Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7 738, 31 грн. та судовий збір в розмірі 229,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.12.2011р. між Представництвом "Новартіс Фарма Сервісез АГ" та позивачем було укладено договір добровільного страхування автотранспорту, оформлений полісом №16-04/00001848/2.1, відповідно до якого, було застраховано автомобіль "Фольксваген", д.н. [NUMBER]. 01.11.2012 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла "Ямаха", д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та Застрахованого автомобіля, який внаслідок ДТП було пошкоджено. ДТП відбулася в результаті порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України. На виконання Договору страхування, позивач виплатив Представництву "Новартіс Фарма Сервісез АГ" страхове відшкодування в розмірі - 7738,31грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що [PERSON] неналежний відповідач по справі, крім того, позивачем не надано доказів щодо виплати страхового відшкодування. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.12.2011р. між Представництвом "Новартіс Фарма Сервісез АГ" та ПАТ "УСК "Гарант-Авто" було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу, що підтверджується Полісом №16-04/00001848/2.1, відповідно до якого, було застраховано автомобіль "Фольксваген", д.н. [NUMBER]. 01 листопада 2012 року в м. Києві по вул. Брюлова, 12 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Фольксваген", державний номер [NUMBER], та мотоциклом «Ямаха», д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби. Постановою Солом'янського райсуду м. Києва від 12 березня 2013 року винним у скоєнні вказаного ДТП було визнано [PERSON] та провадження в справі закрито, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Таким чином, вина [PERSON] в скоєнні ДТП встановлена постановою суду і не підлягає доказуванню у порядку ч.4 ст. 61 ЦПК України. Згідно Звіту № 121 від 12.12.2012 р., складеного ТОВ «ЄвроАсистанс» збиток, завданий власнику автомобіля "Фольксваген", д.н. [NUMBER], складає - 8622,40грн.. Відповідно до Рахунку ТОВ «Атлант-М Лепсе» № 2310090235-2 від 15.11.2012р., вартість відновлювального ремонту автомобіля "Фольксваген", д.н. [NUMBER], склала - 8049,86грн.. Згідно Платіжного доручення № 10825 від 28.11.2012 р. позивачем було сплачено страхове відшкодування власнику застрахованого автомобіля, за вирахуванням 311, 55 гривень франшизи в розмірі 7 738, 31 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ "Про страхування " від 7 березня 1996 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, у відповідності вищевикладеного, у позивача виникло право вимоги до відповідача, щодо понесених фактичних витрат. Статтею 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених даним Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, суд приходить до висновку, що потерпілий має право вимоги до МТСБУ, а отже, це право переходить і до страховика, з яким потерпілий уклав договір добровільного страхування. За таких обставин, відсутні правові підстави, для задоволення позову.

Outcome: dismissed