Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви посилається на те, що 23 січня 2016 року його дружина [PERSON], перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, в Феодосійському міському пологовому будинку народила хлопчика. Через відмову прикордонних сил Російської Федерації надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території, 09 лютого 2016 року вони зареєстрували факт народження дитини та отримали медичне свідоцтво про народження, зразка, що використовується на тимчасово окупованій території. Документом, що підтверджує факт народження дитини, є медичне свідоцтво про народження. Заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції у м. Дніпропетровськ щодо реєстрації народження дитини. Але в звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, наданих «державними органами» на території, непідконтрольній Україні, йому було відмовлено щодо реєстрації народження дитини. Враховуючи викладене, просив суд встановити факт, що [PERSON] [INFO], народила 23.01.2016 року хлопчика та встановити факт народження дитини. Зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції у м. Дніпропетровськ зареєструвати народження дитини та видати свідоцтво про народження. Заявник в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія І-КИ № 305418, громадяни України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 25 липня 2015 року у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Згідно з медичним свідоцтвом про народження серія 3512 № 001261, виданим 09 лютого 2016 року «Державною бюджетною установою охорони здоровя «Феодосійський медичний центр», мати [PERSON], [INFO], народила 23 січня 2016 року хлопчика. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для отримання документів, які посвідчують народження. Відповідно дост.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Вимогами ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно дост.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рок, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України»: «особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України». Відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. \~\~\~\~\~\~ Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою України, перебуває у шлюбі з громадянином України [PERSON] У медичному закладі у м. Феодосії Автономної Республіки Крим 23.01.2016 [PERSON] народила дитину, про що було видане медичне свідоцтво про народження, яке відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"є недійсним і не створює правових наслідків. За приписами ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідне для реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження дитини. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтво про народження їх сина, виданого державним органом України. У задоволенні заяви в частині зобов'язання Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції в м. Дніпропетровську зареєструвати народження та видати свідоцтво про народження дитини, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки рішення суду про встановлення факту народження дитини буде достатньою правовою підставою для державної реєстрації народження дитини відповідним органом реєстрації актів цивільного стану та видачі свідоцтва про народження дитини.

Outcome: approved