Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

05.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення трьох відсотків річних в сумі 246,58 грн, упущеної вигоди в сумі 2000 грн та моральної шкоди в сумі 2000 грн, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач протиправно затримав виплату коштів вкладника ПАТ "Банк Демарк". В судовому засіданні позивач підтримали позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, подала письмові заперечення проти позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.11.2014 року між ПАТ "Банк "Демарк" та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" був укладений Договір № 173 про здійснення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк". Згідно із п. 1.1. Договору Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" виступило платіжним агентом Банку "Демарк". Відповідно до п. 2.2.2 та 2.2.3 Договору, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" зобов'язувалось забезпечити доступність отримання коштів вкладників в будь-якій установі Банку, що є учасниками внутрішньобанківської електронної платіжної системи термінових переказів коштів по Україні в національній валюті, а також зобов'язувався забезпечити особам, зазначеним у Реєстрах, не пізніше наступного робочого дня з моменту надходження коштів на рахунок Банку та звернення вказаної особи до Банку безкоштовну виплату коштів готівкою, або, за їх бажанням, зарахування належних їм коштів на зазначений ними рахунок в Банку. 14.11.2014 року перший транш для виплати вкладникам Банку "Демарк" в сумі 70000000 грн був зарахований на транзитний рахунок відповідача, відкритий для Фонду після закінчення операційного дня, в цей же час був переданий загальний реєстр вкладників, оскільки це була п'ятниця, то 17.11.2014 року ці кошти були зараховані на рахунок. 18.11.2014 року позивач звернулась з вимогою виплатити кошти, що не заперечувалось і представником відповідача в запереченнях (а. с. 23 зворотна сторона). Відповідно до ст.. 28 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти. Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування. Згідно із п. 5 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 145, фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти на підставі укладених з ними договорів. Пунктом 13 вказаного положення передбачено, що фонд на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду здійснює передачу банку-агенту Реєстру переказів та перерахування за розпорядженням директора-розпорядника Фонду суми за Реєстром переказів. Заявнику направляється лист-повідомлення про здійснення переказу із зазначенням найменування банку-агента. Відповідно до розділу 5 Вказаного Положення, після одержання Загального Реєстру (Реєстру переказів) та коштів від Фонду банк-агент відповідно до умов договору, укладеного з Фондом, починає виплати гарантованих сум відшкодувань. Банк-агент забезпечує доступність отримання вкладниками гарантованих сум відшкодувань у будь-якій установі банку. При проведенні виплат відшкодувань уповноважений працівник банку-агента повинен здійснити:ідентифікацію особи, яка звернулась за отриманням відшкодування; звірку реквізитів документів особи, яка звернулася за отриманням відшкодування, із реквізитами у Загальному Реєстрі (Реєстрі переказів) відповідно до вимог розділу VI цього Положення; за умови позитивного результату звірки здійснити виплату коштів, вказавши у касовому документі реквізити отримувача та підставу для виплати відшкодування іншій особі. Отже на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідно до Положення та Договору № 173 укладеного 14.11.2014 року між ПАТ "Банк "Демарк" та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" про здійснення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк", у відповідача 19.11.2014 року (наступний робочий день після звернення) виник обов'язок перед позивачем виплатити кошти в сумі 200000 грн, або перерахувати їх на рахунок. Вказані кошти були перераховані на її рахунок 01.12.2014 року та зняті нею з рахунку 03.12.2014 року та 04.12.2014 року, що підтверджується інформацією про рух коштів (а.с. 31). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач прострочив виконання свого обов'язку на 12 днів, він зобов'язаний сплатити 3 відсотки річних від 200000 грн за 12 днів в сумі 197,26 грн (200000х3%:365х12), отже позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди, то вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до приписів ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки). У реальні збитки включається фактична оцінка тих матеріальних благ, які зазнала особа, а також ті додаткові витрати, яких зазнала чи може зазнати особа для поновлення цивільного права для повернення до первісного стану (стану, що передував порушенню); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При обчисленні розміру упущеної вигоди першочергове значення має визначення реальності тих доходів, які особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту. Обов'язок щодо доведення розміру тих доходів, яких особа отримала б у випадку непосягання на її право, покладається на позивача. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачу заподіяні такі збитки і що позивач міг би отримати реальну можливість одержати доходи за рахунок цих коштів в сумі 2000 грн. Покладення на відповідача відповідальності у формі відшкодування збитків за нездійснення свого права суперечить в цілому принципам юридичної відповідальності, що настає за порушення саме зобов'язань. Водночас, сума збитків, яку просить стягнути позивач, обґрунтовується умовним припущенням про можливість отримання ним прибутку в результаті випадкового збігу обставин. Не підлягає стягненню упущена вигода, оскільки позивачем не доведено, що вона мала намір розмістити вклад в іншій фінансовій установі. Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Оскільки ні договором № 173 від 14.11.2014 року, ні ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ні Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 145, не передбачено можливості відшкодування моральної шкоди, в разі порушення банком-агентом строку виплати коштів вкладникам, отже позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Outcome: partial