Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 08 березня 2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В період шлюбу ними було придбано два автомобілі: "HYUNDAI ACCENT", державний реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 70000 гривень та "ВАЗ 210700-20", державний реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 47000 гривень, всього на загальну вартість 117000 гривень, які були зареєстровані на ім'я відповідача. 19 серпня 2013 року рішенням Саратського районного суду Одеської області шлюб між ними було розірвано. На теперішній час вони проживають окремо. Автомобілі, які є їх спільною власністю знаходяться у відповідача, а позивачка не має можливості розпоряджатися та користуватися своєю часткою майна, тому просила суд стягнути з відповідача на свою користь компенсацію за частку майна, набутого під час шлюбу, 58500 гривень, що складає половину вартості обох автомобілів. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі, пояснивши, що під час шлюбу відповідач самостійно розпорядився вказаними автомобілями та продав їх. Отримані гроші від їх продажу витратив на придбання нового автомобіля, який було зареєстровано на ім'я батька відповідача. Але на цей час новим автомобілем користується саме [PERSON] Відповідач, його представник заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову. Зокрема, відповідач зазначив, що придбані ними автомобілі під час шлюбу, зі згоди позивачки були продані ним за генеральною довіреністю, а отримані гроші були витрачені ними на потреби сім'ї, про що достеменно відомо самій позивачці. Свідок [PERSON], допитаний Богородчанським районним судом Івано-Франківської області у порядку надання судового доручення пояснив суду, що наприкінці грудня 2010 року придбав автомобіль "HYUNDAI ACCENT", державний реєстраційний номер [NUMBER] за 10-11 тисяч доларів США у посередника [PERSON]. Автомобіль з обліку не знімав, їздив на ньому недовго за генеральною довіреністю, виданою [PERSON], потім перепродав його іншій особі також не знімаючи транспортний засіб з обліку. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні пояснення. Свідок [PERSON] пояснив у судовому засіданні, що в серпні 2012 року він придбав у [PERSON] автомобіль марки "ВАЗ 210700-20", державний реєстраційний номер [NUMBER]. За автомобіль сплатив особисто відповідачу 32000 гривень. Автомобіль з обліку не знімав, їздив за генеральною довіреністю, яку було видано [PERSON] Влітку 2013 року продав автомобіль ВАЗ особі на ім'я [PERSON], прізвище якого не пам'ятає. Новий покупець повинен був зняти транспортний засіб з обліку, місцезнаходження автомобіля на цей час йому невідомо. Заслухавши сторін, їх представників, свідка, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, кожний з подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Як вбачається з копії рішення Саратського районного суду Одеської області, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 08 березня 2002 року, 19 серпня 2013 року шлюб між ними розірвано (а.с. 13-14). Відповідно до ст.ст. 60 ч. 1, 63, 69 ч. 1, 70 ч. 1 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності… Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.... Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу… У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно довідки № 244 від 02 квітня 2014 року центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Арцизького, Саратського, Тарутинського та Татарбунарського районів УДАІ ГУМВС України в Одеській області, на підставі довідки-рахунку серії ДДР 860568 від 10 грудня 2008 року ТОВ "Базіс авто" на ім'я [PERSON] зареєстровано автомобіль марки "Hyundai Accent", державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.70). 08 грудня 2009 року, на підставі довідки-рахунку серії ДДР 818691 ТОВ "Український автомобільний холдинг" на ім'я [PERSON] зареєстровано автомобіль марки "ВАЗ 210700-20", державний реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується довідкою № 7/4-446 від 01 квітня 2014 року центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району УДАІ ГУМВС України в Одеській області (а.с. 71, 72). Відповідно до копії генеральної довіреності, 30 грудня 2010 року [PERSON] уповноважив [PERSON] або [PERSON], розпорядитися від його імені та у його інтересах належним йому на праві власності автомобілем "Hyundai Accent", державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.77). Генеральною довіреністю від 01 серпня 2012 року, [PERSON] уповноважив [PERSON] розпорядитися від його імені та в його інтересах належним йому на праві власності автомобілем "ВАЗ 210700-20", державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.76). Частинами 1, 2, 4 статті 71 Сімейного кодексу України встановлено, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.... Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою… Судом встановлено, що вищезазначені автомобілі є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], набутою ними під час шлюбу, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Під час шлюбу відповідач розпорядився спільними автомобілями від свого імені, що підтвердив у судовому засіданні сам відповідач та свідки. Автомобіль "Hyundai Accent" продано свідку [PERSON] 30 грудня 2010 року за ціною 10000 доларів США. За курсом Національного банку України, станом на 29 грудня 2010 року 1 долар США = 7.99 гривень (10000 доларів США х 7.99 гривень) = 79900 гривень; автомобіль "ВАЗ 210700-20" було продано 01 серпня 2012 року свідку [PERSON] за 32000 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб... в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивачка [PERSON] оцінила спірний автомобіль "Hyundai Accent" у 70000 гривень, суд виходячи з меж заявленого позову вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки компенсацію у сумі 35000 гривень, що складає половину вартості спірного автомобіля. Вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь половини вартості автомобіля "ВАЗ 210700-20" у розмірі 23500 гривень, виходячи з його вартості при купівлі - 47000 гривень підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що спірний автомобіль було продано відповідачем за 32000 гривень, тому позивачці належить половина вартості від реалізації автомобіля, у розмірі 16000 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 349 гривень.

Outcome: partial