Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що, працюючи вчителем математики НВК Ємилівської ЗШ 1-3 ступенів № 2 в період з 04 березня по 15 березня 2013 року вона перебувала у службовому відрядженні в м. Кіровограді згідно з наказом по відділу освіти № 24 від 25.02.2013 року в ІППО імені Василя Сухомлинського на курсах підвищення кваліфікації. При поверненні з відряджень своєчасно подавала до бухгалтерії відповідача звіти про використання коштів, інші фінансові документи, що підтверджують витрати під час відряджень. Всього сума витрат на відрядження складає 665 грн. Просить стягнути з відділу освіту Голованівської районної державної адміністрації на її користь заборгованість по витратах на відрядження в розмірі 665 грн.. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Суд, ознайомившись із матеріалами цивільної справи дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст. 121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада). З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу № 24 від 25 лютого 2013 року "Про відрядження на курси підвищення кваліфікації" позивача відряджено до м. Кіровоград, обл.ІППО імені Василя Сухомлинського на курсах підвищення кваліфікації. Перебування позивача у відрядженнях також підтверджується копією відрядного посвідчення, а також проїзними документами до м. Кіровограда та в зворотньому напрямку. Додатком 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року № 98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" затверджено суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів. Так сума добових витрат в межах України складає - 30 гривень, найм житлового приміщення за добу не більше 250 гривень. Також, відповідно до п.п. 1 п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року № 98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються витрати на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті). Як вказала позивач, загальний розмір заборгованості по витратах на службові відрядження становить 665 грн., яка складається з витрат на проїзд - 131 грн. 80 коп., витрат на проживання - 173 грн. 20 коп. та добові - 360 грн.. Також, сума заборгованості не спростовується відповідачем та згідно довідки № 73/01-18 від 15.07.2015 року за підписом начальника відділу Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області М. Коломійчука складає 665 грн.. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року вказано, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Так, з доручення представника відповідача від 19.08.2015 року № 197/01-22, за підписом начальника Відділу освіти Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області вбачається, що головного бухгалтера відділу освіти Непотенко Валентину Валентинівну уповноважено представляти інтереси відділу освіту в Голованівському районному суді з усіма передбаченими законом правами. Таким чином, представник відповідача має право визнати позов. Враховуючи повне і безумовне визнання представником відповідача позовних вимог [PERSON], а також те, що визнання представником відповідача позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає таке визнання і за вказаних обставин вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До внесення змін до Закону України "Про судовий збір" на підставі Закону № 484-VIII позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача у справі необхідно стягнути судові витрати в дохід держави в розмірі, встановленому Законом № 484-VIII.

Outcome: approved