Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання незавершеного будівництвом будинку об'єктом спільної сумісної власності подружжя. В подальшому позивач доповнила позовні вимоги, просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати право власності та виділити відповідачу усі конструктивні елементи, будівельні та оздоблювальні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з наддвірними спорудами, стягнути з відповідача на користь позивача 2306493, 00 грн. грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги вказала, що 27.01.2001 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАГС Печерського РУЮ у м. Києві, та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.10.2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.02.2013 року, шлюб між позивачкою та її колишнім чоловіком [PERSON] розірвано. Ведення спільного господарства подружжям було припинено 29.05.2012 року. За час шлюбу позивачем та відповідачем було спільно збудовано двоповерховий житловий будинок мансардного типу загальною площею 205,3 кв.м., літній будинок для відпочинку, встановлено огорожу та ворота, благоустроєно земельну ділянку за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER], площа 0,059 га.). В позовних вимогах зазначає, що її колишній чоловік умисно за час шлюбу не здав цей будинок в експлуатацію, щоб здати цей будинок в експлуатацію вже після розірвання шлюбу як своє особисте майно та позбавити Позивачки права на цей будинок. На час розгляду справи Відповідачем зареєстровано новий шлюб з [PERSON], на яку було оформлено право власності на вказаний будинок. Попри це [PERSON] і надалі несе витрати по обслуговуванню будинку, що свідчить про фактичне перебування будинку у його володінні та підтверджує вимоги Позивачки. Посилаючись на норми ЦК України, СК України позивачка просить визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] усі конструктивні елементи, будівельні та оздоблювальні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER], площа 0,059 га.). В порядку поділу спільного майна подружжя виділити [PERSON] усі конструктивні елементи, будівельні та оздоблювальні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER], площа 0,059 га.). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на усі конструктивні елементи, будівельні та оздоблювальні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER], площа 0,059 га.). Судова справа розглядалася судами неодноразово. Рішенням Обухівського районного суду від 24 липня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково - визнано правом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] усі конструктивні елементи, будівельні та оздоблювальні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER], площа 0,059 га.). В решті позовних вимог [PERSON] відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 березня 2015 року рішення Обухівського районного суду та Апеляційного суду Київської області було скасовано, а справу направлено для нового розгляду Обухівським районним судом. При цьому касаційним судом констатовано правильність рішень Обухівського районного суду та Апеляційного суду Київської області в частині визнання спільним майном подружжя конструктивних елементів, будівельних та оздоблювальних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER], площа 0,059 га.), водночас встановлено, що при вирішенні судами питання поділу даного майна та присудження Позивачці половини їх вартості, судами попередніх інстанцій не вірно застосовано норми матеріального права. Згідно з Висновком № 1-08/2012 від 02.08.2012 року будівельно-технічного експертного дослідження на час припинення ведення спільного ведення господарства вищезазначений будинок з надвірними спорудами було добудовано та облаштовано на 99,99 %. За результатами експертного дослідження встановлено: загальна вартість будівельних матеріалів, інженерних комунікацій та обладнання використаного під час будівництва будинку та інфраструктури на 31.12.2011 року становить: 1 504 493 (один мільйон п'ятсот чотири тисячі чотириста дев'яносто три) гривні, вартість будівельних робіт на 31.12.2011 року, без врахування матеріалів, становить: 988 500,65 (дев'ятсот вісімдесят вісім тисяч п'ятсот одну) грн.; загальна вартість будівництва на 31.12.2011 року - 2 492 994 (два мільйони чотириста дев'яносто дві тисячі дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. Відповідно до ухвали Обухівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року для з'ясування обставин, що мають значення для справи була призначена судово-будівельна експертиза. Висновком експерта №54/10 від 08.06.2016 року встановлено, що вартість будівництва об'єкту, а саме вартість усі конструктивних елементів, будівельних та оздоблювальних матеріалів та обладнання будинку за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER], площа 0,059 га.) становить 4612985 грн. Відповідно вартість Ѕ частини будівництва складає 2306493 грн. В судовому засіданні Позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позові та доповненнях до позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вважає, що висновок експерта, наявний в матеріалах судової справи не може вважатись належним доказом, що підтверджує вартість будівельних матеріалів; Позивачем не доведено факту виникнення права спільної сумісної власності подружжя, закон не передбачає порядку присудження судом грошової компенсації вартості частки у спільній сумісній власності подружжя у разі, якщо один із подружжя не вніс на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі частки, яка підлягає компенсації. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що позивач та відповідач з 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі. З метою будівництва будинку придбали у 2010 році земельну ділянку за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER], площа 0,059 га.). Як випливає із матеріалів справи, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно, садовий будинок за адресою Київська область, Обухівський район, село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER] на час розгляду справи судом перебуває у власності дружини Відповідача на час розгляду справи - [PERSON], що підтверджується інформацією, наданою Начальником Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Згідно листа Обухівської дільниці Васильківської філії експлуатації газового господарства особовий рахунок по адресі с. Підгірці, садове товариство «Мрія», буд. [NUMBER] оформлений на [PERSON]. З огляду на наведене суд вважає обгрутнованими доводи Позивачки щодо небажання під час перебування Відповідача у шлюбі з нею здійснити оформлення права власності на спірний будинок під час перебування з нею у шлюбі та підтверджує подальше володіння та користування Відповідачем вказаним майном. У відповідності до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Верховний Суд України у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначає, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У силу статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Оскільки будівництво недобудованого будинку розпочато за час шлюбу, то такий будинок може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. При поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини четверта, п'ята статті 71 СК України). За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України. Положеннями статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Тобто для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Отже, присудження грошової компенсації одному із подружжя у спільному сумісному майні подружжя із одночасним припиненням його права власності на частку у власності можливе виключно за умови внесення іншим членом подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як випливає із матеріалів справи [PERSON] просить визнати за нею право власності у спільному сумісному майні подружжя та призначити їй грошову компенсацію за Ѕ частки. Таким чином, факт припинення права власності у спірних правовідносинах відсутній. З огляду на ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На момент припинення шлюбних відносин право власності на спірний будинок зареєстровано не було, будинок з надвірними спорудами було добудовано та облаштовано на 99,99 % що підтверджуються Висновком № 1-08/2012 від 02.08.2012 року будівельно-технічного експертного дослідження. Суд критично оцінює доводи відповідача, який посилається на судові рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 16 липня 2013 року та від 23 серпня 2013 року по справі №330/1066/13, оскільки відповідно до положень ст. 61 Сімейного кодексу України та враховуючи спільне придбання подружжям земельної ділянки за адресою село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER] та проведення будівництва під час перебування відповідача у шлюбі свідчить про вчинення дій [PERSON] в інтересах сім'ї. У силу положень п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року за №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Відповідно до частини 4 статті 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Як випливає із ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 березня 2015 року судами попередніх інстанцій вірно вирішено справу в частині визнання незавершеного будівництвом будинку об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] та визнання права Позивачки на Ѕ частки у спільному сумісному майні подружжя. Під час розгляду справи судом встановлено, що за час шлюбу Позивачем та відповідачем було спільно збудовано двоповерховий житловий будинок мансардного типу загальною площею 205,3 кв.м., літній будинок для відпочинку, встановлено огорожу та ворота, благоустроєно земельну ділянку за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER], площа 0,059 га.). Відповідно до висновку експерта №54/10 від 08.06.2016 року встановлено, що вартість 1/2 частини будівництва об'єкту, а саме вартість усі конструктивних елементів, будівельних та оздоблювальних матеріалів та обладнання будинку за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER], площа 0,059 га.) становить 2306493 грн. Суд бере до уваги, правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі №6-2925цс15 відповідно до якої судом було роз'яснено питання усунення розбіжностей застосування положень статей 364 та 365 Цивільного кодексу України. Зокрема, Верховним Судом України вказано - "випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою." З огляду на встановленні судом обставини укладення відповідачем нового шлюбу, здійснення витрат по утриманню будинку за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, Садове товариство "Мрія", ділянка [NUMBER], суд приходить до висновку про неможливість поділу вказаного будинку в натурі. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, а саме: інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 67893690 від 12.09.2016, копії витягу з ЄДР МВС України 0-480044690, копії свідоцтва про право власності на житло від 24 вересня 1993 року суд вважає, що припинення права власності позивача - [PERSON] та присудження їй грошової компенсації з боку відповідача - [PERSON] також не становитиме надмірний тягар для відповідача. Згідно із статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Outcome: approved