Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулись до суду з позовом до ПрАТ «Транспортно-експедиційний комбінат «Західукртранс» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що 24 травня 2012 року о 09 годині 30 хвилин на автодорозі «Київ-Харків» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], який йому належить й під його керуванням та автомобіля "Мерседес", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням працівника ПрАТ «Транспортно-експедиційний комбінат «Західукртранс» [PERSON], який керуючи вказаним автомобілем не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив з автомобілем "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], зіткнення. В наслідок ДТП було завдано майнової шкоди автомобілю "Тойота". Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 15 серпня 2013 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданому транспортному засобу внаслідок ДТП, ним замовлено проведення незалежної експертизи. Так, згідно Висновку експертів № 10432/13-54 за результатами проведення комісійного авто-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного Київським НДІСЕ від 29 жовтня 2013 року, вартість збитку завданого автомобілю "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 79 342 грн. 58 коп. При цьому, страховиком ПрАТ «Транспортно-експедиційний комбінат «Західукртранс» ПрАТ СК «ТАС» частково покрито йому вказані збитки в сумі 50 000 грн. 00 коп. згідно ліміту відповідальності, при цьому частка несплачених коштів становила 29 342 грн. 58 коп., яку частково покрив відповідач в сумі 20 941 грн. 50 коп., тобто різниця несплачених збитків складає 8 401 грн. 08 коп. , які просить стягнути з відповідача, як роботодавця винуватця ДТП. Окрім того вважає, що внаслідок вказаних протиправних дій відповідача йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 15 000 грн. 00 коп. та полягає в завданих душевних стражданнях внаслідок пошкодженого майна та погіршення психологічного стану, завдання незручностей в побуті з підстав відсутності автомобіля тощо. За проведення авто-товарознавчого дослідження ним сплачено 1 321 грн. 92 коп., також 2 295 грн. 00 коп. - за зберігання автомобіля за час проведення вказаного дослідження, які просить стягнути з відповідача, як супутні витрати за завдані матеріальні збитки. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], діючий на підставі угоди про надання правової допомоги від 21 жовтня 2013 року (а.с.42-43), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Транспортно-експедиційний комбінат «Західукртранс» на користь [PERSON] 8 401 грн. 08 коп. - матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 15 000 грн. - моральної шкоди; 1 321 грн. 92 коп. - витрат по оплаті автотоварознавчого дослідження; 2 295 грн. 00 коп. - витрат за зберігання автомобіля; 2 000 грн. 00 коп. - витрат за надання павової допомоги; 379 грн. 40 коп. - судового збору. В судовому засіданні представник відповідача Білинський М.О., діючий на підставі довіреності від 14 січня 2014 року (а.с.119), позовні вимоги не визнав уцілому за неводеденістю, посилаючись на виконання ними зобов»язань по відшкодуванню завданих матеріальних збитків згідно проведеного на їх замовлення висновку авто-товарознавчого дослідження з визначення матеріального збитку на підставі Звіту № 577 оцінювачем ТОВ «Гарант-Асістанс», розір якого визначено в сумі 70 941 грн. 50 коп., різницю від 70 941 грн. 50 коп. - 50 000 грн. 00 коп. = 20 941 грн. 50 коп. відповідач сплатив. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 24 травня 2012 року о 09 годині 30 хвилин на автодорозі «Київ-Харків» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу й під його керуванням та автомобіля "Мерседес", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням працівника ПрАТ «Транспортно-експедиційний комбінат «Західукртранс» [PERSON], який керуючи вказаним автомобілем не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив з автомобілем "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], зіткнення (а.с.27, 28). В наслідок ДТП було завдано майнової шкоди автомобілю "Тойота". Згідно довідки ДАІ від 29 травня 2013 року вбачається, що зовнішнім огладом працівників ДАІ встановлено, що автомобіль "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження передньої правової, задньої центральної частини (а.с.28). Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 15 серпня 2013 року, яка набула чинності, [PERSON] - працівника ПрАТ «Транспортно-експедиційний комбінат «Західукртранс», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.27). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків (ч.2 ст. 1172 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність ПрАТ «Транспортно-експедиційний комбінат «Західукртранс» автомобіля "Мерседес", державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Страхова група» «ТАС» згідно Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/319463 від 16.10.2012 року, нульовою франзизою (а.с.38). З метою визначення розміру збитку, завданому транспортному засобу внаслідок ДТП, РП ТОВ «Декра Експепрт» проведено звіт про оцінку матеріальних збитків, пошкодженому транспортному засобу "Тойота" (а.с.15-17, 18-24), розмір якого визначено в 123 413 грн. 15 коп. На підставі вказаного висновку страховиком відповідача ПрАТ «Страхова група» «ТАС» частково покрито позивачу вказані збитки в сумі 50 000 грн. 00 коп. згідно ліміту відповідальності, при цьому частка несплачених коштів становила 29 342 грн. 58 коп., яку частково покрив відповідач в сумі 20 941 грн. 50 коп. згідно проведеного на їх замовлення висновку авто-товарознавчого дослідження з визначення матеріального збитку на підставі Звіту № 577 оцінювачем ТОВ «Гарант-Асістанс», розір якого визначено в сумі 70 941 грн. 50 коп. (а.с.45-51) (70 941 грн. 50 коп. - 50 000 грн. 00 коп. = 20 941 грн. 50 коп.). В той же час, позивач, не погоджуючись із проведеною відповідачем оцінкою завданих матеріальних, з метою визначення дійсного розміру збитку, завданому транспортному засобу внаслідок ДТП, ним замовлено проведення незалежної експертизи. Так, згідно Висновку експертів № 10432/13-54 за результатами проведення комісійного авто товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного Київським НДІСЕ від 29 жовтня 2013 року, вартість збитку завданого автомобілю "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 79 342 грн. 58 коп. (а.с.76-79, 80-96). Відповідно до пункту першого статті 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. При цьому, оскільки страховиком відповідача частково покрито вказані збитки в сумі 50 000 грн. 00 коп. згідно ліміту відповідальності, а відповідачем 20 941 грн. 50 коп., тобто частка несплачених коштів становить 8 401 грн. 08 коп., яка підлягає на підставі ст. 1194, ч.2 ст. 1172 ЦК України стягненню з відповідача, як роботодавця винного за завдняння матеріальної шкоди, на користь позивача з урахуванням витрат, пов»язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження на підставі п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України, що складає 1321 грн. 92 коп. та підтверджується рахунком № 6558 від 18 жовтня 2013 року про сплату вказаної суми (а.с.26). На підставі ст. 1194 ЦК України для повного відшкодування завданої працівником відповідача ([PERSON]) шкоди суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 8 401 грн. 08 коп. витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування, як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), частковою сплачених коштів (79 342 грн. 58 коп.- 50 000 грн. 00 коп.- 20 941 грн. 50 коп. = 8 401 грн. 08 коп.). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). В ході розгляду справи відповідач, не спростовуючи вину свого працівника в дорожньо-транпортній пригоді, не погодився з оцінкою завданих матеріальних збитків, проте від проведення судової авто-товарознавчу експертизу відмовився, посилаючись на поданий ними звіт. Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, судом взято за основу Висновок експертів № 10432/13-54 за результатами проведення комісійного авто-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного Київським НДІСЕ від 29 жовтня 2013 року, на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Загальним засадам оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджений Мін»юстом, Фондом держмайна, реєстраційний № 1070/8395 від 24.11.2003 року (зі змінами) тощо; має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, відповідно повинен бути покладений в основу рішення про задоволення позовних вимог в цій частині. Статтею 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Також, підлягають стягненню з відповідача 2 295 грн. 00 коп. - витрат за зберігання автомобіля на автостоянці за період з 31 травня по 24 жовтня 2013 року, як сплачені позивачем згідно квитанцій № 310, 611, 709, 846 (а.с.39). Відповідно до частини 2 статті 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Проте, не всі докази позивача обґрунтовані та доведені. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 4 статті 60 ЦПК України). Ставлячи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач не обґрунтував належність та допустимість доказів до даних правовідносин та з яких міркувань виходив, визначаючи її розмір, виходячи із формальних міркувань про розмір завданої моральної шкоди, відтак не довів в судовому засіданні рівень душевних страждань, яких він зазнав у зв»язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього самого, членів його сім»ї чи близьких родичів, на які він мав би послатися як на підставу свої доводів. Особа має право, відповідно до ч.1, п.2. ч.2 ст.23 ЦК України, на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом (ст. 1167 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди не обґрунтовані, обставини, на які він посилається, не підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами, причинний зв»язок між вказаною моральною шкодою і протиправною діяльністю відповідача судом не встановлені, а тому законні підстави для задоволення такої вимоги відсутні. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги розмір задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити й понесені позивачем судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу). Так, відповідно до ст. 79 КЦПК України, до витрат пов'язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Правову допомогу, згідно ч.1 ст. 56 ЦПК України, може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Права вказаної особи визначені ч.2 вказаної статті. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між правозахисником й клієнтом та мають бути закріплені в угоді. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", граничний розмір витрат, пов"язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Так, одна година участі фахівця в галузі права з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» становить 487 грн. 20 коп. Як вбачається із протоколу судового засідання представник позивача (адвокат) приймав участь в справі на протязі однієї години, при цьому позивачем ставиться питання про відшкодування 2 000 грн., які не підлягають задоволенню на підставі викладеного й того, що позивачем (його представник/адвокат) не надав суду детальний розрахунок витрачених нормогодин, пов"язаних із наданням правової допомоги тощо, тому стягненню підлягає 487 грн. 20 коп. - вартість витрат, пов"язаних з наданням правової допомоги позивачу його представником за годину часті в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 23, 1166, 1172, 1187, 1194 ЦК України, ст. 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Outcome: partial