Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

До суду надійшла скарга [PERSON] , в якій він просив суд зняти арешт з коштів, що надходять на рахунок № [NUMBER] , відкритий в ТВБВ № 10012/0193 ЛОУ ПАТ "Ощадбанк" для перерахування заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що 10.05.2019 року державним виконавцем Попаснянського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи відносно нього. На підставі зазначеної постанови з 10.05.2019 року щомісячно у розмірі 50% здійснюється відрахування із його заробітної плати, яку позивач отримує, працюючи на ТДВ "Попаснянський ВРЗ". 02.07.2019 року державним виконавцем Попаснянського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанову про арешт коштів боржника, за якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунка в банківських установах, які належать заявнику. В результаті чого було арештовано його рахунок № [NUMBER] , відкритий в ТВБВ № 10012/0193 ЛОУ ПАТ "Ощадбанк" для перерахування йому заробітної плати. В зв`язку з чим заявник не може отримувати заробітну плату, яка є єдиним джерелом його існування. Заявник зазначає, що постанова про арешт його коштів винесена державним виконавцем з порушенням законодавства, а тому підлягає скасуванню, оскільки законом встановлено обмеження щодо відрахувань із доходу, яке при кожній виплаті за загальним правилом не може бути більшим 20 відсотків, а в деяких випадках 50 відсотків від доходу, накладення арешту на рахунок позивачки, який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне її отримання, що призводить до порушення її конституційних прав. На підставі викладеного, в поданій заяві заявник просить зняти арешт з коштів [PERSON] . На поданий позов з боку зацікавленої особи Попаснянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, поданий відзив, в якому просить відмовити у задоволенні скарги та зазначає, що у державного виконавця не було заборони щодо накладення арешту саме на цей рахунок, оскільки звернення стягнення законом не заборонено. Заявник в судове засідання не з`явився, в поданому позову просив суд розглядати справу без його участі. Представник зацікавленої особи - Попаснянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області,у судове засідання не з`явився, в поданому відзиві також просив розглянути справу без участі представника. Зацікавлена особа [PERSON] повідомлена про даний судовий розгляді, належним чином, заперечень суду з її боку не надходило. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Предметом даного судового розгляду є питання захисту права власності заявника та захисту права на розпорядження заробітною платою, що врегульовано положеннями Конституції, Цивільного кодексу України та положеннями ЗУ "Про оплату праці" та деякими положеннями ЗУ "Про виконавче провадження". Також, суд, при розгляді даної скарги, застосовує положення Конституціїї України та практику ВСУ та ЄСПЛ, відповідно до положень ст.10 ЦПК України. Так, згідно ст.41 Конституції України - право власності є непорушним. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гроші є особливою категорією об`єктів цивільного права, відповідно до положень ЦК України - є властністю фізичної особи. Відповідно до положень ст.25 ЗУ "Про оплату праці" - забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до положень ЗУ "Про виконавче провадження", розділом ІХ закону встановлений порядок звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи визначені правові положення, суд зазначає. Постановою про арешт коштів боржника від 02.07.2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках в банківських установах, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Як вбачається із матеріалів справи під арешт потрапив рахунок № [NUMBER] , відкритий в ТВБВ № 10012/0193 ЛОУ ПАТ "Ощадбанк" для перерахування заробітної плати на ім`я [PERSON] . Вказаний рахунок призначений для отримання заробітної плати, відповідно, що підтверджується випискою по картковому рахінку, виданою АТ «Ощадбанк». Вказаний арешт перешкоджає заявнику в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження своєю заробітною платою. Суд звертає увагу, що заробітна плата позивача є єдиним джерелом доходу заявника, що не спростовано з боку представника третьої особи при розгляді даної скарги. При тім, суд відкидає заперечення третьої особи, оскільки в поданій скарзі не йдеться про оскарження дій державного виконавця в розумнні ст.74 ЗУ "Про виконавче провадження", а подана скарга стосується захисту прав заявника щодо розпорядженя заробітною платою. При цьому, суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини, в даному випадку положення Рішення по справі "Хонякіна проти Грузії" від 19 червня 2012 року, в якому зазначено, що право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположених свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності. Також, суд враховує правову позицію Верховного суду, висловлену в постанові від 12.12.2018 року № 399/142/16-ц, згідно якої - якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права особи, яка звернулась до суду, суд, відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні таких спосіб захисту, який не суперечить закону. А так, у відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, в даному випадку захист права заявника необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто зняття арешту з карткового рахунку заявника. За таких обставин, суд вважає, що вказаний арешт перешкоджає заявникові в повному обсязі реалізувати свої права щодо розпорядження своїм майном - заробітною платою, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, положень ст.41 Конституції України , ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, положень ЗУ "Про оплату праці", положень Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved