Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що 09.05.1998 р. уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2006 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу і до 2010 року позивач з відповідачем продовжували проживати разом, вести спільне господарство та підтримувати подружні стосунки. На початку червня 2010 року від відповідача позивачу стало відомо, що у нього є інша жінка з якою він має намір укласти шлюб. Після цього відповідач змінив місце проживання та сторони перестали вести спільне господарство та підтримувати подружні стосунки. Позивач звернулася до ВРАЦС Дарницького РУЮ м. Києва та отримала свідоцтво про розірвання шлюбу, яке їй видане 21 серпня 2010 року. Відповідне свідоцтво тримав і відповідач та у подальшому уклав шлюб з іншою жінкою. Під час перебування у шлюбі за спільні сімейні кошти подружжям було придбано майно: автомобілі DAEWOO TICO SY д.н.з. [NUMBER], вартістю 16 000,00 грн., BMW 5201 д.н.з. [NUMBER] вартістю 120 000,00 грн., BMW 318 д.н.з. [NUMBER] вартістю 80 000,00 грн., MITSUBISHI OUTLANDER 2,4 д.н.з. [NUMBER] вартістю 136 000,00 грн., HYUNDAI TUCSON д.н.з. [NUMBER] вартістю 136 000,00 грн., MITSUBISHI PAJERO WAGON д.н.з. [NUMBER] вартістю 232 000,00 грн., VOLKWAGEN POLO 1,4 [NUMBER] вартістю 100 000,00 грн.; трикімнатну квартиру [ADDRESS] вартістю 800 000,00 грн., двокімнатну квартиру [ADDRESS], вартістю 320 000,00 грн.; земельну ділянку по [ADDRESS], кадастровий номер 3223384602:02:015:0007, вартістю 150 000,00 грн. Також, спільні сімейні кошти були використані відповідачем для внеску до статутного капіталу ТОВ «Українське кредитне бюро» та ПП «Алертс груп». В останній редакції позовних вимог просила поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності наступним чином: визнати за [PERSON] право особистої власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 800 000,00 грн. та на земельну ділянку по [ADDRESS], кадастровий номер 3223384602:02:015:0007, вартістю 150 000,00 грн., визнати за [PERSON] право особистої власності на автомобілі DAEWOO TICO SY д.н.з. [NUMBER], вартістю 16 000,00 грн., BMW 318 д.н.з. [NUMBER] вартістю 80 000,00 грн., BMW 5201 д.н.з. [NUMBER] вартістю 120 000,00 грн.; MITSUBISHI OUTLANDER 2,4 д.н.з. [NUMBER] вартістю 136 000,00 грн., HYUNDAI TUCSON д.н.з. [NUMBER] вартістю 136 000,00 грн., MITSUBISHI PAJERO WAGON д.н.з. [NUMBER] вартістю 232 000,00 грн., VOLKWAGEN POLO 1,4 д.н.з. [NUMBER] вартістю 100 000,00 грн. та на квартиру [ADDRESS] вартістю 320 000,00 грн., судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з викладених підстав та просили позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував, пояснив що позивач пропустила строк позовної давності та з цих підстав просив суд у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» не зявився, повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON] - [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, 09 травня 1998 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (т. І а.с. 5). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (т. І а.с. 144-145). 09 червня 2006 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого 21 серпня 2010 року (т. І а.с. 6). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, суду необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу придбали рухоме та нерухоме майно на праві спільної сумісної власності. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 06 вересня 2000 року квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] (т. І а.с. 4). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19 травня 2000 року [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] (т. І а.с. 66). На підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки серія ВЕР № 512537 від 22.06.2007 р. [PERSON] належить земельна ділянка (кадастровий номер 3223384602:02:015:007), що розташована в [ADDRESS] (т. ІІ а.с. 22). Під час шлюбу придбано рухоме майно, а саме BMW 5201, д.н.з. [NUMBER]; MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. [NUMBER]; MITSUBISHI OUTLANDER 2,4, д.н.з. [NUMBER]; DAEWOO TICO SY д.н.з.р [NUMBER], VOLKWAGEN POLO 1,4, д.н.з. [NUMBER]; HYUNDAI TUCSON, д.н.з. [NUMBER]; BMW 318 д.н.з. [NUMBER], що сторонами під час розгляду справи не заперечувалось. Згідно відповіді Головного управління в м. Києві Управління державної автомобільної інспекції № 10/24001 від 15.11.2014 р. станом на 05 листопада 2014 року за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на праві власності зареєстровано чотири транспортні засоби, а саме: BMW 5201, д.н.з. [NUMBER]; MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. [NUMBER]; MITSUBISHI OUTLANDER 2,4, д.н.з. [NUMBER]; DAEWOO TICO SY д.н.з.р [NUMBER]. Автомобілі VOLKWAGEN POLO 1,4, д.н.з. [NUMBER] 29.11.2005 р. знято з обліку для реалізації; HYUNDAI TUCSON, д.н.з. [NUMBER] 17.07.2008 р. знято з обліку для реалізації; BMW 318 д.н.з. [NUMBER] 05.02.2008 р. знято з обліку для реалізації (т. ІІ а.с. 175-177). Згідно відповіді Комунального підприємства Київської обласної ради Яготинське бюро технічної інвентаризації № 274 від 09.09.2011 р. за гр. [PERSON] та [PERSON] в м. Яготині Київської області нерухоме майно не зареєстровано (т. І а.с. 110). Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Так, позивач, заявив клопотання про проведення судових експертиз щодо визначення ринкової вартості спірної квартири [ADDRESS], земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], автомобілів DAEWOO TICO SY д.н.з. [NUMBER], BMW 318 д.н.з. [NUMBER], BMW 5201 д.н.з. [NUMBER], MITSUBISHI OUTLANDER 2,4 д.н.з. [NUMBER], HYUNDAI TUCSON д.н.з. [NUMBER], MITSUBISHI PAJERO WAGON д.н.з. [NUMBER], VOLKWAGEN POLO 1,4 д.н.з. [NUMBER]. Суд дані клопотання задовольнив. Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості квартири [ADDRESS] ринкова вартість становить 855 200,00 грн. (т. ІІ а.с. 38-56). Відповідно до висновку № 11/09/13 судової авто товарознавчої експертизи від 02.09.2013 р. ринкова вартість транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON д.н.з. [NUMBER], складає 162 872,24 грн. (т. ІІ а.с. 83-93). Відповідно до висновку № 10/09/13 судової авто товарознавчої експертизи від 02.09.2013 р. ринкова вартість транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER 2,4 д.н.з. [NUMBER], складає 128 759,98 грн.(т. ІІ а.с. 94-104). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS] від 19.04.2014 р. вартість земельної ділянки, складає 285 721,24 грн. (т. ІІ а.с. 115-139). За правилами ст.ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, частки якого між подружжям визнаються рівними. При цьому право на спільне майна, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об'єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов'язками, якщо інше не встановлено домовленості між ними. У відповідності з ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, встановивши, що придбання спірної квартири [ADDRESS], земельної ділянки по [ADDRESS], кадастровий номер 3223384602:02:015:0007 відбулось на праві спільної сумісної власності сторін, вирішуючи спір, дійшов висновку, що спірна квартира та спірна земельна ділянка є спільним майном подружжя, в якому має бути визнане за кожною зі сторін право власності на зазначене майно в рівних частках по 1/2 частині. Отже, квартиру [ADDRESS], вартістю 855 200,00 грн. та земельну ділянку по [ADDRESS], кадастровий номер 3223384602:02:015:0007, вартістю 285 721,24 грн. слід поділити між сторонами по 1/2 частці кожному відповідно. Згідно з ст. 65 СК України договір укладений, одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого подружжя, якщо майно одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Пункти 23-24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. визначають, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірні автомобілі "DAEWOO TICO SY", д.н.з. [NUMBER], вартістю 16 000,00 грн., "BMW5201", д.н.з. [NUMBER], вартістю 120 000,00 грн., "MITSUBISHI OUTLANDER 2,4", д.н.з. [NUMBER], 128 759,89 грн., "MITSUBISHI PAJERO WAGON", д.н.з. [NUMBER], вартістю 162 872,24 грн. були придбані сторонами по справі в період шлюбу, а тому є їх спільним майном, що підлягає поділу на загальних підставах, а саме в рівних частках по 1/2 частині за кожним із сторін. Що стосується заперечень представника відповідача, що грошові кошти за автомобіль “MITSUBISHI OUTLANDER 2,4”, д.н.з. [NUMBER] та автомобіль “MITSUBISHI PAJERO WAGON”, д.н.з. [NUMBER] отримані в кредит, до цього часу в повному обсязі не сплачені, то суд вважає, що дана обставина не є підставою для відмови у позові в цій частині, а питання сплати грошових коштів на погашення кредиту може бути вирішено сторонами окремо. Згідно до ст. 70 СК України передбачено, що за рішенням суду частина майна одного з подружжя може бути збільшена, якщо з ним після розлучення проживатимуть діти, а також непрацездатні повнолітні діти за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього лікування, фізичного і духовного розвитку. Посилання позивача на те, що судом може бути збільшена її частка майна, оскільки відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховував спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї суд оцінює критично, оскільки позивачем не доведено дані обставини відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Відповідно до п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суди вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення ведення господарства. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], відсутня у позивача та відповідача на момент розгляду справи, що підтверджується листом КП КОР Яготинське бюро технічної інвентаризації № 274 від 09.09.2011 р. (т. І а.с. 110). Судом встановлено, що спірні автомобілі VOLKWAGEN POLO 1,4, д.н.з. [NUMBER], HYUNDAI TUCSON, д.н.з. [NUMBER], BMW 318 д.н.з. [NUMBER], були зареєстровані на відповідача на праві приватної власності, однак відчуджені (т. ІІ а.с. 175). Відповідно до ст. 60 ЦПК України належних та допустимих доказів стороною позивача не надано та не підтверджено тих обставин, що квартира [ADDRESS], автомобілі VOLKWAGEN POLO 1,4, д.н.з. [NUMBER], HYUNDAI TUCSON, д.н.з. [NUMBER], BMW 318 д.н.з. [NUMBER], після їх відчуження перебувають у власності відповідача. Отже, враховуючи те, що об'єкт права спільної сумісної власності сторін квартира [ADDRESS], автомобілі VOLKWAGEN POLO 1,4, д.н.з. [NUMBER], HYUNDAI TUCSON, д.н.з. [NUMBER], BMW 318 д.н.з. [NUMBER], відсутні у позивача та відповідача на момент розгляду справи, то вони не можуть бути предметом поділу. В судовому засідання представником відповідача [PERSON] - [PERSON] було подано заяву про застосування строків позовної давності (т. ІІ а.с. 166), посилаючись на те, що шлюб між позивачем і відповідачем був розірваний рішенням Дарницьким районного суду м. Києва 09 червня 2006 року, а позовну заяву подано 14 травня 2011 року, тобто з порушенням строків позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 72 Сімейного кодексу України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Позивач [PERSON] заперечувала проти вказаної заяви, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу продовжували з відповідачем проживати разом, вести спільне господарство, їздили відпочивати разом, підтримували подружні стосунки до червня 2010 року. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не заперечував, що до червня 2010 року проживав разом з позивачем, про що вказував у своїх письмових запереченнях (т. І а.с. 175). Суд приходить до висновку, що позивач звернулася до суду з даним позовом в межах строку позовної давності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд, вислухавши учасників, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial