Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

17.07.2017 року позивач звернувся до Ковпаківсткого районного суду м.Суми з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, мотивуючи його тим, що 05.07.2017 року відповідач поширив негативну та недостовірну інформацію про нього, а саме на своєму блозі в мережі інтернет за інтернет адресою: https://evgenivchernvakudachnoslilsvovimidzh.blogspot.com/2017/07/blog-post.html відповідач розмістив статтю під назвою «[PERSON] удачно слил свой Имидж» наступного змісту (російською мовою): «Владелец "Хортицы" [PERSON] удачно слил свой Имидж. Банкротство некогда главной алкогольной компании ДП «Имидж холдинг» и Торгового дома «Мегаполис» позволило [PERSON] списать долг перед налоговой и уклониться от уплатьі налогов в госбюджет более чем на 280 млн. гривен. В 2006 г. оборот компаний превьісил отметку в $500 млн, после чего «опьяненный» успехами [PERSON] решил, что пора начать формирование холдинга под названием Global Spirits. В него, помимо «Имидж холдинга» и торгового дома «Мегаполис», был включен Одесский коньячний завод. Со временем в рамках реорганизации бизнеса [PERSON] решил избавиться от своих старожилов, обросших многомиллионными долгами. В отношении ДП «Имидж холдинг» и Торгового дома «Мегаполис» стартовали синхронньїе процессы банкротства по инициативе их же собственников (кипрских компаний Oxford AMG-77 и GSH Trading Limited, подконтрольньїх [PERSON]). Уже в августе 2015 г. обе этих структури были признаки банкротами хозяйственным судом Запорожской области. При зтом у каждой из них накопился огромный багаж обязательств при фактически полном отсутствии активов, которие заранее были виведены в чистые от долгов структури Global Spirits. Так, по данным ГФС, на 28 июля 2015 г. у Торгового дома «Мегаполис» числилась задолженность перед госбюджетом на сумму более 555 млн. гривен. А у ДП «Имидж холдинг» она составляла на тот же период более 210 млн. гривен.Вскоре после этого, стартовал новый процессе банкротства, который успешно завершился уже в августе 2016 года. В его рамках ликвидационная масса некогда главного водочного завода Украйни составила всего 73 тис. гривен, что не позволило ему погасить и сотой части долгов. И прежде всего, задолженности перед Государственной фискальной службой, которая к тому моменту превисила астрономическую отметку в 280 млн. гривен, и в итоге была благополучно списана, что позволило [PERSON] уклониться от уплати налогов в госбюджет более чем на 280 млн. гривен. В настоящее время [PERSON] активно развивает бизнес в России, о чем свидетельствует покупка [PERSON] второго завода, расположенного на территории страны- агрессора. Владелец "Хортицы" [PERSON] стал владельцем подмосковного завода "Родник и К". До этой покупки у него бьіл один ликероводочный завод в Вологодской области.» У вказаній статті Відповідач в ствердній формі повідомив необмеженому колу інтернет- користувачів наступну негативну і недостовірну інформацію відносно Позивача: [PERSON] ухилився від сплати податків шляхом банкрутства ДП «Імідж Холдинг» та Торгівельного будинку «Мегаполіс», в результаті чого Державний бюджет недоотримав надходження в розмірі більш ніж 280 млн. грн.; 2. [PERSON] купив лікерогорілчаний завод «Родник и К», що знаходиться на території Російської Федерації; 3. [PERSON] має у власності лікерогорілчані заводи в Російській Федерації. Зазначена поширена інформація є недостовірною, порушує його особисті немайнові права, а саме порочить його честь, гідність та ділову репутацію, тому позивач просить суд визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену [PERSON] 05.07.2017 року в мережі інтернет на веб - сайті https://evgeniychemyakudachnoslilsvovimidzh.blogspot.com/2017/07/blog-post.html у статті під назвою «[PERSON] удачно слил свой Имидж», спростувати недостовірну інформацію, поширену 05.07.2017 року в мережі інтернет на веб-сайті https://evgenivchemvakudachnoslilsvovimidzh.blogspot.com/2017/07/blog-post.html у статті під назвою «[PERSON] удачно слил свой Имидж» шляхом публікації резолютивної частини рішення суду в даній справі в мережі інтернет на веб-сайті https://evgenivchemvakudachnoslilsvovimidzh.blogspot.com/2017/07/blog-post.html не пізніше одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. Спростування повинно мати посилання на рішення суду, дату його винесення, а також мати заголовок наступного змісту: «Спростування негативної і недостовірної інформації стосовно [PERSON]». Текст спростування не повинен містити зауважень, заперечень, коментарів, тлумачень, думок від імені [PERSON] та/або будь-яких інших осіб, заборонити [PERSON] розповсюджувати будь-яким чином (по телебаченню, в пресі, по радіо, в мережі Інтернет, у зовнішній рекламі, в місцях публічного розповсюдження інформації, в інтервю, в розмовах з будь-якими особами, тощо) негативну, недостовірну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] наступну інформацію: [PERSON] ухилився від сплати податків шляхом банкрутства ДП «Імідж Холдинг» та Торгівельного будинку «Мегаполіс», в результаті чого Державний бюджет недоотримав надходження в розмірі більш ніж 280 млн. грн.; 2. [PERSON] купив лікерогорілчаний завод «Родник и К», що знаходиться на території Російської Федерації; 3. [PERSON] має у власності лікерогорілчані заводи в Російській Федерації. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, письмові заперечення, у яких вказав, що він дійсно опублікував про [PERSON] інформацію за адресою https://evgenivchemvakudachnoslilsvovimidzh.blogspot.com/2017/07/blog-post.html, так як ЗМІ не висвітлювали її, вважає, що її замовчують та спеціально не поширюють, з цього він дійшов висновку. що вказана інформація є достовірною, а тому і поширив її на своєму сайті, ознайомився він з вищевказаною інформацією з відкритих джерел в інтернені. (а.с. 49) Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали позову, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05.07.2017 року відповідач поширив інформацію про позивача, а саме на своєму блозі в мережі інтернет за інтернет адресою: https:// evgenivchernvakudachnoslilsvovimidzh.blogspot.com/2017/07/blog-post.html відповідач розмістив статтю під назвою «[PERSON] удачно слил свой Имидж» наступного змісту (російською мовою): «Владелец "Хортицы" [PERSON] удачно слил свой Имидж. Банкротство некогда главной алкогольной компании ДП «Имидж холдинг» и Торгового дома «Мегаполис» позволило [PERSON] списать долг перед налоговой и уклониться от уплатьі налогов в госбюджет более чем на 280 млн. гривен. В 2006 г. оборот компаний превьісил отметку в $500 млн, после чего «опьяненный» успехами [PERSON] решил, что пора начать формирование холдинга под названием Global Spirits. В него, помимо «Имидж холдинга» и торгового дома «Мегаполис», был включен Одесский коньячний завод. Со временем в рамках реорганизации бизнеса [PERSON] решил избавиться от своих старожилов, обросших многомиллионными долгами. В отношении ДП «Имидж холдинг» и Торгового дома «Мегаполис» стартовали синхронньїе процессы банкротства по инициативе их же собственников (кипрских компаний Oxford AMG-77 и GSH Trading Limited, подконтрольньїх [PERSON]). Уже в августе 2015 г. обе этих структури были признаки банкротами хозяйственным судом Запорожской области. При зтом у каждой из них накопился огромный багаж обязательств при фактически полном отсутствии активов, которие заранее были виведены в чистые от долгов структури Global Spirits. Так, по данным ГФС, на 28 июля 2015 г. у Торгового дома «Мегаполис» числилась задолженность перед госбюджетом на сумму более 555 млн. гривен. А у ДП «Имидж холдинг» она составляла на тот же период более 210 млн. гривен.Вскоре после этого, стартовал новый процессе банкротства, который успешно завершился уже в августе 2016 года. В его рамках ликвидационная масса некогда главного водочного завода Украйни составила всего 73 тис. гривен, что не позволило ему погасить и сотой части долгов. И прежде всего, задолженности перед Государственной фискальной службой, которая к тому моменту превисила астрономическую отметку в 280 млн. гривен, и в итоге была благополучно списана, что позволило [PERSON] уклониться от уплати налогов в госбюджет более чем на 280 млн. гривен. В настоящее время [PERSON] активно развивает бизнес в России, о чем свидетельствует покупка [PERSON] второго завода, расположенного на территории страны- агрессора. Владелец "Хортицы" [PERSON] стал владельцем подмосковного завода "Родник и К". До этой покупки у него бьіл один ликероводочный завод в Вологодской области.» В настоящее время [PERSON] активно развивает бизнес в России, о чем свидетельствует покупка [PERSON] второго завода, расположенного на территории страны- агрессора. Владелец "Хортиы" [PERSON] стал владельцем подмосковного завода "Родник и К". До этой покупки у него бьіл один ликероводочньїй завод в Вологодской области.» (а.с.12-15). Згідно ст.34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Відповідно до\~статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися\~Конституції\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У вказаній статті Відповідач в ствердній формі повідомив необмеженому колу інтернет- користувачів наступну інформацію відносно Позивача: [PERSON] ухилився від сплати податків шляхом банкрутства ДП «Імідж Холдинг» та Торгівельного будинку «Мегаполіс», в результаті чого Державний бюджет недоотримав надходження в розмірі більш ніж 280 млн. грн.; 2. [PERSON] купив лікерогорілчаний завод «Родник и К», що знаходиться на території Російської Федерації; 3. [PERSON] має у власності лікерогорілчані заводи в Російській Федерації. Статтею 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до\~ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Презумпція невинуватості, закріплена в п. 2\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є одним із найважливіших елементів справедливого кримінального процесу. Якщо судове рішення стосовно особи відображає думку, що вона винна, але ця думка сформована до того, як було доведено її вину відповідно до закону, це рішення порушує вимогу п. 2 ст. 6 Конвенції. Таке порушення має місце навіть за умови відсутності формальних заяв щодо вини особи, але коли є підстави говорити, що національний суд уважає людину винною. Така позиція ЄСПЛ закріплена в низці вердиктів, зокрема в рішеннях у справах «Deweer v.Belgium», «Minelli v.Switzerland» і «Allenet de Ribemont v.France». Статтею 275 Цивільного кодексу України\~передбачено право фізичної особи на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Відповідно до ч. ч. 1, 4\~ст. 277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно\~ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Як вбачається з п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~(далі в тексті - Постанова Пленуму ВСУ № 1) чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 1 юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Згідно п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 1 обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 1 задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до заперечень відповідача, він дійсно опублікував про [PERSON] інформацію за адресою https://evgenivchemvakudachnoslilsvovimidzh.blogspot.com/2017/07/blog-post.html, так як ЗМІ не висвітлювали її, вважає, що її замовчують та спеціально не поширюють, з цього він дійшов висновку. що вказана інформація є достовірною, а тому і поширив її на своєму сайті, ознайомився він з вищевказаною інформацією з відкритих джерел в інтернені. Позивачем для спростування тверджень відповідача надані наступні докази: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ДП "ІМІДЖ ХОЛДИНГ", витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ "ТБ МЕГАПОЛІС", ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.08.2016 року у справі №908/1334/16, ухвалу господарського суду Запорізької області від 29.09.2015 року у справі №908/4113/15, копію довідки № 1718148782318281460 про відсутність судимості, відомості про юридичну особу ООО "РОДНИК И К", відомості про юридичну особу ООО "РУССКИЙ СЕВЕР". Зі змісту витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ДП "ІМІДЖ ХОЛДИНГ та ТОВ "ТБ МЕГАПОЛІС" вбачається, що позивач не є ані засновником (учасником) вказаних юридичних осіб, ані їхнім кінцевим бенефіціарним власником. Крім того, ухилення від сплати податків становить собою предметом кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 212 КК України. На спростування вказаної інформації відповідача, позивачем надано довідку № 1718148782318281460 про відсутність судимості, згідно якої позивач до кримінальної відповідальності не притягувався. не знаятої чи не погашеної судимості не має та врозшуку не перебуває. Відповідно до відомостей наданих позивачем, які містяться у відкритому доступі на сайті ФПС Росіїї (https://www.nalog.ru/). позивач не є засновником (учасником) юридичних осіб ООО "РОДНИК И К" та ООО "РУССКИЙ СЕВЕР". На підтвердження високого рівня ділової репутації позивач надав суду відповідні докази: лист міжнародної комерційної телерадіокомпанії (ICTV) від 19.06.2012 № 706, лист Благодійного фонду "Мистецький арсенал" № 04/06 від 13.06.2012 року, лист Національного заповідника "Хортиця" Міністерства культури України від 13.06.2012 року № 419, протокол загальних сборів членів Благодійного фонду "Патріот Запоріжжя" № 6 від 01.08.2007 року, свідоцтво про державну реєстрацію Благодійного фонду "Патріот Запоріжжя", диплом благодійника року 2007, подяка Фонду підтримки молодіжного та олімпійського плавання - серпень 2010 року, диплом спонсору від Національної спілки художників України та Управління культури Запорізької міської ради - 2009 рік, подяка Фонду підтримки молодіжної організації "Молодіжна поліцейська академія" від 31.10.2009 року, сертифікат від Лівівської міської ради 6-7 травня 2010 року. Таким чином, поширена відповідачем інформація в значній мірі принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. З огляду на викладене, поширена відповідачем інформація не є оціночним судженням, тому є підстави для спростування недостовірної інформації та заборони її розповсюдження, яка поширена відповідачем стосовно позивача. Відповідно до\~статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно вимог\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, які до даної справи не відносяться. Докази повинні подаватись сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Під час розгляду справи жоден факт, який викладено у статті відповідачем не підтверджений належними та допустимими доказами. Поширення такої інформації ганьбить честь, гідність, ділову репутацію позивача, створює та принижує оцінку його діяльності з боку громадськості та суспільства, породжує сумніви щодо дотримання ним моральних та правових норм. Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем за розгляд даної справи в розмірі 1920 грн.

Outcome: approved