Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

19 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, треті особи: [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], після померлого [INFO] батька - [PERSON], в порядку спадкування за законом. В обґрунтування зазначив, що після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS]. В установлений законом шестимісячний строк він звернувся із письмовою заявою про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Однак, своєю постановою нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як позивачем не надано належних документів, що підтверджують право спадкодавця на спадкове майно. Вважає, що нотаріус неправомірно відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності на будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] виникло у спадкодавця на підставі діючих нормативних актів на час створення нерухомого майна, котре тепер входить до спадкової маси. В судове засідання позивач та його представник - адвокат [PERSON] не з»явилися. Представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Наполягав на задоволенні позову ( а.с.21,22). Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримали повністю (а.с. 26) Треті особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю (а.с. 27,28) Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 04.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 8) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS], що належить спадкодавцю на підставі запису у книзі погосподарського обліку сільської ради. Зокрема, будинок за адресою [ADDRESS] числиться за померлим [INFO] [PERSON];. Інформація щодо наявності державного акту за вказаною адресою в сільській раді відсутня; на момент смерті [INFO] [PERSON] за адресою [ADDRESS] крім нього більше ніхто не був зареєстрований, що підтверджується довідкою №377/08.08.2014 Скрипаївської сільської ради від 08.08.2014 р (а.с.13). Після відкриття спадщини позивач звернувся в установлений законом строк до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Через шість місяців позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та винесено постанову приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], №177/02-14 від 08.08.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, що :не надано до спадкової справи оригіналу правовстановлюючого документа щодо належності нерухомого майна спадкодавцеві [PERSON] (а.с.19). Інших спадкоємців по заповіту та за законом не має, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру по спадковій справі № 56101465, виданого Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області № 1375/01-16 від 05.09.2014 (а.с.29,30) Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодвством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Необхідність дотримання вказаного порядку визначена також у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", де зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивачем надано від приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], який здійснює нотаріальну діяльність за місцем відкриття спадщини постанову Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області вмотивованої постанови №177/02-14 від 08.08.2014 року про відмову в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право власності на його ім»я. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що право позивача [PERSON] порушено, та підлягає судовому захисту у спосіб визнання.

Outcome: approved