Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за кредитним договором від 12.05.2010 року про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання договору у сумі: за тілом кредиту 20690,37грн.; за відсотками 171263грн..; за пенею та комісією 2896грн.; по штрафам(фіксована частина) 500грн., штраф(відсоток від суми заборгованості) 9742,50грн., всього 205092,53грн., та стягнення коштів в сумі 1800 гривень за вчинення виконавчого напису. Позовні вимоги мотивовані тим, що у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису через те, що ПАТ КБ "Приватбанк" втратило право на стягнення заборгованості, оскільки з дня виникнення вимоги минули строки давності, та не надало належних документів, що свідчать про безспірність вимог. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. 11 вересня 2019 року представник ПАТ КБ "Приватбанк" подав до суду відзив на позов, у якому вказує, що виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог законодавства, а твердження про пропуск строку позовної давності є помилковим, тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився. Від третьої особи-приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. до суду заперечень не надійшло, про причини неявки в судове засідання суд не повідомлено. Дослідивши та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 50 Закону "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Згідно кредитно договору, укладеного 12.05.2010 року, між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк", було укладено договір про надання кредиту. Відповідно цього договору, банк зобов`язався надати [PERSON] кредит в сумі 21000 гривень. Із виписки по рахунку вбачається, що між [PERSON] та ПАТ "Приватбанк" існують кредитні відносини, однак визначити розмір заборгованості за період кредитних відносин не можливо, оскільки вказана виписка містить безліч банківських операцій, крім того охоплює період з 01.01.2007 року по 30.01.2018 року, в судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що кредитні відносини виникли саме з 2010 року. З огляду на викладене визначити наявність заборгованості [PERSON] перед ПАТ "Приватбанк" не можливо(а.с.8-25). 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за номером 18906, яким запропоновано стягнути на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість, що виникла по кредитному договору від 12.05.2010 року, боржником за яким є [PERSON] , за період з 12.05.2010 року по 30.09.2017 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 20690,37грн.; за відсотками 171263грн..; за пенею та комісією 2896грн.; по штрафам(фіксована частина) 500грн., штраф(відсоток від суми заборгованості) 9742,50грн., всього 205092,53грн., та стягнення коштів в сумі 1800 гривень за вчинення виконавчого напису(а.с.26). Зі змісту ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов`язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином, оскільки позичальник не виконав своє зобов`язання за договором, у ПАТ КБ "Приватбанк" виникло право на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права в межах трирічного строку позовної давності. Отже, з урахуванням вищевикладеного, вчинений 08.11.2017 року приватним нотаріусом виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №18906 за кредитним договором від 12 травня 2010 року про стягнення з [PERSON] загальної заборгованості за кредитом в розмірі 205092,53 гривень на користь ПАТ КБ "Приватбанк", слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на момент його вчинення між сторонами мав місце спір щодо розміру сум, які підлягають стягненню, а також те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Оскільки позивач при поданні позову судовий збір не сплачувала у відповідності до ЗУ "Про захист прав споживачів", то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved