Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача та просив стягнути з нього 4194,17 грн. заподіяної шкоди і 243,60 грн судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 12.02.2013р. між сторонами було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0176834, за яким було застраховано належний страхувальнику автомобіль Seat Toledo номерний знак [NUMBER]. Відповідно до умов вказаного полісу страхування у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу позивач взяв на себе зобов'язання сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 20.08.2013р. о 13 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп стався страховий випадок - ДТП, учасниками якої були мавтомобіль під керуванням відповідача та автомобіля марки ВАЗ державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до Відомості ДАІ про ДТП та Постанови суду у справі № 456/4680/13-п від 17.09.2013р. вказана ДТП сталась з вини водія транспортного засобу - автомобіля Seat Toledo реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який після цього зник з місця ДТП, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілю ВАЗ реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Довідкою ДАІ про перелік пошкоджень та Актом огляду транспортного засобу. Потерпілому завдано матеріальних збитків, за відшкодуванням яких він звернувся до страховика - позивача по справі. Згідно Ремонтної калькуляції № 0034 від 04.11.2013р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ВАЗ реєстраційний номер [NUMBER] складає 4721,92 грн., які було виплачено потерпілому, що підтверджується Страховим актом № [NUMBER] від 13.11.20013р., платіжним дорученням № 060327 від 20.11.2013р., відомістю виплат № ВПТ-006142 від 20.11.2013р. У відповідності до ст. 993 ЦК України, ч.1 ст.1191 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 13.01.2014р. позивач, з метою досудового врегулювання спору, звертався до відповідача з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу, однак той жодних дій з погашення не вчинив, тому просив стягнути зазначену суму з відповідача в судовому порядку. В судове засідання представник позивача Гермаш С.М. не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач тричі викликався до суду. Згідно поштової кореспонденції, судові повістки, які надсилалася відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про явку у суд 30.10.2014р. та 21.11.2014р., повернуті за закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач для отримання таких в поштове відділення не з'явився. Відповідності до вимог ст.74 ч.5 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Окрім цього, вимогами ч. ст.77 ЦПК України передбачено, що сторони повинні повідомляти про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) і у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що між 12.02.2013р. між сторонами було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0176834, за яким було застраховано належний страхувальнику автомобіль Seat Toledo номерний знак [NUMBER]. Постановою Стрийського міськрайонного суду по справі № 456/4680/13-п від 17.09.2013р. [PERSON] визнаний винним у тому, що 20.08.2013р. близько 13 год. 30 хв. керуючи автомобілем Seat Toledo реєстраційний номер [NUMBER], вчинив ДТП , учасником якого був автомобіль марки ВАЗ 21063 номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та залишив місце ДТП, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124,122-4 КУпАП. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали технічні пошкодження. Дана подія була визнана позивачем страховим випадком, що підтверджується страховим актом №12300019918 від 13.11.2013р. Вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу ВАЗ 21063 номерний знак [NUMBER] становила 4694,17 грн. відповідно до розрахунку суми матеріального збитку по справі № 2300019918 від 11.11.2013р. та звіту № PROVID-131101-04695 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 04.11.2013р. Відповідно до страхового акту №12300019918 від 13.11.2013р. розмір страхового відшкодування становить 4194,17 грн. Згідно відомості виплат № ВПТ-006142 від 20.11.2013р. зобов'язання з відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП 20.08.2013р., було виконано позивачем 20.11.2013 року шляхом виплати страхового відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. У відповідності до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст.990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Стаття 38 цього Закону встановлює, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Повідомленням №20188 від 23.08.2013р. [PERSON] повідомив ПРАТ «СК «Провідна» про вчинення ним 20.08.2013р. ДТП. [PERSON] 22.08.2013р. звернувся до ПРАТ «СК «Провідна» з заявою № 2300019918 про виплату страхового відшкодування. 13.01.2014р. позивач звертався до [PERSON] з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу. Судом встановлено, що згідно страхового акту № 12300019918 від 13.11.2013р. розмір страхового відшкодування становить 4194,17 грн. та відповідно відомості виплат № ВПТ-006142 від 20.11.2013р. зобов'язання з відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП 20.08.2013р., було виконано позивачем 20.11.2013р. шляхом виплати страхового відшкодування, що підтверджується відомістю виплат № ВПТ-006142 від 20.11.2013р. У відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позов ПАТ «СК «Провідна» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу є підставним, тому його слід задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу відшкодування майнової шкоди в розмірі 4194,17 грн. та на виконання вимог ст.88 ЦПК України судові витрати.

Outcome: approved