Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, що містяться в позовній заяві повністю, зустрічний позовом [PERSON] до ПАТ "Дельта Банк" про визнання договору поруки недійсним не визнав з підстав, викладених в запереченні на зустрічний позов. В позовній заяві, зокрема, зазначено, що 28.05.2008 р. між ТзОВ «Український промисловий банк» та приватним підприємством «Трансгалбуд» укладено кредитний договір №172КВ-08 із змінами і доповненнями на відкриття кредитного ліміту в розмірі 73686.89 грн. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором укладено договір поруки №172/Zпор-08 від 28.05. 2008р. з [PERSON] 30.06.2010 р. Постановою Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства» між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та НБУ укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними договорами та забезпеченнями договорів ТОВ «Укрпромбанк» перейшло АТ «Дельта Банк». Позивач належним чином виконав свої зобовязання по кредитному договору. Позичальник не виконує взяті на себе зобовязання по сплаті кредиту, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 12.08.2015р. складається: сума заборгованості за кредитом 158610.34 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 45799.13 грн.; заборгованість за відсотками - 249012.65 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 68020.14 грн.; пені за комісію 17853.97 грн.; пені за несвоєчасне повернення комісії 4896.47 грн.; штрафу п.8.3 кредитного договору за порушення п.6.1.5 218.79 грн.; штрафу п.5.4 договору застави за порушення п.3.1.1.2 115150 грн.; суми 3% річних від суми прострочення кредиту 2385.78 грн.; суми 3% річних від суми прострочення % - 3536.39 грн., а всього: 665490.65 грн., які просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк», з підстав договірних умов, діючого законодавства та викладених в позовній заяві, судові витрати покласти на відповідача. Представник [PERSON] в судовому засіданні зустрічний позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, первинний позов ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнав та пояснив, що його довіритель не заперечив фактичні обставини укладення кредитного договору між банком та Приватнимо підприємством «Трансгалбуд» 28.05.2008 р. з кінцевою датою повернення кредиту 25.05.2012 р. та укладення договору поруки з [PERSON] на забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 172 КВ-08. Про те, що позичальник шляхом невиконання обовязку здійснювати щомісячні платежі на виконання графіку погашення кредиту всупереч виконання договірних умов до 25.05.2012р. було відомо позивачу, а тому вважає поруку припиненою з підстав ст. 559 ЦК України. Просить в позові ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю, зустрічний позов [PERSON] до ПАТ "Дельта Банк» задовольнити, яким визнати договір поруки №172/Zпор-08 від 28.05.2008р. припиненим. «Національний банк України», як третя особа на стороні позивача за первинним позовом в судове засідання надіслав пояснення, в якому позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підтримав повністю. Третя особа Приватного підприємства «Трансгалбуд» в судове засідання представника не направляла. Заперечень щодо позовних вимог банку не подавала, про час, день та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та перевіривши докази в їх сукупності, вважає, що в первинному позові ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, - слід відмовити, зустрічний позов [PERSON] до ПАТ "Дельта Банк» про визнання договору поруки припиненим підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 28.05.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та приватним підприємством «Трансгалбуд» укладено кредитний договір №172КВ-08 із змінами і доповненнями на відкриття кредитного ліміту в національній валюті в розмірі 73686.89 грн. з кінцевою датою повернення кредиту згідно умов договору до 25.05.2012р. з визначеним графіком помісячної оплати сум (5-14). В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №172 КВ-08 укладено договір поруки №172/Zпор-08 від 28.05.2008 р. банку з [PERSON] (15,16). 30.06.2010р. між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» та НБУ укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань з правом вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними договорами та забезпеченнями договорів ТОВ «Укрпромбанк», які передані ПАТ «Дельта Банк»(33-50). Банк належним чином виконав свої зобовязання по кредитному договору, позичальник не виконує взяті на себе зобовязання по сплаті кредиту. Станом на 12.08.2015 р.сума боргу згідно умов кредитного договору складає - 665490.65грн., в тому числі: - заборгованості за кредитом 158610.34грн; - пені за несвоєчасне повернення кредиту - 45799.13грн.; - заборгованість за відсотками - 249012.65грн.; - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 68020.14грн.; пеня за комісію 17853.97грн.; пеня за несвоєчасне повернення комісії 4896.47грн.; штрафу п.8.3 кредитного договору за порушення п.6.1.5 218.79грн.; - штрафу п.5.4 договору застави за порушення п.3.1.1.2 115150грн.; - суми 3% річних від суми прострочення кредиту 2385.78грн.; - суми 3% річних від суми прострочення % - 3536.39грн.(17-32). Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», відповідно до якого з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу (51). Згідно ст. 61 ч. ЦПК України - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно: ст. 526 ч.1 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; ст. 527 ч.1. Кодексу - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до ст. ст. 530, 629 ЦК України - \~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст.1046 ч.1 ЦК України\~зазначено, що за договором позики - одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). В ст. 1050 ЦК України обумовлено\~наслідки порушення договору позичальником, а саме: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Про правові наслідки порушення зобовязання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, частині першій, другій статті 220 ГК України, які передбачають відповідальність боржника. Статтею 553 ч.1.ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ч.1 цього Кодексу - в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; ч.2. - поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Припинення поруки передбачено ст. 559 ЦК України, в даному випадку ч.4 цієї Статті - після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 25 травня 2012 року із сплатою у рівних частинах в сумі 7293 грн. щомісячно по 20.05. 2009 р. та з 21.05.2009 р. по 3647 грн. щомісячно до 20 числа наступного місяця. Таким чином, умовами кредитного договору(п.п. 4.1, 4.2) та додатком до нього від 30.10.2009 р. ( п.1.1) погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями (п.п. 4.1, 4.2). Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором ПП «Трансгалбуд» з липня 2010 р. не вносило платежі в рахунок погашення заборгованості. У свою чергу банк звернувся до суду із зазначеним позовом - 28 серпня 2015 року. У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. За таких обставин, позовні вимоги банку не можуть бути задоволенні в силу викладеного вище, натомість, зустрічний позов підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 530, 536, 575, 589, 610-612, 625, 629, 1046 - 1050, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved