Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

30 серпня 2017 року на 45 км+200 м автодороги Київ-Ковель сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вантажного автомобіля "VolvoFM440" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та механічним транспортним засобом, трактором "Беларус 892" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Під час ДТП [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. За фактом ДТП [PERSON] , який керував автомобілем "VolvoFM440", д.н.з. [NUMBER] , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 03 грудня 2014 року Центром ДАІ 1808 належить ТОВ "Юнігран" було пред`явлено підозру, а вироком Бородянського районного суду Київської області його визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Цивільний позов [PERSON] до ТОВ "Юнігран" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Ухвалою Київського апеляційного суду вирок Бородянського районного суду Київської області в частині цивільного позову [PERSON] змінено. Постановою Верховного Суду вирок Бородянського районного суду Київської області та ухвала Київського апеляційного суду щодо [PERSON] в частині цивільного позову скасовані, призначений новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач мотивував свої вимоги тим, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1293686 ТОВ "Юнігран" застрахувало автомобіль "VolvoFM", д.н.з. [NUMBER] . В разі настання страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема за шкоду заподіяну життю і здоров`ю потерпілого та його майну на суму завданих збитків, але не більше, встановленого в договорі ліміту страхової суми 200 000 гривень. 17 серпня 2020 року [PERSON] на адресу ПАТ "СК "Арсенал страхування" направив заяву про страхове відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної здоров`ю в розмірі 46293,81 грн. та моральної шкоди в розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю 2314,69 грн.. Внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] поніс витрати на лікування в розмірі 46293,81 грн.. Витрати на правову допомогу, яка надавалась під час розгляду справи становлять 6000 гривень. У зв`язку з отриманням тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] зазнав і значної моральної шкоди яку оцінює в 600 000 грн., оскільки довгий час перебував на лікуванні, зараз проходить реабілітацію, за станом здоров`я не має змоги працювати тому постійно знаходиться в депресивному стані. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати додаткові витрати викликані необхідністю придбання ліків. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки. Тому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (т. 5 а.с.114-115) просив стягнути з ПАТ "СК "Арсенал-страхування" 60459,20 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2314,69 грн. на відшкодування моральної шкоди; стягнути з ТОВ "ЮНІГРАН" 597685,31 грн. на відшкодування моральної шкоди; стягнути з ТОВ "ЮНІГРАН" та ПАТ "СК "Арсенал-страхування" понесені ним судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігран" Файдюк С.М. в судовому засіданні проти позову заперечував, вважав, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки розмір заявленої матеріальної шкоди - витрат на лікування позивача належними доказами не обґрунтовується. Так, на підтвердження розміру витрат до справи додано фіскальні чеки на придбання медикаментів за період з 08 жовтня 2019 року по 27 серпня 2020 року, однак документальні докази, які б чітко встановлювали перелік та кількість медичних препаратів, призначених для лікування позивача до позову не долучені. Так, консультативний висновок спеціаліста №1601 клініки ДУ "Інститут геронтології імені Чеботарьова НАМН України" не є належним доказом у справі, оскільки підготовлений лікарем-консультантом [PERSON] , печатка проставлена лікарем [PERSON] , відсутня дата його складання. До справи долучені виписки з медичної карти стаціонарного хворого за періоди: 21-29 червня 2018 року; 12-20 грудня 2018 року; 08-17 липня 2019 року; 16-20 березня 2020 рок, однак медикаменти на суму 1052,42 грн. придбані лише 20 березня 2020 року. Посилання представника позивача на рішення Київського апеляційного суду по кримінальній справі №360/1548/18 від 24 грудня 2019 року на незмінність розміру суми витрат на лікування - 46293,81 грн. постановою Верховного Суду від 27 травня 2020 року є безпідставним, оскільки це судове рішення скасоване, тому не може розглядатися, як рішення, обставини якого встановлені судом і не потребують доказування. Документальні докази, які б давали можливість чітко встановити перелік та кількість медичних лікарських засобів, призначених для лікування позивача від наслідків ДТП позивачем не надані. Антипаркінсонічні препарати призначалися позивачу лікарем Інституту геронтології ім. Чеботарьова, де він лікувався як до ДТП так і після, тому з урахуванням консультаційного висновку спеціаліста №1601 та медичної картки №73028 ці препарати призначалися йому у зв`язку з хворобою, а не наслідками ДТП. Тому за вказаних обставин копії документів, надані позивачем на підтвердження витрат на лікування не можуть братися до уваги в повній мірі як належний, достовірний та допустимий доказ. Позивачем заявлено вимогу про стягнення 597 685,31 грн. на відшкодування моральної шкоди. Однак виходячи із суми заявленої матеріальної шкоди - 60459,20 грн. та вимог ст. 26-1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", сума заявлених вимог до страхової компанії в частині відшкодування моральної шкоди має становити 3022,96 грн. (60459,20 х 5% / 100 % = 3022,96), а не 2314,69 грн.. Наголосив, що при визначенні розміру моральної шкоди позивач не врахував, що ТОВ "Юнігран" в добровільному порядку сплатило йому 30 000 грн. Крім формальних визначень, позивач не навів обґрунтувань саме такого розміру моральної шкоди, який майже в 10 разів перевищує розмір майнової шкоди, бо ушкодження здоров`я потерпілого не призвело до стійкої втрати ним працездатності, (встановлення групи інвалідності тощо). Крім цього, під час розгляду справи встановлено, що на момент ДТП позивач хворів на хворобу Паркінсона. Отже поганий стан його здоров`я помилково ототожнювати виключно з наслідками ДТП, оскільки вади здоров`я позивача (запаморочення, головний біль, ослаблення пам`яті) притаманні хворому на хворобу Паркінсона. Таким чином сума моральної шкоди в розмірі 597 685,31 грн. надто завищена, не відповідає усталеній судовій практиці щодо розміру стягуваної моральної шкоди та не відповідає засадам співмірності та розумності. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" Мамедова І.Р. в судовому засіданні проти позову заперечувала, вважала, що правовідносини, які виникають під час дії Полісу №АК/1293686 регулюються спеціальним ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до ст. 24.1 Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом охорони здоров`я. Таким чином для отримання страхового відшкодування потерпілою особою мають бути надані документи, що підтверджують: 1) обґрунтовані витрати, які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів; 2) необхідність витрат має бути підтверджена документально відповідним медичним закладом охорони здоров`я; 3) витрати на лікування та витрати, пов`язані з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, мають бути в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Виключно при додержанні всіх трьох умов, потерпіла особа матиме право на одержання страхового відшкодування. Як вбачається з документів, наданих ДУ "Інститут геронтології НАМНУ", діагноз "Хвороба Паркінсона" був у позивача вже в травні 2017 року, а ДТП сталася 30 серпня 2017 року. Отже витрати позивача, пов`язані з придбанням лікарських засобів, призначених для лікування цієї хвороби відшкодуванню не підлягають. Із загального обсягу чеків і документів медичних закладів, де позивач проходив лікування з`ясовано, що витрати на суму 39641,07 грн. відшкодуванню не підлягають, оскільки: не є витратами на лікування, підтвердженими документально закладом охорони здоров`я; придбані в період за який відсутня меддокументація про проходження лікування позивачем; придбані медичні препарати, які не використовуються на лікування травм, отриманих внаслідок ДТП; включають благодійні внески; ряд чеків настільки поганої якості, що неможливо встановити, що придбано, коли, за яку ціну; включають витрати на купівлю засобів із загальними назвами: "судинні", "урологічні", "діуретики", "травми", "ліки1", "антибіотики", "анальгетики", які не містять назви препаратів, внаслідок чого неможливо ідентифікувати обґрунтованість їх придбання. Відповідно до ст. 26-1 Закону потерпілому, який зазнав ушкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Отже розмір страхового відшкодування за моральну шкоду залежить від розміру страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. З приводу витрат на правову допомогу у розмірі 6900 грн. вважає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже з урахуванням вказаних вимог стороні судового процесу та її адвокату необхідно надати докази про понесені витрати, а саме: письмовий договір в якому мають бути зазначені умови та порядок визначення вартості наданих послуг за ведення відповідної судової справи (почасова оплата, фіксована сума тощо); посилання на реквізити або сторін судової справи у якій надається правнича допомога, належно оформлені документи, що підтверджують такі витрати, належно оформлені документи про оплату послуг адвоката. Копія договору, укладеного з адвокатом Дунаєнко О.А. страховику не надходила, хоча такий договір повинен бути наданий страховику відповідно до ст. 82 ЦПК України, а з документів, доданих до заяви не вбачається скільки часу витратила адвокат на надання послуг. Витрати на правову допомогу надані адвокатом Корнєвим С.К. у кримінальному провадженні не можуть бути стягнуті, бо підлягають стягненню лише з обвинуваченого. Тому, оскільки вимоги позивача належними доказами не доведені, то в позові [PERSON] до ПрАТ "СК "Арсенал страхування" необхідно відмовити. Представник третьої особи [PERSON] , адвокат Куделя В.П. в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] свою вину у вчиненні ДТП визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному. Його щирість підтверджується тим, що на наступний день після ДТП, 31 серпня 2017 року він передав потерпілому [PERSON] на лікування грошові кошти в сумі 4000 грн., ТОВ "Юнігран" перерахувало - 5000 грн., однак з незрозумілих причин ці кошти не враховані при подачі позову. Крім цього з висновку автотехнічної експертизи №12-/2226 від 17 січня 2018 року, яка знаходиться в кримінальному провадженні водій [PERSON] керував технічно справним автомобілем, а водій [PERSON] , керував трактором "Білорус" у сцепці з причіпом з технічними несправностями, які виникли до ДТП. Твердження представника позивача, що до ДТП позивач був абсолютно здоровою людиною спростовуються медичним висновком інституту геронтології імені Чеботарьова НАМН України, відповідно до якого 12 травня 2017 року [PERSON] встановлений діагноз "хвороба Паркінсона". Тому оскільки позивач, який страждав на хворобу Паркінсона та керував причіпом з несправною гальмівною системою, то у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є певна доля і його вини. 112 копій чеків і квитанцій на придбання ліків і медичних засобів, акт приймання-передачі медичних послуг від 27 березня 2018 року на суму 1400 грн., копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого Бородянської ЦРЛ за період з 21 по 29 червня 2018 року, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог належним чином не завірені, тому відповідно до положень ст. ст. 77, 78 ЦПК України повинні бути визнані неналежними та недопустимими доказами. Хоча позивач і поніс певні витрати на лікування, але з доказів, наданих суду неможливо визначити їх грошовий розмір через нечітке відображення. Моральна шкода у розмірі 600 000 грн. є необґрунтованою, оскільки при визначенні її розміру не враховані вимоги розумності та справедливості. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступеня зниження престижу, ділової репутації, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану тощо). Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] , представників відповідачів Файдюка С.М. , Мамедової І.Р. , представника третьої особи Куделі В.П., дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що вироком Бородянського районного суду Київської області від 13 серпня 2019 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" [PERSON] звільнено від відбування покарання (т.3 а.с.147-152). Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1293686 ТОВ "Юнігран" застрахувало автомобіль "VolvoFM 440", д.н.з. [NUMBER] , згідно з яким у разі настання страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема за шкоду заподіяну життю і здоров`ю потерпілого та його майну, на сум у завданих збитків, але не більше встановленого в договорі ліміту страхової суми: 200 000 грн. - за шкоду заподіяну життю і здоров`ю; 100 000 грн. - за шкоду, заподіяну майну (т. 2 а.с.259-260). Із вказаних вироку та копії поліса вбачається, що позивач отримав тілесні ушкодження внаслідок порушень Правил дорожнього руху [PERSON] , який керував транспортним засобом "VolvoFM 440", д.н.з. [NUMBER] , що належить ТОВ "Юнігран". На підтвердження витрат на лікування, яке позивач проходив з 30 по 31 серпня 2017 року; з 21 по 29 червня 2018 року , з 12 по 20 грудня 2018 року, з 08 по 14 липня 2019 року, з 16 по 20 березня 2020 року (т.5 а.с.120-144) надані докази про сплату коштів в сумі 62493,81 грн. (т.1 а.с.62-82), на суму 14165,39 грн. (т.5 а.с. 116-119), всього на суму 76659,20 грн. з яких 9000 грн. відшкодовано (т. 1 а.с.55, 56). Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у разі порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При вирішенні питання відшкодування матеріальної шкоди, що пов`язана з витратами на лікування суд погоджується з позицією відповідача (т.6 а.с.46-48), що витрати на суму 39 641,07 грн. не можуть бути взяті до уваги, оскільки відсутні належні і допустимі докази, що підтверджують наявність цих витрат та те, що ці витрати пов`язані із шкодою заподіяною внаслідок ДТП, оскільки: не є витратами на лікування, підтвердженими документально закладом охорони здоров`я; придбані в період за який відсутня меддокументація про проходження лікування позивачем; ці медичні препарати не використовуються на лікування травм, отриманих внаслідок ДТП; включають благодійні внески; з ряду чеків неможливо встановити, що придбано, коли, за яку ціну; включають витрати на купівлю засобів із загальними назвами: "судинні", "урологічні", "діуретики", "травми", "ліки1", "антибіотики", "анальгетики", які не містять назви препаратів, внаслідок чого неможливо ідентифікувати обґрунтованість їх придбання. Таким чином, частково задовольняючи позовні вимоги суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ПрАТ "СК "Страхова компанія "Арсенал-страхування" на користь позивача 28018,13 грн., на відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 26-1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "r" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону - МТ СБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Враховуючи докази, надані на підтвердження заподіяння моральної шкоди (тривалість і характер лікування, обставини заподіяння шкоди, часткове відшкодування шкоди на суму 30 тис. грн.) суд вважає за необхідне стягнути на відшкодування моральної шкоди: з ПрАТ "СК "Арсенал страхування" 1400,90 грн., з ТОВ "Юнігран" 68599,10 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то із загальної суми витрат на правову допомогу 6900 грн (т. 6 а.с.33-39) суд вважає, що стягненню підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 4800 грн., з яких - 1600 грн. з ПрАТ "СК "Арсенал страхування", 3200 грн. - з ТОВ "Юнігран".

Outcome: partial