Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернувся до суду з позовом до ПАТ УСК "Гарант-Авто" (далі - відповідач, ПАТ УСК "Гарант-Авто") за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] (далі - третя особа, [PERSON]), в якому просить стягнути з відповідача з на користь позивача суму страхового відшкодування за полісом № АЕ 1153280 у розмірі 21 108,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 30.11.2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "MAN", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля "Mіtsubishi Pajero Pinin", державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Mіtsubishi Pajero Pinin", державний номерний знак [NUMBER], одержав механічні пошкодження. Постановою суду винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПАТ "УСК "Гарант-Авто". 15.01.2014 року позивач надав відповідачу всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи та сторонами було погоджено розмір страхового відшкодування в розмірі 21 108,00 грн. Отже, не пізніше 15.04.2014 року відповідач мав виплатити страхове відшкодування в розмірі 21 108,00 грн., проте, відповідач суму страхового відшкодування не виплатив. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ УСК "Гарант-Авто, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.09.2014 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія "Гарант-Авто" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, згідно п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2014 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія "Гарант-Авто" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування прийнято до провадження та справу призначено до судового розгляду. Під час розгляду справи на адресу суду 02.07.2014 року надійшли доповнення до позовної заяви в яких позивач також просив стягнути з відповідача на користь позивача 25 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. (а. с. 35-36). В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання 01.12.2014 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ч. 3 ст. 191 ЦПК України, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. В судовому засіданні 20.10.2014 року представник відповідача щодо задоволення позову заперечував. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 30.11.2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "MAN", державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля "Mіtsubishi Pajero Pinin", державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], про що свідчить довідка № 9310419 про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 7-8). Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Mіtsubishi Pajero Pinin", державний номерний знак [NUMBER], одержав механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 27.12.2013 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] (а. с. 11). Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, шкода, завдана позивачеві з вини [PERSON] підлягає відшкодуванню за рахунок останнього. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність [PERSON] у період, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована у ПАТ "УСК "Гарант-Авто". Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як визначено у ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 04.12.2013 року [PERSON] звернувся до ПАТ "УСК "Гарант-Авто" із повідомленням потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 4). Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Як визначено у ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно полісу № АЕ1153280 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн., франшиза - нуль грн. Таким чином, ПАТ "УСК "Гарант-Авто" відповідає перед позивачем за заподіяну [PERSON] шкоду в межах 50 000,00 грн. Як визначено у ст.. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З аналізу викладеного слідує, що відповідач не відшкодовує всі витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в повному обсязі, а лише передбачені законодавством. Згідно розрахунку вартості збитку завданого власнику КТЗ № 15533, складеного 20.01.2014 року ТОВ "ЄвроАсистанс", яке є суб'єктом оціночної діяльності, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Mіtsubishi Pajero Pinin", державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 13 732,07 грн. (а. с. 40-46). Не погоджуючись із вказаним розрахунком [PERSON] 04.03.2013 року подав заяву до ПАТ "УСК "Гарант-Авто", в якій просив переглянути розмір страхового відшкодування з урахуванням того, що ліве заднє бокове скло не підлягає заміні, так як, впаяне в корпус кузова автомобіля і є його невід'ємною частиною. Листом № 7388/3 від 17.11.2014 року ПАТ "УСК "Гарант-Авто" повідомило позивача, що розмір страхового відшкодування було переглянуто та сума доплати складає 1 846,66 грн., в свою чергу сума страхового відшкодування становить 15 578,73 грн. Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial