Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, у якій просила стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ОРДЖОНІКІДЗЕВУГІЛЛЯ" код ЄДРПОУ 32276912, місцезнаходження юридичної особи: 61145, Харківська обл., місто Харків, вулиця Космічна, будинок 21 (надалі по тексту ДП "ОРДЖОНІКІДЗЕВУГІЛЛЯ") на її користь (РНОКПП [NUMBER] , адреса для листування: [ADDRESS] ) нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.07.2014 року по 31.10.2014 вкючно, а також середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 01.08.2014 по 31.01.2018 у загальному розмірі 136379 грн. 48 коп. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що вона працювала у СТРУКТУРНОМУ ПІДРОЗДІЛІ "АВТОБАЗА" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ОРДЖОНІКІДЗЕВУГІЛЛЯ" з 14.03.1977 року по 31.10.2014 року. Позивачка була звільнена за власним бажанням відповідно до ст.\~38\~Кодексу Законів\~про Працю\~України у зв`язку з виходом на пенсію, про що міститься відповідний запис у трудовій книжці. В день звільнення з роботи позивачу не виплачено заробітну плату за період з 01.07.2014 року по 31.10.2014 рік. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, та такими що порушують Кодекс законів про працю України, а саме приписи ст. 115 та 116 КЗпП, оскільки Відповідно до частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, та відповідно до частини першої статті 116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому з підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про зараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація згідно з частиною першою статті 117\~КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Позивач стверджує, що середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з серпня 2014 року по січень 2018 року (включно) складає загальну суму 112 869,54 грн. з розрахунку: 2 687,37 грн. (середній заробіток) х 42 (кількість місяців прострочки) 112 869,54 грн. (сто дванадцять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять грн. 54 коп.). За таких обставин, на думку Позивача, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 136 379.48 грн. (сто тридцять шість тисяч триста сімдесят дев`ять грн. 48 коп.), що складається з нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, у розмірі 23509,94 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 112869,54 грн.

Outcome: approved