Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що 05.01.2007 року між ТзОВ "Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-08046-050107, відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] кредит на придбання певного майна/послуг у сумі 925,0 грн. строком до 04.11.2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи зі ставки 10% в рік. Також [PERSON] за ведення кредитної справи зобов'язався сплачувати банку плату в розмірі 2,99% в місяць. [PERSON] одержав кредитні кошти в сумі 925,0 грн., але прийняті на себе за договором кредиту зобов'язання щодо своєчасного його погашення належним чином не виконував, допустив виникнення заборгованості станом на 14.03.2014 року в розмірі 1067,09 грн., яка складається з наступного: 818,23 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 23,86 грн. - заборгованість по відсотках; 225,00 грн. - заборгованість по комісіям. Просить стягнути з відповідача загальну суму боргу за договором кредиту в розмірі 1067,09 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглянути без участі його представника та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи двічі належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, що 05.01.2007 року між ТзОВ "Комерційний банк Дельта" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-08046-050107 (а.с. 5-6), згідно якого банком надано [PERSON] кредит на придбання майна (послуг) у сумі 925,0 грн. строком до 04.11.2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% річних (п. 2.3. кредитного договору), а також плати за ведення кредитної справи в розмірі 2,99% в місяць (п. 2.5 кредитного договору). Відповідно до п.2.8 кредитного договору сплата кредиту повинна здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів до 5 числа кожного місяця у сумі 138,0 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка включає в себе заборгованість за кредитом, відсотками, а також заборгованість по сплаті за ведення кредитної справи. [PERSON] одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти в сумі 925,0 грн., придбавши за кредитні кошти майно, оскільки на виконання умов п. 1.1 Кредитного договору, позивач перерахував суб'єкту підприємницької діяльності [PERSON] грошові кошти в сумі 925,0 грн. на підставі рахунку-фактури № 170 від 05.01.2007 року, що підтверджується меморіальним ордером № 680014 від 11.01.2007 р. (а.с. 14). В порушення умов договору відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов'язання і станом на станом на 14.03.2014 року допустив заборгованість на загальну суму 1067,09 грн., яка складається з наступного: 818,23 - заборгованість по тілу кредиту; 23,86 грн. - заборгованість по відсотках; 225,00 грн. - заборгованість по комісіям (а.с. 12-13). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися в повному обсязі та в установлені строки, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України). Таким чином, оцінюючи в сукупності докази по справі, суд прийшов до переконання, що позивачем правомірно нарахована заборгованість за умовами кредитного договору № 001-08046-050107 від 05.01.2007 року, яка станом на 14.03.2014 року становить 1067,09 грн. та складається з: 818,23 - заборгованість по сумі кредиту; 23,86 грн. - заборгованість по відсотках; 225,00 грн. - заборгованість по комісіям, а тому позовні вимоги про стягнення цієї заборгованості з відповідача [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved