Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять: стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 9968,90 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП; стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди; стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 2000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди; стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] та [PERSON] понесені судові витрати: зі сплати судового збору - в розмірі 270,00 грн., послуги спеціаліста зі страхування - в розмірі 1000,00 грн., телеграма відповідачу - в розмірі 36,68 грн., всього 1306,68 грн., послуги евакуатора - в розмірі 270,00 грн. В обґрунтування позову зазначили, що 16.12.2010 року приблизно о 15-15 год. на пр. Московському в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна подія за участю належного [PERSON] автомобіля "КІА СЕЕД", державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля "Шевроле Лачетті", державний номер [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.04.2011 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 26.05.2011 року, встановлено вину [PERSON] у вказаній ДТП. Внаслідок ДТП автомобіль позивача [PERSON] було пошкоджено. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 0501 від 14.02.2011 року сума завданої позивачу [PERSON] майнової шкоди складає 63156,27 грн. Оскільки автомобіль відповідача не був застрахований в установленому законом порядку, позивач [PERSON] вимушена була звертатися до фахівця зі страхування та за його допомогою звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України, від якого отримала страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту та відшкодування вартості проведення експертного дослідження в розмірі 43187,37 грн. Таким чином, невідшкодована частина спричиненої позивачу [PERSON] матеріальної шкоди становить 19968,90 грн. Крім того, під час дорожньо-транспортної події позивач [PERSON] знаходилась в пологовому будинку з новонародженою дитиною. Коли позивач [PERSON] дізналась, що її чоловік [PERSON] потрапив в ДТП, то отримала сильне моральне потрясіння, втратила спокій, впевненість у майбутньому. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює в 5000,00 грн. У зв'язку з тим, що позивач [PERSON] вимушений був самостійно нести витрати щодо сплати послуг евакуатора, страховика, спеціаліста автотоварознавця та інше, що ставило позивачів в скрутне матеріальне становище, позивач [PERSON] знаходився в постійній нервовій напрузі та замість того, щоб займатися питаннями догляду за новонародженою дитиною, був змушений займатися питаннями відновлювального ремонту транспортного засобу, переживав за те, як відреагує на вказані події його дружина, яка знаходилася в пологовому будинку. Завдану йому моральну шкоду він оцінює в 2000, 00 грн. Крім того, позивачі просять стягнути з [PERSON] понесені ними судові витрати: за сплату судового збору - в розмірі 270,00 грн., послуги спеціаліста зі страхування - 1000,00 грн., відправка телеграми відповідачу - 36,68 грн., всього 1306,68 грн., послуги евакуатора - 270,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та доводи, викладені в позові, в повному обсязі. Зазначив, що він є чоловіком [PERSON], яка є власником автомобілю "КІА СЕЕД", державний номер [NUMBER]. Під час ДТП 16.12.2010 року о 15-15 год. він був за кермом вищевказаного автомобілю. Водій автомобілю "Шевроле Лачетті", державний номер [NUMBER], [PERSON] порушив вимоги Правил дорожнього руху України та спричинив ДТП, що підтверджується постановами судів першої та апеляційної інстанцій. На протязі останніх трьох років відповідач ухилявся від відшкодування завданої шкоди. У зв'язку з пошкодженням автомобіля, позивачі змушені були витрачати кошти на експертне дослідження та відновлювальний ремонт автомобілю, а також тривалий час не мали можливості користуватися належним ним автомобілем, що також спричинило позивачам незручності та моральні страждання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. Посилався на необґрунтованість розміру матеріальної та моральної шкоди. Не заперечував факт ДТП 16.12.2010 року за участю його автомобіля "Шевроле Лачетті", державний номер [NUMBER] та автомобіля "КІА СЕЕД", державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Пояснив, що від відповідальності він не ухилявся, в діях [PERSON] також були порушення Правил дорожнього руху. Крім того, позивачі не зверталися до нього з вимогами про відшкодування шкоди. Він не визнає вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки також зазнав моральних страждань за весь час розгляду судових справ з приводу ДТП. Крім того, зазначив, що 06.03.2014 року ним було подано заяву до Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про вчинення кримінального правопорушення, в якій він зазначає на недостовірність даних, вказаних у висновку автотоварознавчого дослідженнях, виконаному ФО-П [PERSON], підроблення та використання підроблених документів, недостовірність розрахунку СТО «Темп-Т» суми, що була сплачена позивачами за ремонт пошкодженого автомобіля. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.04.2011 року, 16.12.2010 року приблизно о 15-15 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем "Шевроле Лачетті", державний номер [NUMBER], по пр. Московському в м. Харкові, порушив вимоги п. 8.1, п. 10.1. ПДР України, скоїв зіткнення з автомобілем "КІА СЕЕД", державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], заподіявши автомобілю КІА механічні ушкодження. В зв'язку з наведеним [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 26.05.2011 року, постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.04.2011 року відносно [PERSON] - залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Доводи відповідача відносно відсутності його вини у вказаній ДТП судом не приймаються до уваги, оскільки його вина встановлена вищевказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили. Також судом не приймаються до уваги доводи відповідача [PERSON] відносно того, що в діях водія автомобілю "КІА СЕЕД" [PERSON] також були порушення Правил дорожнього руху, оскільки всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем суду не надано. Крім того, у вказаних вище постанові Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.04.2011 року та постанові Апеляційного суду Харківської області від 26.05.2011 року зазначено на відсутність вини [PERSON] у вказаній вище ДТП. Власником автомобілю "КІА СЕЕД", державний номер [NUMBER], є позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 0501 від 14.02.2011 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля "КІА СЕЕД", державний номер [NUMBER], 2008 року випуску, становить 56320,93 грн., величина вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику вказаного автомобіля, дорівнює 61630,82 грн. Як вбачається з вказаного вище висновку, різниця між вказаними сумами в розмірі 5309,89 грн. є втратою товарної вартості транспортного засобу. До вказаного висновку, наданого позивачами, долучено копії Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця на ім'я [PERSON], який проводив дослідження, Сертифікату суб'єкта оціночної діяльності на його ім'я, Свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів, Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача [NUMBER], Посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача [NUMBER] від 16.04.2010 року. Як вбачається з пояснень позивача та не заперечувалось відповідачем, цивільно - правова відповідальність [PERSON] не була застрахована у відповідності із Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З листа Моторного (транспортного) страхового бюро України № 28363/3-2-05 від 21.12.2011 року, адресованого [PERSON], вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та згідно звіту № 0501 від 14.02.2011 року, здійснило відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди 16.12.2010 року транспортного засобу марки «КІА» з номерним знаком [NUMBER] в сумі 43187,37 грн., а саме: 42637,37 грн. - відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу марки «SKODA» з номерним знаком [NUMBER] з урахуванням зносу та без врахування податку на додану вартість, 550,00 грн. - відшкодування вартості проведення експертного дослідження. В тому числі у вказаному листі позивачу роз'яснено, що в разі надання до Моторного (транспортного) страхового бюро України документів, які підтверджують оплату позивачем ПДВ під час ремонту зазначеного вище автомобіля, ними буде переглянуте рішення стосовно відшкодування ПДВ. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив факт отримання від МТСБУ вказаних грошових коштів. Також зазначив, що посилання у вказаному листі на автомобіль марки «SKODA» з номерним знаком [NUMBER] є опискою. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 41.1 «а» ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 36.2 ст. 36 вказаного вище Закону встановлено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Згідно ст. 32.7. зазначеного Закону, страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Таким чином, відповідно до вказаних вище норм відшкодування витрат, пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу, в тому числі ПДВ, а також витрат на евакуацію, покладено на страховика (МТСБУ). З роз'яснень, викладених в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", вбачається, що непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти на відшкодування утрати товарної вартості пошкодженого транспортного засобу в розмірі 5309,89 грн. При цьому посилання відповідача [PERSON] на неправильність розрахунків, що містяться у висновку автотоварознавчого дослідження № 0501 від 14.02.2011 року, та заперечення ним розміру матеріальної шкоди, спричиненої позивачу [PERSON] внаслідок ДТП, не приймаються судом до уваги з огляду на наступне. Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували зазначені доводи та спростовували висновки автотоварознавчого дослідження та визначений відповідно до нього розмір матеріальної шкоди. Клопотань про призначення експертизи для встановлення розміру матеріальної шкоди відповідачем також не заявлялось. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, шляхом надання суду належних та допустимих доказів, спричинення матеріальної шкоди в іншому розмірі, ніж встановлено вказаним вище висновком автотоварознавчого дослідження. Доводи відповідача відносно вчинення позивачами злочину, а саме підроблення та використання підробленого звіту спеціаліста-автотоварознавця, також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних обставин. При цьому факт подачі відповідачем до правоохоронних органів відповідної заяви про злочин та реєстрація вказаної заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань не можуть бути розцінені судом в якості належного та допустимого доказу вчинення позивачами зазначеного кримінального правопорушення. Щодо вимог [PERSON] про стягнення з відповідача різниці між вартістю відновлювального ремонту, розмір якого згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 0501 від 14.02.2011 року становить 56320,93 грн., та сумою грошових коштів в розмірі 43187,37 грн., які були відшкодовані позивачу МТСБУ, а також стягнення з відповідача витрат на евакуацію в розмірі 270,00 грн., то суд відмовляє в цій частині позовних вимог, оскільки вказана витрати підлягають відшкодуванню позивачу саме Моторним (транспортним) страховим бюро України, а не відповідачем. При цьому сума ПДВ підлягає відшкодуванню після пред'явлення позивачами до Моторного (транспортного) страхового бюро України документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Зазначений обов'язок МТСБУ відшкодувати позивачу витрати, пов'язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу, в тому числі ПДВ, а також витрати, пов'язані з його евакуацією, прямо передбачений вказаними вище статтями 29, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, також у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Суд вважає доведеним факт спричинення [PERSON] моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, внаслідок порушення яким вимог Правил дорожнього руху України сталась ДТП за участю її чоловіка та було пошкоджено належний її автомобіль. При визначенні розміру відшкодування спричиненої [PERSON] моральної шкоди суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, викладені вище, глибину, характер та обсяг фізичних, душевних і психічних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат та вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в цій частині в розмірі 3000,00 грн. Також суд вважає доведеним факт спричинення [PERSON] моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, внаслідок порушення яким вимог Правил дорожнього руху України сталась ДТП за його участю. При визначенні розміру відшкодування спричиненої [PERSON] моральної шкоди суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, викладені вище, глибину, характер та обсяг фізичних, душевних і психічних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат та вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в цій частині в розмірі 1000,00 грн. Щодо вимог позивачів про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат у вигляді послуг спеціаліста зі страхування згідно договору про надання послуг № 21-77 від 24.12.2010 року, вартість яких склала 1000,00 грн., та вартості направлення телеграми відповідачу в сумі 36,68 грн., то суд відмовляє у стягненні вказаних витрат з відповідача з наступних підстав. Як встановлено судом з доводів позовної заяви та пояснень [PERSON], зазначені послуги, які йому надавав [PERSON], були пов'язані із отриманням страхового відшкодування від МТСБУ та мали місце до звернення позивачів до суду з дійсним позовом. Телеграма відповідачу також направлялась позивачами до звернення до суду з дійсним позовом. За таких обставин зазначені витрати не можуть бути віднесені до витрат, пов'язаних з розглядом справи, та, відповідно, не підлягають відшкодуванню відповідачем. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується наступним. Позивачем було визначено ціну позову в розмірі 26968,90 грн. та сплачено судовий збір в розмірі 270,00 грн. Розмір судового збору в даній справі складає 269,69 грн. Позивачами були заявлені позовні вимоги в загальному розмірі 26968,90 грн. Судом задоволено позовні вимоги позивачів в загальному розмірі 9309,89 грн. Враховуючи, що судовий збір згідно квитанції № ПН5460 від 16.12.2013 року було сплачено позивачем [PERSON], суд на підставі ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягує з відповідача на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 93,10 грн.

Outcome: partial