Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 06.12.2011 року ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта") та відповідач уклали кредитний договір № 007-03529-061211, згідно якого відповідач отримав картковий рахунок [NUMBER] з кредитною лінією у розмірі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. В порушення умов кредитного договору боржник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 11.09.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 13849 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача, також поклавши на останнього судові витрати. Представник позивача в заяві просив справу розглянути без його участі, підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності, про що надав суду заяву. Перевіривши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 06.12.2011 року ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта") та відповідач уклали кредитний договір № 007-03529-061211, згідно якому відповідач отримав картковий рахунок [NUMBER] з кредитною лінією у розмірі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі. У свою чергу відповідач по справі свої зобов'язання в установлені терміни не виконує, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 11.09.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором, яка складається з тіло кредиту на суму 13849 грн. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов'язані з грошовими зобов'язаннями. За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стягує на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду

Outcome: approved