Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

03.05.2017 позивач ПАТ «Український Бізнес Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22.10.2008 між ПАТ «Український Бізнес Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №70/Ф, за умовами якого [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 5000000,00 грн. з кінцевим строком повернення до 22.10.2011. В забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором 22.10.2008 між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно умов якого [PERSON] передала в іпотеку належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, станом на 24.11.2015 у останньої утворилась заборгованість в розмірі 23061217,05грн. Постановою правління Національного банку України від 25.12.2014 №844 ПАТ «Укрбізнесбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.12.2014 №164 з 26.12.2014 розпочато процедуру виведення ПАТ «Укрбізнесбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.04.2015 №87 з 24.04.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Укрбізнесбанк». 04.12.2014 між ТОВ «Велес-Д» та ПАТ «Укрбізнесбанк» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Укрбізнесбанк» продало ТОВ «Велес-Д» право вимоги до [PERSON] , які включають в себе кредитний договір №70/Ф від 22.10.2008, а ТОВ «Велес-Д» прийняло такі права вимоги та зобов`язалося передати Фінансування на розпорядження ПАТ «Укрбізнесбанк» за плату. На виконання договору факторингу №1 від 04.12.2014 між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ТОВ «Велес-Д» укладено договір про відступлення права вимоги за вказаним договором іпотеки. Рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» Білої І.В. №3 від 30.11.2015 визнано нікчемними договір факторингу №1 від 04.12.2014 та договір про відступлення права вимоги за вказаним договором іпотеки. Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 у справі №910/32090/15 позов ПАТ «Укрбізнесбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» до ТОВ «Велес-Д» про визнання договору факторингу №1 від 04.12.2014 та договору про відступлення права вимоги №3961 від 04.12.2014 недійсними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано недійсними договір факторингу №1 від 04.12.2014 та договір про відступлення права вимоги №3961 від 04.12.2014. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №85825937 від 25.04.2017 Банку стало відомо про те, що право власності на вказаний предмет іпотеки зареєстровано за [PERSON] . Однак, жодних дозволів на вчинення дій щодо відчуження означеного предмета іпотеки ПАТ «Укрбізнесбанк» не надавав. Оскільки до [PERSON] перейшло право власності на вказаний предмет іпотеки без дозволу ПАТ «Укрбізнесбанк», [PERSON] відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку», набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Посилаючись на нікчемність вказаних договорів та невиконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивач, на підставі Закону України "Про іпотеку" та умов договору, просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором в розмірі 23061217,05 грн. звернути стягнення на вказаний предмет Іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу вказаного предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 5700000,00 грн. 12.12.2018 представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позов, згідно якого, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що [PERSON] набула право власності на вказане нерухоме майно на законних підстав, жодних обмежень щодо його відчуження у ТОВ «Велес-Д» не було, зокрема зазначена квартира не перебувала в іпотеці. Також, зазначив, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Велес-Д» була погашена в повному обсязі, у зв`язку з чим 11.11.2015 іпотека була припинена. Звернув увагу на те, що Банк вже звертався до суду з аналогічним позовом до [PERSON] , попереднього власника вказаної квартири, про звернення стягнення на предмет іпотеки і рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2012 у справі №2-617/2012 позов було задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , що є предметом даного спору. Крім того, зауважив що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2018, залишеним без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 14.11.2018 у справі №757/48856/16-ц у задоволенні позову ПАТ «Український Бізнес Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Вказаний спір виник з тих же правовідносин, що і даний спір, а саме: з кредитного договору №70/Ф від 22.10.2008 та договору іпотеки до нього. Таким чином, вважав позов безпідставним та необгрунтованим. Відповідь на відзив до суду не надходила. 03.05.2017 представником позивача через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану квартиру. Ухвалою суду від 19.06.2017 накладено арешт на вказану квартиру, з забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження зазначеної квартири. 28.02.2018 представником позивача через канцелярію подано до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Протокольною ухвалою суду від 06.11.2018 залучено до участі у даній справі в якості третьої особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, посилаючись на викладене у відзиві на позов, просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив. Суд, на підставі ч.1 ст. 223 ЦПК України визнав можливим розгляд справи за відсутності представника третьої особи, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Суд, заслухавши представника позивача, думку представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 22.10.2008 між АБ «Український Бізнес Банк», правонаступником якого є ПАТ «Український Бізнес Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №70/Ф, за умовами якого [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 5000000,00 грн. з кінцевим строком повернення до 22.10.2011. (а.с. 7-13) 22.10.2008 в забезпечення зобов`язань [PERSON] за вказаним кредитним договором 22.10.2008 між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. 22.10.2008 за реєстровим № 3962, згідно умов якого [PERSON] передала в іпотеку належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . (а.с.14-19) Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.05.2010, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.12.2010 позов АБ «Український Бізнес Банк» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь АБ «Укрбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором №70/Ф від 22.10.2008 станом на 27.01.2010 у розмірі 6450022,00 грн., а також судові витрати в розмірі 2799,70 грн. (а.с.20-23, 24-25) Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2012 у справі №2-617/2012 позов ПАТ «Український Бізнес Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, 22.10.2008 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий №3961, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №70/Ф від 22.10.2008 у розмірі 6150022,06 грн., що складає: суму заборгованості за кредитом - 5000000,00 грн., суму заборгованості за відсотками - 1121822,06 грн., суму заборгованості за комісією - 28200,00 грн., а саме: на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 126,70 кв.м., житловою площею 48,80 кв.м., що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, 02.11.2007 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вепрейчук О.І., реєстровий №538, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 05.11.2007, записано в реєстрову книгу №д.1077-144 за реєстровим №4847, вартістю 5700000,00 грн., на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 84,30 кв.м., житловою площею 55,00 кв.м., що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, 8.04.2003 р. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В., реєстровий №1680, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 23.02.2004, записано в реєстрову книгу №д.560-253 за реєстровим №4785, вартістю 1745000,00 грн., шляхом самостійного продажу предмету іпотеки іпотекодержателем ПАТ "Український Бізнес Банк" будь-якій особі - покупцеві. (а.с.95-96) Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2012 у справі №6-13362/2012 виправлено допущені в рішенні Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2012 про задоволення позову ПАТ "Український Бізнес Банк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки описки зазначивши, що позичальником по кредитному договору №70/Ф від 22.10.2008 є - [PERSON] . Станом на час розгляду даної справи вказане рішення суду набрало законної сили і не виконане. Постановою правління Національного банку України від 23.04.2015 №265 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Укрбізнесбанк». (а.с.31) Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.04.2015 №87 з 24.04.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Укрбізнесбанк». (а.с.32) Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 №404 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Укрбізнесбанк» на два роки по 23.04.2018 включно. (а.с.34) 04.12.2014 між ТОВ «Велес-Д» та ПАТ «Укрбізнесбанк» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Укрбізнесбанк» продало ТОВ «Велес-Д» право вимоги до [PERSON] , які включають в себе Кредитний договір №70/Ф від 22.10.2008, а ТОВ «Велес-Д» прийняло такі права вимоги та зобов`язалося передати Фінансування на розпорядження ПАТ «Укрбізнесбанк» за плату.(а.с.35-39,40-41) 04.12.2014 між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ТОВ «Велес-Д» укладено Договір про відступлення права вимоги за вказаним Договором іпотеки, відповідно до якого Первісний Іпотекодержатель відступає, а Новий Іпотекодержатель набуває всі права Іпотекодержателя за Договором Іпотеки шляхом заміни особи Первісного Іпотекодержателя на особу Нового Іпотекодержателя. (а.с.42-44) Рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» Білої І.В. №3 від 30.11.2015 визнано нікчемними Договір факторингу №1 від 04.12.2014 та Договір про відступлення права вимоги за вказаним Договором іпотеки. (а.с.45) Постановою Верховного Суду України від 20.03.2018 рішення Господарського суду м. Києва від 07.12.2016, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Український Бізнес Банк» до ТОВ «Велес-Д» про визнання вказаного договору факторингу та вказаного договору про відступлення права вимоги недійсними та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 у справі №910/32090/15 за позовом ПАТ «Український Бізнес Банк» до ТОВ «Велес-Д» про визнання договору факторингу та договору про відступлення права вимоги недійсними та зобов`язання вчинити певні дії-залишено без змін. (а.с.119-121) Згідно з Інформаційнами довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на час розгляду даної справи квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.2017. (а.с.53-56) Обгрунтовуючи позов позивач, посилаючись на нікчемність та недійсність вказаного Договору факторингу, а також наявність у [PERSON] заборгованості за вказаним Кредитним договором, вважає, що оскільки відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23 Закону України «Про іпотеку» до [PERSON] перейшло право власності на вказаний предмет іпотеки, то іпотека є дійсною, і [PERSON] набула статус іпотекодавця з усіма правами та обов`язками за вказаним іпотечним договором, у зв`язку з чим просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] звернути стягнення на іпотечне майно, що належить на праві приватної власності [PERSON] Разом із тим, суд не може погодитись з заявленими позовними вимогами, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку", далі Закон, іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог зарахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Так, відповідно до ч.ч.1,2 ст. 23 Закону у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Разом з тим, як встановлено судом і вказане підтверджується належними та достатніми доказами того, що квартира [ADDRESS] на момент укладення 12.04.2017 [PERSON] договору купівлі-продажу вказаної квартири, не перебувала під будь-яким обтяженням, іпотека припинена 11.11.2015, обтяження припинено 28.03.2017. (а.с.53-56) Доказів, які б спростовували вказане суду не надано. Іншого судом не встановлено. Доводи позивача про те, що іпотека є дійсною, у зв`язку з наявною у боржника [PERSON] перед ПАТ «Український Бізнес Банк» заборгованості за вказаним кредитним договором є необгрунтованими, оскільки для встановлення відповідно до ст.23 Закону статусу іпотекодавця необхідно, щоб на момент переходу право власності на предмет іпотеки до іншої особи майно, на яке позивач просить звернути стягнення було обтяжено іпотекою. Таким чином, твердження позивача, що до [PERSON] відповідно до ст.23 Закону перейшло право власності на вказаний предмет іпотеки і що вона набула статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором є безпідставними та необгрунтованими, оскільки спростовуються вищевикладеним. Крім того, слід зазначити, що рішенням Печерського районного суду м.Києва від 11.04.2018, залишеним без змін постановою Апеляційного суду м.Києва від 14.11.2018 у справі №757/48856/16-ц у задоволенні позову ПАТ «Український Бізнес Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. (а.с.116-118, 119-121) Згідно вказаного рішення суду спір виник з тих же правовідносин, що у даному спорі, а саме: з кредитного договору №70/Ф від 22.10.2008 та договору іпотеки до нього. Вказаним рішенням також встановлено відсутність належних та достатніх доказів того, що до [PERSON] перейшло право власності на предмет іпотеки і що він набув статус іпотекодавця. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем позов є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного позову, то відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 19.06.2017 підлягають скасуванню. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: dismissed