Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (далі-позивач, ПрАТ "УАСК АСКА") звернулося до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] (далі-відповідача) про стягнення страхового відшкодування. Позов мотивовано тим, що 11.05.2013 року на автошляху Київ-Ковель-Ягодин (на Люблін) відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП) за участю автомобіля "ТАТА 613", держаний номерний знак [NUMBER], за кермом якого знаходився [PERSON] Наслідком ДТП стало пошкодження транспортного засобу "Mitsubishi Pajero", державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Липовецького районного суду м. Вінниці від 04.06.2013 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню. 19.08.2013 року до ПрАТ "УАСК АСКА" з заявою про виплату страхового відшкодування звернулося ТОВ "Метсо (Україна)", власник пошкодженого транспортного засобу. Вказана подія була визнана страховою, про що 21.08.2013 року складено страховий акт № 4506 та розрахована сума страхового відшкодування. 02.09.2013 року позивач перерахував на рахунок ТОВ "Метсо (Україна)" суму страхового відшкодування в розмірі 198\~508,38 грн. Страхувальником транспортного засобу "ТАТА 613", держаний номерний знак [NUMBER] є ТОВ "Сміла-Транс", що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4212854, який виданий ПАТ "НАСК "Оранта". 30.03.2015 року ПАТ "НАСК "Оранта" відшкодувало ПрАТ "УАСК АСКА" за вказаним страховим випадком 49\~490 грн. Позивач звернувся до відповідача з вимогою виплатити страхове відшкодування в сумі 149\~018,38 грн., тобто різницю між фактично завданою шкодою і страховою виплатою. Оскільки [PERSON] кошти не сплатив, це стало причиною звернення позивача до суду. Представник позивача в судове засідання не зявилася, проте надіслала до суду заяву (а.с. 64, 137) в якій повідомила, що позов підтримує, просила суд задовольнити його, а справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив вказавши на його необґрунтованість, оскільки визначення вартості матеріального збитку нанесеного власнику транспортного засобу має визначати лише атестований судовий експерт, який має відповідну кваліфікацію, а не оцінювач. Так як розмір страхового відшкодування було розраховано ПрАТ "УАСК АСКА" на підставі недопустимого доказу, сума страхового відшкодування, яку позивач просить стягнути з відповідача слід вважати необґрунтованою, з огляду на що в задоволенні позову слід відмовити. Будучи оповіщеними про час і місце розгляду справи, в порядку визначеному ч.5 ст. 76 ЦПК України, в судове засідання призначене на 11.01.2016 року ні відповідач, ні його представник не з'явилися, заяви про відкладення розгляду справи або ж її розгляду у їх відсутність до суду не подали, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ "Сміла Транс", в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим вважає можливим вирішити справу на підставі наявних в ній доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши істотні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають значення для справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25.12.2012 року між ПрАТ "УАСК АСКА" та ТОВ "Метсо (Україна)" було укладено Договір № 3044539 страхування транспортних засобів зі змінами (Додаткова угода № 1 до Договору від 08.01.2013 року), предметом якого є майновий інтерес пов'язаний з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, які вказані в Додатку № 1 до цього Договору. 11.05.2013 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "ТАТА 613", держаний номерний знак [NUMBER], за кермом якого знаходився [PERSON] Наслідком ДТП стало пошкодження транспортного засобу "Mitsubishi Pajero", державний номерний знак [NUMBER], власником якого є ТОВ "Метсо (Україна)", у відношенні якого був укладений Договір № 3044539. 04.06.2013 року постановою Липовецького районного суду м. Вінниці [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню. Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 19.08.2013 року ТОВ "Метсо (Україна)" звернулося до ПрАТ "УАСК АСКА" з заявою про виплату страхового відшкодування. Вказана подія була кваліфікована позивачем як страховий випадок, про що 21.08.2013 року складено страховий акт №4506 та розрахована сума страхового відшкодування, яка становить 198\~508,38 грн. Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що розмір збитку, який виник внаслідок ДТП має право визначати виключно судовий експерт, який має відповідну кваліфікацію, а не оцінювач. Так, відповідно до вимог ст.ст.\~3,\~5,\~7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в\~статті 9 цього Закону\~(далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності, суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього\~Закону, оцінка майна проводиться в разі визначення збитків або розміру відшкодування, встановлених законом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] № 38С/05/13 від 13.05.2013 складений спеціалістом, який має Свідоцтво оцінювача Фонду державного майна України, процедура визначення розміру збитків проводилась спеціалістом з використанням нормативно-правових актів визначених в ст. 9 Закону, а отже наданий позивачем [PERSON] складений уповноваженою на те особою, у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим підстав для неприйняття даного звіту в якості належного та допустимого доказу у суду не має. 02.09.2013 року ПрАТ "УАСК АСКА" перерахувало на рахунок ТОВ "Метсо (Україна)" суму страхового відшкодування в розмірі 198\~508,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7013 (а.с. 35). Як встановлено судом, страхувальником транспортного засобу "ТАТА 613", держаний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], є ТОВ "Сміла-Транс", що підтверджується Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4212854 (а.с. 37), який виданий ПАТ "НАСК "Оранта". 30.03.2015 року ПАТ "НАСК "Оранта" відшкодувало ПрАТ "УАСК АСКА" за вказаним страховим випадком 49\~490 грн. (а.с. 41). Таким чином, різниця між фактично завданою шкодою і страховою виплатою становить 149\~018,38 грн. Статтею 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що до ПрАТ "УАСК АСКА" перейшло право вимоги до відповідача в розмірі виплаченого відшкодування в сумі 149\~018,38 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. У звязку з цим, позивач направив на адресу відповідача вимогу про виплату страхового відшкодування. Судом встановлено, що відповідач страхове відшкодування в сумі 149\~018,38 грн. позивачу не відшкодував, що свідчить про порушення прав останнього. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача до відповідача про стягнення коштів ґрунтуються на вимогах закону, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. При зверненні з позовом до суду, позивач сплатив судовий збір в сумі 1\~490,19 грн. Таким чином, вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved