Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 81886,61 гривень завданої матеріальної шкоди, 8000,00 гривень витрат на правову допомогу, 3500,00 гривень витрат вартості звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 138, та 908,00 гривень судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 01 квітня 2021 року приблизно о 21 год 40 хв у с. Оболоння по вул. Одиниця [PERSON] в темну пору доби рухався проїжджою частиною дороги в темному одязі та без світлоповертаючих елементів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим створив аварійно небезпечну ситуацію для нього, як для водія, під час керування ним автомобілем марки "ВМW", д.н.з. [NUMBER] . З метою уникнення зіткнення з пішоходом він змушений був різко змінити напрямок руху свого автомобіля, що призвело до з`їзду в кювет та його перекидання, в наслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Постановою Долинського районного суду від 28 травня 2021 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Внаслідок неправомірних дій відповідача йому завдано матеріальної шкоди. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 138 від 14.07.2021, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу "ВМW 520і", д.н.з. [NUMBER] , дорівнює 81886,61 гривень та повинна бути стягнута з відповідача. З урахуванням положень ст. 1116 ЦК України, які застосовуються до спірних правовідносин, саме на відповідача покладається обов`язок з відшкодування йому майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження належного йому автомобіля під час ДТП, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.11.2019 у справі №296/2509/16ц. Факт дорожньо-транспортної події за участю сторін та вина відповідача [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеними. Він є власником пошкодженого автомобіля "ВМW 520і", д.н.з. [NUMBER] , тому має право на відшкодування завданих збитків, однак відповідач від добровільного відшкодування шкоди відмовляється, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача - адвокат Дутка Р.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вище викладених підстав, просив стягнути з відповідача на користь його довірителя 81886,61 гривень завданої матеріальної шкоди та 908,00 гривень сплаченого судового збору. Для вирішення питання про інші понесені судові витрати просив призначити судове засідання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що після аварії, яка мала місце 01.04.2021, його було визнано винуватим. Під час розгляду адміністративного матеріалу, він визнав свою вину частково та просив дослідити суд дії іншого учасника ДТП. Однак, справа була розглянута однобічно, без встановлення винуватості позивача, без дослідження його швидкості руху, перебування чи неперебування його у стані алкогольного сп`яніння. У ДТП винні обидва його учасники, тому вважає, що заявлена до нього вимога про відшкодування збитків є безпідставною. Погоджується з розміром шкоди, визначеним у звіті, який долучив позивач, призначення експертизи вважає недоцільним. Проте, на його думку, він не зобов`язаний відшкодовувати будь-яку шкоду, оскільки особисто будь-яких пошкоджень автомобілю [PERSON] не завдавав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 23.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 18 серпня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Відповідач правом подати відзив на позов не скористався. Будь-яких клопотань не заявляв. Представник позивача до закінчення судових дебатів заявив про намір надати докази на підтвердження посених судових витрат його довірителем протягом п`яти днів після проголошення судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: постановою Долинського районного суду Івано-Франківської обаласті від 28.05.2021, яка залишена без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17.06.2021 (а.с. 23-26), [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 гривень. Зі змісту постанови вбачається, що [PERSON] порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу. Правопорушення вчинено за таких обставин: 01.04.2021 о 21.40 год в с. Оболоння по вул. Одиниця в темну пору доби [PERSON] рухався проїжджою частиною дороги в темному одязі та без світлоповертаючих елементів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим створив аварійно небезпечну ситуацію для водія [PERSON] , який керував автомобілем "BMW", д.н.з., [NUMBER] , та який, з метою уникнення зіткнення з пішоходом, змушений був різко змінити напрямок руху автомобіля, що призвело до з`їзду у кювет та його перекидання, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 4.4 ПДР України (а.с. 21-22). Як вбачається зі звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, № 138 від 15.07.2021, станом на 08.07.2021 вартість КТЗ ("BMW 520 i", д.н.з. [NUMBER] ) до пошкодження становить 81886,61 гривень, вартість відновлювального ремонту становить 331809,58 гривень (а.с. 4-20). Між сторонами виник спір щодо наявності підстав для стягнення з відповідача матеріальних збитків, завданих його неправомірними діями. Оцінка суду: вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з вищеописаної постанови Долинського районного суду Івано-Франківської обаласті від 28.05.2021, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке мало місце 01.04.2021 о 21.40 год в с. Оболоння по вул. Одиниця та спричинило пошкодження автомобіля "BMW", д.н.з., [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] . Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені постановою у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, не підлягають повторному встановленню при розгляді справи між тими самим сторонами. Також не підлягає доказуванню вина особи, яка вже встановлена постановою у справі про адміністративне правопорушення. У даному випадку судовим рішенням встановлено вину [PERSON] в ДТП, у результаті якої автомобіль позивача отримав пошкодження, тобто відповідач є відповідальним за шкоду, завдану його протиправними діями, тому він зобов`язаний відшкодувати її у повному розмірі, якщо не доведе, що шкоду завдано не з його вини. Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Тобто за приписами ст. 1166 та ст. 1192 ЦК України, потерпілий має право на повне відшкодування завданої йому шкоди внаслідок протиправних дій особи. Зокрема, має право на відшкодування шкоди, визначеної в розмірі вартості необхідного для відновлення пошкодженого майна ремонту. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166,1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між такими діями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду) лише у випадку , якщо він доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Натомість обов`язок доказувати відсутність підстав для покладення відповідальності по відшкодуванню шкоди закон покладає на її завдавача. Право потерпілого на повне відшкодування завданої йому шкоди є абсолютним і виникло з заподіяння йому шкоди і таке право не може бути обмежене. Щодо визначення розміру шкоди, на отримання якої позивач має право, і яка підлягає відшкодуванню відповідачем, то суд виходить з того, що останній не надав доказів, які б стостували надані позивачем докази на підтвердження дійсного розміру завданої шкоди, як і не надав інших доказів, які б свідчили про недійсність наданих розрахункових документів, а навпаки в судовому засіданні заперечень щодо них не висловлював. Натомість позивачем доведено, що станом на 08.07.2021 вартість КТЗ ("BMW 520 i", д.н.з. [NUMBER] ) до пошкодження становить 81886,61 гривень, вартість відновлювального ремонту становить 331809,58 гривень. Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Оскільки вартість відновлювального ремонту пошкодженого під час ДТП транспортного засобу становить 331809,58 гривень, що перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля "BMW", 1991 року випуску, вартість якого становить 81886,61 гривень, тому з врахуванням вищевикладеного з відповідача на користь позивача слід стягнути 81886,61 грн відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями, а позов задовольнити. Розподіл судових витрат: відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 908,00 грн. Щодо інших понесених судових витрат представник позивача заявив, що докази на їх обгрунтування подасть протягом п`яти днів після проголошення рішення суду. На підставі викладеного, ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, ст. 82 ЦПК України,

Outcome: approved