Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 39315 грн. 05 коп. звернулось ПАТ КБ "ПриватБанк". Позивач зазначає, що 13.10.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 16000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідно до п.3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент. Вказує, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування кредитною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначає, що відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Вказує, що в разі виникнення прострочених зобовязань, відповідач зобов'язалася сплачувати банку пеню, а відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів останній зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. та в розмірі 5% від суми позову. Зазначаючи про те, що відповідач порушила умови договору по поверненню коштів та ст.. 509, 526, 527, 530, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором станом на 30.06.2016 року на суму 39315 грн. 05 коп., яка складається: 8479 грн. 56 коп. заборгованість за кредитом; 26625 грн. 25 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2100 грн. 00 коп. заборгованість за пенею, 250 грн. штраф (фіксована частина) та 1860 грн. 24 коп. штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просить розглянути справу без його присутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подала. Представник відповідача адвокат [PERSON] подав суду заяву, в якій позов не визнає та просить справу розглянути за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 19.11.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 16000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (розділ 5 заяви на отримання кредиту), а [PERSON] взяла на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості (довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду"). Відповідно до п.3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент. З заяви [PERSON] вбачається, що вона була ознайомлена та згідна з умовами надання банківських послуг і тарифами банку. Вказаний договір відповідає вимогам ст.. 634 ЦК України. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Оскільки за договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] остання взяла на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості та зазначені обов'язки порушила, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 8479 грн. 56 коп. та сплати процентів. При вирішенні спору судом береться до уваги, що остання проплата заборгованості за кредитом зі сторони відповідачки мала місце в вересні 2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідачем не оспорюється. Окрім того, в судовому засіданні з виписок по рахунку за період з 23.10.2007 року по 30.09.2016 року встановлено, що у період з 14.12.2007 року по 17.09.2014 року відповідач [PERSON] користувалася кредитними коштами (неодноразово знімала кошти з кредитної картки, вносила кошти на повернення заборгованості, погашення відсотків та комісій). Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що [PERSON] отримала кредит зі сплатою 1,9 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 5.3 умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта. В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що банком було змінено розмір відсоткової ставки за кредитним договором з 22,8% до 30 % на рік та з 30 % до 43,2 % на рік. Оскільки така зміна відсоткової ставки відповідає умовам договору і станом на 30.06.2016 року борг по процентам за користування кредитом становив 26625 грн. 25 коп. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до витягу з тарифів, клієнт сплачує банку пеню, яка є сумою базової процентної ставки за договором, розділеної на 30 і нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць і нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму 50 грн. та більше. Оскільки [PERSON] зобов'язання перед банком порушила, то відповідно до умови кредитування та вимог ст.549 ЦК України з неї на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню пеня в розмірі 2100 грн. При укладенні кредитного договору від 13.10.2007 року сторони домовились, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню коштів більш ніж на 120 днів [PERSON] зобов'язалась сплатити на користь банку штраф в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від ціни позову (п.8.6 умов та правил надання банківських послуг). Оскільки [PERSON] зобов'язання перед банком порушила, то відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг та вимог ст.1050 ЦК України з неї на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню штраф в межах позовних вимог в розмірі 250 грн. (фіксована частина) та в розмірі 1860 грн. 24 коп. (процентна складова). Статтею 616 ЦК України визначено, що суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. З наданого банком розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що заборгованість по пені нараховувалась банком з лютого 2008 року. Отже, банк, будучи обізнаним, що позичальник тривалий час перестав сплачувати належні за кредитом договором платежі на погашення боргу, у зв'язку із чим зросла сума заборгованості, з вересня 2014 року (з дати останньої проплати заборгованості по кредитному договору) не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків протягом двох років, що свідчить про те, що своїми діями банк сприяв збільшенню розміру пені. З урахуванням положень ст. 10 ЦПК України, суд вважає, що банк своїми діями сприяв збільшенню розміру пені, а тому наявні підстави для зменшення її розміру, відповідно до загальних засад цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст.3 ЦК України\~засад справедливості, добросовісності та розумності. Враховуючи вказані обставини, розмір збитків та дії позивача, суд вважає за можливе зменшити розмір пені із суми 2100 грн. до 500 грн. Одночасно, беручи до уваги зазначені вище обставини та те, що процентна складова штрафу залежить від розміру позовних вимог, який був збільшений внаслідок тривалого незвернення позивача до суду, суд вважає, що наявні підстави для зменшення зазначеного штрафу до 350 грн., відповідно до загальних засад цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст.3 ЦК України\~засад справедливості, добросовісності та розумності. При вирішенні питання про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" штрафу (фіксована частина), суд виходить з того, що розмір штрафу, в даному випадку, не залежить від часу звернення позивача до суду, а тому вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному об'ємі. За таких обставин, з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути 250 грн. штрафу. На підставі ст. 3, 549, 616, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial