Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

10.07.2019 року АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з [PERSON] на його користь 17 693, 72 грн. сплаченого [PERSON] страхового відшкодування. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 09.06.2017 року сталося ДТП. Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.08.2017 року винним в даній пригоді визнано [PERSON] . З метою відшкодування понесених збитків із пошкодженням автомобіля "HYUNDAI ELANTRA" д/н [NUMBER] , власник даного транспортного засобу звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на підставі Полісу та вимог Закону. На виконання вимог Закону та зобов`язань за Полісом 05.12.2017 року АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» виплатило страхове відшкодування у розмірі 17693,72 грн. Ухвалою суду від 11.07.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.08.2017 року 09.06.2017 року близько 18.30 год., [PERSON] керуючи т/з "Volkswagen Golf" д/н [NUMBER] , рухаючись у м. Миколаєві по вул. А.Старова (у дворовій території прилеглої до буд. 4 д) не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на стоячий автомобіль "HYUNDAI ELANTRA" д/н [NUMBER] , водій якого [PERSON] знаходився поза межами транспортного засобу. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у скоєні ДТП визнано [PERSON] та накладено стягнення за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, постанова набрала законної сили 15.08.2017 року. Постанова у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду та обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини, відповідно до вимог ст.82 ч. 4 ЦПК України. Отже, сам факт дорожньо-транспортної пригоди, вина в ньому відповідача встановлені, тому на відповідача покладається відповідальність за спричинену майнову шкоду. 1 жовтня 2016 року між АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом АЕ/9988869, відповідно до якого застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля "Volkswagen Golf" д/н [NUMBER] . Аварійним сертифікатом № 2964 від 6 вересня 2017 року визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля "HYUNDAI ELANTRA" д/н [NUMBER] , яка склала 22 432,46 грн. Страховим актом № 405-912/17 від 30 листопада 2017 року ДТП, яке мало місце 9 червня 2017 року, кваліфіковано як страховий випадок та визначено суму страхового відшкодування, яка підлягає виплаті потерпілій особі у розмірі 17 693, 72 грн. Платіжним дорученням № 3531 від 5 грудня 2017 року підтверджено виплату [PERSON] цієї суми у повному обсязі. Отже, відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України "Про страхування". У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до пп. 38.2.5. п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди. В силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 76 ЦПК України). Докази у цивільному процесі мають бути належними та допустимими. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Факт заподіяння шкоди майну позивача (автомобілю), винна поведінка відповідача (порушення правил дорожнього руху), яка знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із заподіянням шкоди підтверджуються вказаною вище постановою Заводського районного суду м. Миколаєва. За такого суд приходить до висновку про доведеність факту настання страхового випадку, заподіяння шкоди та часткове її відшкодування позивачем, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивач поніс судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 1 921 грн., які, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved