Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

02.10.2018 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить винести судове рішення, яким між ним та відповідачем - [PERSON], [INFO] р. н., шлюб, зареєстрований завідуючим відділом РАЦС м. Нерівано Провінція Мілан респ. Італія, актовий запис № 23, розділ І, серія 1, 2013 рік - розірвати. В обгрунтування позовних вимог вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Вказує, що від спільного проживання дітей не мають. Фактично чотири роки разом з відповідачем він не проживає, не поєднані спільним побутом, примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме його інтересам. Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження в справі та призначено підготовче засідання на 25 жовтня 2018 року. В підготовче судове засідання позивач не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник позивача - адвокат [PERSON] до початку судового засідання подав клопотання, в якому просив провести розгляд без його участі та позовні вимоги підтримав. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. 04 грудня 2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб відділом РАЦС муніципалітету м. Нерівано, Провінція Мілан, Італія, що стверджується свідоцтвом про шлюб відповідно до даних реєстру актів про шлюб цього муніципалітету: Рік 2013, Номер 23, Частина 1, Серія, Відділ 1. Відповідно до ст. 58 Закону України "Про Міжнародне приватне право України" шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні. Згідно ст. 63 Закону України "Про Міжнародне приватне право України" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном (затв.Наказом МЗС України № 113 від 04.06.2002 р.). Відповідно до наказу Мін'юсту № 52 / 5 від 18.10.2000 р. (в ред. від 18.11.2003 р.№ 140 / 5) "Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні", документи, видані компетентними органами іноземних держав, що свідчать акти цивільного стану, вчинені за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана ВР України. Відповідно до міжнародного договору ст. 1 Гаазької Конвенції від 5 жовтня 1961 року передбачено, що її умови поширюються на офіційні документи, які були видані на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Такими документами визнаються: 1) документи, що походять від прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; 2) адміністративні документи; 3) нотаріальні акти та інші. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампа, якими скріплений документ,є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був виданий (ст.3 Конвенції). При цьому апостиль повинен відповідати вимогам Доповнення до Конвенції. Крім того, заголовок "Apostille (Convention de la Haye du 5 octobre 1961)" повинен бути викладений французькою мовою. Судом встановлено, що на підставі Гаазької Конвенції 27 червня 2018 року на Свідоцтві про шлюб в м. Мілан префектурою Територіальним відділом уряду за № 8553 проставлений апостиль, що підтвердив підпис компетентного органу держави співробітника [PERSON], яка діє в якості завідуючого відділом реєстрації актів цивільного стану, печатку мерії міста Нервіано. Враховуючи, що сторони є громадянами України та постійно проживають на території України, до спірних правовідносин застосовується сімейне право України та суд визнає Свідоцтво про шлюб дійсним, так як воно є легалізоване у встанволеному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу сторони дітей не мають, сторони не виявили бажання примиритись та наполягають на розірванні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved