенні № 6-76цс14 від 02.07.2014 року Верховний Суд України роз`яснив, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця з виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає при несплаті з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. 30.01.2019 року Велика Палата Верховного Суду (справа № 910/ 4518/16) вказала, що за змістом норм статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1,2 Закону України "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Методика нарахування середнього заробітку детально описана в постанові Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995 року № 100. Абзацом другим п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100\~передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюються нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчисляється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Відповідно до абзацу третього п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Пунктом пятим розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100\~передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом восьмого розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). В абзаці пятому п. 6\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~про оплату\~праці» №\~13\~від 24.12.1999 року \~зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. В п. 20 постанови Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при проведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (постанова у справі № 6-64цс13 від 03.07.2013 року) згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, у відзиві зазначано, що сума заборгованості по заробітній платі становить 55996 грн. 33 коп., середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 806 грн. 98 коп., що підтверджується довідкою головного бухгалтеру Державного підприємства «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» від 30.11.2020 року. Крім того, з боку відповідача наданий наказ Державного підприємства «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» № 309 від 24.07.2020 року, яким на ДП «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» встановлено неповний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа, четвер. Термін з 01.10.2020 року. Також, відповідно до наказу № 427 від 21.10.2020 року встановлено на Державному підприємстві «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» режим неповного робочого часу з наступними робочими днями у грудні 2020 року: 1,2,3,7,8,9,10,14,15,16,17,21,22,23,24. Термін: грудень 2020 року. Встановлено на Державному підприємстві «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» режим неповного робочого часу з наступними робочими днями у січні 2021 року: 18,19,20,21,25,26,27,28. Термін: січень 2021 року. Отже, розраховуючи середній заробіток за весь період затримки розрахунку, суд виходить з наступного розрахунку: -за жовтень 2020 року 4 дня затримки розрахунку, -за листопад 2020 року 17 днів затримки розрахунку, -за грудень 2020 року 15 днів затримки розрахунку, -за січень 2021 року 5 днів затримки розрахунку. Кількість робочих днів на час затримки виплати - 41 робочій день (з 22.10.2020 року по 25.01.2021 року (день винесення судового рішення). Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні становить 33 086 грн. 18 коп. (806 грн. 98 коп. (середньоденна заробітна плата) х 41 робочій день). Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з Державного підприємства «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні у розмірі 33\~086 грн. 18 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. за позовну вимогу про середнього заробітку\~за час\~затримки виплати\~заробітної плати\~при звільненні слід повністю покласти на відповідача. У зв`язку з тим, що при поданні позовної заяви про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні позивач був звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги в цій частині задоволені, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. за позовну вимогу про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні. Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.2)\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах виплати позивачу заробітної плати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial