Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури звернувся до суду із позовною заявою про визнання недійсним договорів купівлі - продажу частин будинку та повернення їх у комунальну власність, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Херсонської обласної ради 20.03.1992 року було затверджено перелік комунального майна області, що відноситься до комунальної власності згідно з додатком №3. Даним рішенням передбачено, що функції управління та керівництва комунальною власністю області, надати відділам, управлінням та комітетам облвиконкому, іншим підрозділам, яким делеговано це право та здійснити безоплатну передачу комунального майна, яке перебуває у віданні до комунальної власності відповідних адміністративно-територіальних одиниць, згідно з затвердженим цим рішенням переліком. Відповідно до переліку комунального майна під №23-28 до комунальної власності Чаплинського району передані дитячі дошкільні установи, будинки піонерів і школярів, станції юних техніків та туристів, дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки. Також відповідно до переліку об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та селищ Чаплинського району (додаток № 1 до рішення Чаплинської районної ради народних депутатів № 30 від 03 листопада 1998 року «Про об'єкти комунальної, спільної власності сільських та селищних громад району і управління ними») під № 16 зазначено Будинок піонерів, [ADDRESS]. Таким чином, Чаплинський районний Будинок творчості дітей та юнацтва перебував у комунальній власності територіальних громад Чаплинського району. Рішенням виконавчого комітету Чаплинської селищної ради від 25.12.2002 року № 216 за заявою Чаплинського відділу освіти було надано земельну ділянку площею 0,24 га по [ADDRESS] для обслуговування будинку дитячої творчості в постійне користування та видано державний акт. 06 вересня 2002 року сесія XXIV скликання Чаплинської районної ради народних депутатів Херсонської області прийняла рішення №37 за поданням відділу освіти райдержадміністрації про зняття з обліку об'єктів, який розташований в [ADDRESS] та передачу його відділу освіти райдержадміністрації під службове житло. Рішенням виконавчого комітету Чаплинської селищної ради від 23.01.2003 року № 5 за заявою відділу освіти Чаплинської райдержадміністрації було надано дозвіл районному відділу освіти райдержадміністрації на реконструкцію будинку дитячої творчості, переданого під службові квартири на два господаря за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS]. Рішенням IV сесії XXIV скликання Чаплинської районної ради № 50 від 30.12.2002 «Про продаж службового житлового приміщення на дві сім'ї» вирішено з метою поповнення районного бюджету продані начальнику відділу освіти райдержадміністрації [PERSON] та начальнику фінансового управління райдержадміністрації [PERSON] службове житлове приміщення на дві сім'ї шляхом викупу згідно з експертною оцінкою. На підставі вказаного рішення 19.09.2003 року між Чаплинською районною радою народних депутатів Чаплинського району Херсонської області в особі голови районної ради Козачка Анатолія Івановича та [PERSON] укладено договір купівлі-продаж 48/100 частин житлового будинку садибного типу з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS]. Також цього ж дня між Чаплинською районною радою народних депутатів Чаплинського району Херсонської області в особі голови районної ради Козачка Анатолія Івановича та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 52/100 частин житлового будинку садибного типу з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS]. Вважає, що спірні договори укладені із порушенням ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки предметом договорів було службове житло. Окрім того, під час укладання договору продажу порушені вимоги Закону України «Про освіту» та Закон України «Про позашкільну освіту», оскільки майно об'єктів освіти не підлягають використанню не за призначенням. Просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1634 48/100 частини житлового будинку садибного типу з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в смт. Чаплинка, Чаплинською району, Херсонської області по [ADDRESS] від 19.09.2003 року, який укладений між Чаплинською районною радою народних депутатів Чаплинською району Херсонської області в особі голови районної ради Козачка Анатолія Івановича та [PERSON]. Зобов'язати [PERSON] повернути комунальну власність територіальної громади Чаплинського району Херсонської області Чаплинській районній раді Херсонської області (75200. Херсонська область, Чаплинський район, смт. Чаплиика, вул. Паркова, 38 ЄДРПОУ 24749257) 48/100 частин будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], вартістю 11 668,86 гривень. Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1631 52/100 частини житлового будинку садибного типу з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в смт. Чаплиика, Чаплинського району, Херсонської області по [ADDRESS] від 19.09.2003 року, який укладений між Чаплинською районною радою народних депутатів Чаплинського району Херсонської області в особі голови районної ради Козачка Анатолія Івановича та [PERSON]. Зобов'язати [PERSON] повернути у комунальну власність територіальної громади Чаплинського району Херсонської області Чаплинській районній раді Херсонської області (75200, Херсонська область, Чаплинський район, смт. Чаплинка, вул. Паркова, 38 ЄДРПОУ 24749257) 52/100 частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], вартістю 12 382, 28 гривень. Понесені судові витрати стягнути із відповідачів. 04.04.2018 року до Чаплинського районного суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] - [PERSON], відповідно до якого спірний договір купівлі-продажу 48/100 частин житлового будинку від 19.09.2003 року укладався на підставі свідоцтва про право власності, яке є дійсним, зміст спірного договору відповідає нормам ЦК України. Постанова Чаплинського районного суду від 14.01.2014р. №665/41/13-а якою рішення №50 Чаплинської районної ради було скасоване як незаконне, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду 30.05.2017 року. Отже рішення №50 від 30.12.2002 року «Про продаж службового житлового приміщення на дві сім'ї», на сьогодні є чинним та законним, а посилання позивача на нього, як на фактичне свідчення недійсності договору купівлі-продажу №1634 від 19.03.2003 року48/100 частини житлового будинок, є безпідставним. Невідповідність спірного договору вимогам Закону «Про приватизацію державного майна», Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону «Про освіту», Закону «Про позашкільну освіту», що є підставою для скасування спірного договору, як зазначає позивач, не доведено. Окрім того, позивач в позовній заяві зазначив, що будинок дитячої творчості, знаходився на балансі Чаплинської районної ради. Однак, в подальшому він був реконструйований під житловий будинок та відчужувався вже як житловий будинок. Нерухоме майно зареєстроване за відповідачем як житловий будинок та використовується на сьогодні як житловий будинок. Отже змінився не лише статус нерухомого майна, а став інший об'єкт нерухомого майна, ніж вимагає повернути позивач, про що свідчать рішення Чаплинської районної ради, акт вводу в експлуатацію, технічний паспорт БТІ, свідоцтво про право власності, та інше. Тобто повернення другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього право чину, не можливо. Таким чином, вимога про повернення майна на виконання недійсного правочину є безпідставна та незаконна. В судовому засіданні представник позивача Антоненко М.С., Сімчук А.В. позовні вимоги підтримала із підстав зазначених в позовній заяві та просили суд їх задовольнити. Представник позивача Чаплинської районної ради Херсонської області Кузнєцова Л.А. в судовому засіданні позовні вимоги подані прокурором не визнала, посилаючись на їх безпідставність та просила суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що рішення Чаплинської районної ради №50 від 30.12.2002 року «Про продаж службового приміщення на дві сім'ї» у передбачений законом спосіб не скасоване, і є чинним, а тому підстав для задоволення позову прокурора немає. Окрім того, просить суд застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин, про що надав письмову заяву, оскільки договір купівлі-продажу частин житлового будинку укладено у 2003 році, а із протестом на рішення Чаплинської районної ради від 06 вересня 2002 року №37 «Про передачу будинку дитячої творчості під службове приміщення» прокурор звернувся у 2011 році, у зв'язку із чим прокурор, який діє в інтересах Чаплинської селищної ради пропустив строк для звернення до суду, передбачений ст. 257 ЦК України. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у зв'язку із їх необґрунтованістю та суду пояснила, що спірний договір купівлі - продажу частин майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] укладено на підставі свідоцтва про право комунальної власності на майно, яке належить Чапинській районній раді, а тому остання, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» мала права відповідно до своїх повноважень укладати даний правочин, під час здійснення даного правочину, дотримані всі вимоги чинного законодавства. Окрім того, просила суд застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин про що надала письмову заяву. Представник третьої особи - служби у справах дітей Чаплинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явися, подав до суду письмовий висновок по суті заявлених позовних вимог в яких просив суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з договору купівлі-продажу частини будинку від 19.09.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Заворотченко А.І., зареєстрованого в реєстрі за №1634, який укладений між Чаплинською районною радою народних депутатів та [PERSON] слідує, що Чаплинська районна рада народних депутатів продала [PERSON] 48/100 частин житлового будинку садибного типу з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. продаж будинку здійснено за 11668,86 грн. З договору купівлі-продажу частини будинку від 19.09.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Заворотченко А.І., зареєстровано в реєстрі за №1631, який укладений між Чаплинською районною радою народних депутатів та [PERSON] слідує, що Чаплинська районна рада народних депутатів продала [PERSON] 52/100 частин житлового будинку садибного типу з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Продаж будинку здійснено за 12145,14 грн. Рішенням Херсонської обласної ради народних депутатів від 20.03.1992 року №32 затверджено перелік комунального майна області, що відноситься до комунальної власності області, згідно з додатком №1, до якого відноситься Будинок піонерів, за адресою: [ADDRESS]; затверджено перелік комунального майна області, що передається до власності міст обласного підпорядкування Херсона, Каховки, Нової Каховки та районів області, до якого відносяться Будинки піонерів і школярів. Функції управління та керівництва комунальною власністю, відповідно до ст..59 Закону України «Про місцеві ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування» надати відділам, управлінням та комітетам облвиконкому, іншим підрозділам, яким делеговано це право. Рішенням Чаплинської районної ради народних депутатів ІУ сесії двадцять третього скликання від 03.11.1998 року №30 «Про об'єкти комунальної, спільної власності сільських та селищних громад району і управління ними» угоду про визначення об'єктів спільної власності сільських та селищних громад району та управління ними затверджено. Вважається таким, що втратило чинність рішення десятої сесії районної Ради XXII скликання від 03 липня 1992 року №106 «Про передачу в управління державної адміністрації комунальної власності районної ради народних депутатів». Із додатку №1 до рішення №30 від 03.11.1998 року до об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та селищ Чаплинського району віднесено будинок піонерів [ADDRESS]. Рішенням Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області від 25.12.2002 року №216 розглянуто заяву Чаплинського відділу освіти райдержадміністрації надано земельну ділянку площею 0,24 га. по [ADDRESS] для обслуговування будинку дитячої творчості в постійне користування та видано державний акт. Рішенням виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Чаплинського районуХерсонської області від 23.01.2003 року розглянуто заяву відділу освіти Чаплинської райдержадміністрації та вирішено дати дозвіл районному відділу освіти райдержадміністрації на реконструкцію будинку дитячої творчості, переданого під службові квартири на два господаря за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS]. Рішенням Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області від 21.05.2003 року вирішено видати свідоцтво про право комунальної власності з наступною реєстрацією у державному бюро технічної інвентаризації на житловий будинок по [ADDRESS], Чаплинській районній раді народних депутатів. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 23.05.2003 року у комунальній власності Чаплинської селищної ради народних депутатів знаходиться будинок з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Каховського державного бюро технічної інвентаризації будинок з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований у комунальній власності за Чаплинською районною радою народних депутатів, рішення про реєстрацію права власності 28.05.2003 року. Відповідно до будівельного паспорту на об'єкт реконструкція будівлі під дві службові квартири на два господаря, за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], виготовлено план забудови земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Розпорядженням голови районної ради народних депутатів Херсонської області від 05.03.2003 року №11 «Про оформлення права спільної власності територіальних громад району на будинок дитячої творчості» визначено оформити право спільної власності територіальних громад району на будинок дитячої творчості, за адресо: [ADDRESS]. Каховському державному бюро технічної інвентаризації провести державну реєстрацію права власності та видати свідоцтво на право спільної власності територіальних громад Чаплинського району Херсонської області. Відповідно до копії протесту прокурора Чаплинського району Херсонської області Король О.Л. від 14.02.2011 року, останній вимагає скасувати рішення ІІІ сесії Чаплинської районної ради ХХІV скликання від 06 вересня 2002 року №37 «Про передачу будинку дитячої творчості під службове приміщення». Рішенням Чаплинської районної ради Херсонської області від 11.03.2011 року №90 протест прокурора Чаплинського району від 18.02.2011 року за №104/512 вих.№11 на рішення ІІІ сесії Чаплинської районної ради ХХІV скликання від 06 вересня 2002 року №37 «Про передачу будинку дитячої творчості під службове приміщення» відхилено. Внесено зміни до рішення ІІІ сесії Чаплинської районної ради ХХІV скликання від 06 вересня 2002 року №37 «Про передачу будинку дитячої творчості під службове приміщення», виключивши із рішення «службове». Рішенням Чаплинської районної ради Херсонської області від 21.12.2012 року №386 рішення ІІІ сесії Чаплинської районної ради ХХІV скликання від 06 вересня 2002 року №37 «Про передачу будинку дитячої творчості під службове житло», визнано таким, що втатило чинність. Внесено зміни до рішення ІV сесії районної ради ХХІV скликання від 30 грудня 2002 року №50 «Про продаж службового житлового приміщення на дві сімї» виключивши з його тексту «службове». Відповідно до постанови Чаплинського районного суду Херсонської області від 26.12.2012 року адміністративний позов прокурора Чаплинського району Херсонської області до Чаплинської районної ради про визнання незаконним та скасування рішення III сесії Чаплинської районної ради XXIV скликання від 06.09.2002 року №37 «Про передачу будинку дитячої творчості під службове приміщення» - задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення III сесії XXIV скликання від 06.09.2002 року №37 «Про передачу будинку дитячої творчості під службове приміщення». Ухвалою колегії суддів Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року апеляційну скаргу [PERSON] - залишиено без задоволення. Постанову Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 грудня 2012 року - залишено без змін. Згідно постанови Чаплинського районного суду Херсонської області від 14.01.2014 року адміністративний позов прокурора Чаплинського району Херсонської області до Чаплинської районної ради про визнання незаконним та скасування рішення - задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення IV сесії Чаплинської районної ради XXIV скликання №50 від 30.12.2002 року «Про продаж службового приміщення на дві сім'ї». Дане рішення суду скасоване Одеським апеляційним адміністративним судом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з листа Чаплинської районної ради Херсонської області від 15.06.2016 року, №254/01-13, який адресовано заступнику керівника прокурора Генічеської місцевої прокуратури щодо надходження коштів, повідомлено, що відповідно до відповіді фінансового управління Чаплинської районної державної адміністрації громадянином [PERSON] 19 вересня 2003 року, згідно договору купівлі-продажу ВАО №358331 №1631, 52/100 частин будинку від 19 вересня 2003 року сплачено до спеціального фонду районного бюджету на рахунок 31514905800299 КЕКД 31030000 (надходження від відчуження майна, яке належить АР Крим та майна, що знаходиться у комунальній власності) 12145,14 грн. Громадянином [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 19 вересня 2003 року ВАР №295721 №1634, 48/100 частин житлового будинку 19 листопада 2003 року на цей же рахунок сплачено 11668,86 грн. Відповідно до копії інвентарної справи наданої представником позивача, рішенням Чаплинської районної ради народних депутатів Херсонської області ІІІ сесії ХХІУ скликання від 06 вересня 2002 року №37 «Про передачу будинку дитячої творчості під службове житло» у зв'язку із переведенням будинку дитячої творчості у приміщення Чаплинської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів за адресою: смт. Чаплинка, вул. Калініна, 7, передати будинок дитячої творчості під службове житло, залишивши його на балансі, відділу освіти райдержадміністрації та у переліку об'єктів спільної власності територіальних громад. Виконавчому апарату районної ради внести відповідні зміни до реєстру об'єктів спільної власності територіальних громад району. Розпорядженням голови районної ради народних депутатів від 05.03.2003 року на підставі рішення районної ради від 03.11.1998 року №30 «Про об'єкти комунальної, спільної власності сільських та селищних громад району і управління ним» оформити право спільної власності територіальних громад району, будинку дитячої творчості, за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Чаплинської селищної ради №5 від 23.01.2003 року «Про дозвіл на реконструкцію» вирішено надати дозвіл районному відділу освіти райдержадміністрації на реконструкцію будинку дитячої творчості, переданого під службові квартири на два господаря за адресами [ADDRESS], та [ADDRESS] Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Згідно із статтею 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються, зокрема, питання щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Частиною 2 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. До об'єктів, що мають загальнодержавне значення, відносяться об'єкти, діяльність яких забезпечує соціальний розвиток, збереження та підвищення культурного, наукового потенціалу, духовних цінностей, зокрема, об'єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету. Частиною 2 ст. 18 Закону України "Про освіту" визначено, що навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу. Відповідно до частин 3, 4 статті 27 Закону України «Про позашкільну освіту», основні фонди, земельні ділянки та інше майно позашкільного навчального закладу не підлягають вилученню. Державні і комунальні позашкільні навчальні заклади, які належать підприємствам, міністерствам та іншим органам виконавчої влади, можуть приватизуватися лише за умов збереження освітнього призначення позашкільного навчального закладу; згоди колективу позашкільного навчального закладу; наявності коштів. Майно державного і комунального позашкільного навчального закладу може вилучатися засновником лише за умови подальшого використання цього майна і коштів, одержаних від його реалізації, на розвиток позашкільної освіти у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 29 Закону України "Про освіту" структура освіти включає: дошкільну освіту; загальну середню освіту; позашкільну освіту; професійно-технічну освіту; вищу освіту; післядипломну освіту; аспірантуру; докторантуру; самоосвіту. До позашкільних навчальних закладів належать: палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади. Для здійснення навчально-виховної роботи позашкільним навчальним закладам надаються спортивні об'єкти, культурні, оздоровчі та інші заклади безкоштовно та на пільгових умовах. Порядок їх надання визначається місцевими органами державної виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (стаття 39 вказаного вище Закону). Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону: «До позашкільних навчальних закладів належать: палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади». Відповідно до ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту»: «Об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням». Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про позашкільну освіту»: «Державні та комунальні позашкільні навчальні заклади здійснюють свою діяльність після реєстрації статуту». Відповідно до п.1 Статуту Чаплинського районного будинку творчості дітей та юнацтва, схваленого загальними зборами позашкільного закладу від 01.10.2002 року Чаплинський районний будинок творчості дітей та юнацтва здійснює навчання та виховання громадян у позаурочний та поза навчальний час. Також згідно п.27 статуту матеріально-технічна база Будинку творчості включає споруди, приміщення, обладнання, засоби зв'язку, земельні ділянки, рухоме і нерухоме майно, що перебуває в його користуванні. Згідно із частиною 2 статті 20 Закону України "Про позашкільну освіту" держава здійснює захист прав вихованців, учнів і слухачів позашкільного навчального закладу та забезпечує організацію навчання і виховання неповнолітніх дітей із малозабезпечених та багатодітних сімей, дітей-інвалідів, дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, згідно із законодавством України. В судовому засіданні встановлено, що постановою Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 грудня 2012 року визнано незаконним та скасовано рішення Чаплинської районної ради народних депутатів Херсонської області ІІІ сесії ХХІV скликання від 06.09.2002 р. № 37 про передачу будинку дитячої творчості [ADDRESS] під службове житло. Рішенням № 216 від 25.12.2002 р. для обслуговування будинку дитячої творчості Чаплинському відділу освіти надано земельну ділянку площею 0,24 га по [ADDRESS] в постійне користування. Рішенням виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області 35 від 23.01.2003 року районному відділу освіти райдержадміністрації надано дозвіл на реконструкцію будинку дитячої творчості [ADDRESS], переданого під службові квартири на два господаря. Відповідно до розпорядження голови районної ради народних депутатів від 05.03.03 р. №11 оформлено право спільної власності територіальних громад району на будинок дитячої творчості за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до будівельного паспорту, що затверджений 25.01.2003 р. на реконструкцію будівлі під дві службові квартири замовником виступав районний відділ освіти райдержадміністрації. З договору купівлі-продажу від 19.09.2003 р. [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення ІІІ сесії районної ради ХХІV скликання №26 від 06.09.02 р. вищезазначений будинок дитячої творчості за адресою: [ADDRESS] було продано як житловий будинок садибного типу. З огляду на викладене будинок дитячої творчості, що розташований за адресою: [ADDRESS], згідно зі статтею 39 Закону України "Про освіту" є позашкільним навчальним закладом. Держава сприяє розвиткові та збереженню позашкільних навчальних закладів незалежно від підпорядкування, типів і форм власності. Майно, яке є державною або комунальною власністю (земельні ділянки, будівлі, споруди, обладнання тощо), придбання чи відокремлення якого призначене для здобуття дітьми освіти, використовується виключно із зазначеною метою. Таким чином, майно, що знаходилось у комунальній власності та на балансі відділу освіти Чаплинської районної ради Херсонської області може бути використано лише для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом, таке майно належить до об'єктів освіти, утримання якого здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету. Окрім того, об'єкти освіти, навчальні заклади, засновані на комунальній власності, джерелами фінансування яких є кошти місцевих/державних бюджетів, не підлягають використання їх не за призначенням, тобто не для навчального та наукового процесу суперечить вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, відповідачами по справі не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б свідчили про законність передачі Чаплинською районною радою будинку дитячої творчості, розташованого за адресою: [ADDRESS], під службові квартири на два господаря, і в подальшому його продажу у розумінні вимог ч. 5 ст. 63 ЗУ «Про освіту». Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спірні правовідносини щодо визнання недійсним договору купівлі продажу житлового будинку та повернення у власність частини будинку територіальній громаді виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року, то вони регулюються ЦК 1963 року. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. За змістом ч. 1 ст. 41 Цивільного кодексу України 1963 року, з відповідними змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин, угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. За змістом ст.ст.128, 153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. За змістом ст. 224 Цивільного кодексу України 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.48 ч.1 ЦК України у редакції 1963 року, чинної на час укладення договору купівлі-продажу, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, у тому числі ущемляює особисті або майнові права неповнолітнього. Згідно ч. 1 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» №3 від 28.04.1978 року за правилами ст. 48 Цивільного кодексу угода визнається недійсною при невідповідності її не тільки закону, а й іншим актам, виданим органами державної влади, чи управління в межах наданої їм компетенції. Статтею 49 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, якщо угода укладена з метою, завідомо суперечною інтересам соціалістичної держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання угоди обома сторонами - в доход держави стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. За положеннями ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочин, а в разі неможливості такого повернення, відшкодувати вартість одержаного. В судовому засіданні встановлено, що передача спірного житлового будинку, розташованого за адресою: смт. Чаплинка, Херсонської області, [ADDRESS] під службове приміщення проведено на підставі рішення ІІІ сесії ХХІУ скликання Чаплинської районної ради від 06.09.2002 року №37, яке скасовано постановою Чаплинського районного суду Херсоснької області від 26 грудня 2012 року, то відповідно договір купівлі - продажу частини житлового будинку укладений із порушенням вищевказаних вимог закону. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що спірні договори купівлі-продажу № 1634 48/100 та №1631 52/100 частин житлового будинку садибного типу з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в смт. Чаплинка, Чаплинською району, Херсонської області по [ADDRESS] були укладені всупереч Конституції (ст.19), ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" та ч.3 ст.27 Закону України «Про позашкільну освіту» без врахування обставин, які мали значення для укладання спірних договорів у зв'язку із чим порушені положення ч.1 ст. 48 ЦК України у редакції 1963 року. З огляду на це, в порядку вимог ст..49 ЦК України 1963 року слід зобов'язати [PERSON] та [PERSON] повернути у комунальну власність територіальної громади Чаплинського району Херсонської області житлового будинку садибного типу з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в смт. Чаплинка, Чаплинською району, Херсонської області по [ADDRESS]. В судовому засіданні відповідачем по справі [PERSON] та його представником 24.01.2018 року, 12.09.2018 року та представником відповідача [PERSON] - [PERSON] 04.04.2018 року були подані заяви по застосування строку позовної давності до спірних правовідносин. Звертаючись до суду з позовом, заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури послався на те, що про допущені порушення прав Чаплинської районної ради прокуратура довідалася лише з моменту винесення постанови Чаплинського районного суду Херсонської області від 14.01.2014 року про визнання незаконним та скасування рішення ІУ сесії Чаплинської районної ради ХХІV скликання №50 від 30.12.2002 року «Про продаж службового приміщення на дві сім'ї», а тому строк позовної давності прокуратурою не пропущено. Зазначені доводи викладені прокурором в позовній заяві не відповідають дійсності, з огляду на наступне. Відповідно до копії протесту прокурора Чаплинського району Херсонської області Король О.Л. від 14.02.2011 року, останній вимагає скасувати рішення ІІІ сесії Чаплинської районної ради ХХІV скликання від 06 вересня 2002 року №37 «Про передачу будинку дитячої творчості під службове приміщення», на підставі того, що переведення будинку дитячої творчості у приміщення Чаплинської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів не відповідає вимогам ч.5 ст. 63 Закону України «Про освіту», а тому будинок дитячої творчості, який відноситься до закладів освіти незаконно перепрофільовано у службове житло. Рішенням Чаплинської районної ради Херсонської області від 11.03.2011 року №89 протест прокурора Чаплинського району від 18.02.2011 року за №104/512 вих.№11 на рішення ІІІ сесії Чаплинської районної ради ХХІV скликання від 06 вересня 2002 року №37 «Про передачу будинку дитячої творчості під службове приміщення» відхилено. Внесено зміни до рішення ІІІ сесії Чаплинської районної ради ХХІV скликання від 06 вересня 2002 року №37 «Про передачу будинку дитячої творчості під службове приміщення», виключивши із рішення «службове». При цьому, із мотивувальної частини даного рішення слідує, що районною радою народних депутатів вирішено продати начальнику відділу освіти районної державної адміністрації [PERSON] та начальнику фінансового управління районної державної адміністрації [PERSON] службове житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] на дві сім'ї шляхом викупу згідно із експертною оцінкою. З огляду на викладене, заступнику керівника Генічеської місцевої прокуратури було відомо про продаж житлового приміщення на дві сім'ї, зокрема [PERSON] та [PERSON], відповідно до рішення Чаплинської районної ради з 11.03.2011 року, тобто з моменту його винесення. Згідно зі статтею 76 ЦК УРСР 1963 року перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Аналогічним чином питання початку перебігу позовної давності визначені і в статті 261 ЦК України, згідно якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред'явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України). Визначення початку відліку позовної давності міститься у статті 261 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до п. 5 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4176-VI протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 15 січня 2012 року, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право. Статтею 361 Закону України «Про прокуратуру» на момент звернення до суду та частиною другою статті 45 ЦПК України чинної на час звернення із позовною заявою до суду передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац 2 частини другої статті 45 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. Отже, якщо у передбачених законом випадках з позовом до суду звернувся прокурор в інтересах відповідного органу (підприємства), то позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатись саме позивач, а не прокурор. Разом з тим, положеннями статті 268 ЦК України передбачено винятки із загального правила про поширення позовної давності на всі цивільні правовідносини і визначено вимоги, на які позовна давність не поширюється, зокрема у пункті 4 частини першої цієї статті зазначено, що на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право, позовна давність не поширюється. Однак зазначена норма за своєю суттю направлена на захист прав власників та інших осіб від держави. Оскільки держава зобов'язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, підтримувати, яку покликані норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право. Отже, з огляду на статус держави та її органів як суб'єктів владних повноважень, положення пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України не поширюються на позови прокуратури, які пред'являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади. На такі позови поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів. Аналогічний висновок міститься і у постановах Верховного Суду України, наданих заявником для порівняння. При цьому і в разі пред'явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це, особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади. Це правило пов'язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об'єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 Цивільного кодексу України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. У справі, заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чаплинської районної ради Херсонської області звернувся з позовними вимогами про визнання недійсним договорів купівлі - продажу частин будинку та повернення їх у комунальну власність. Як встановлено в судовому засіданні, Чаплинська районна рада Херсонської області, дізналася про перехід права власності на це нерухоме майно до [PERSON], [PERSON] у вересні 2003 році з моменту укладення договору купівлі-продажу частини будинку (19.09.2003 року), оскільки Чаплинська районна рада, в інтересах якої діє заступник прокурора була стороною оспорюваного правочину. Проте, з даним позовом прокурор звернувся 22 червня 2016 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності. Таким чином, державі, в особі Чаплинської районної ради Херсонської області, було і могло бути відомо про порушення права власності територіальної громади на спірне приміщення з часу укладення договорів купівлі-продажу частини будинку. У ст. 261 ЦК України містяться терміни «довідався» та «міг довідатися», що дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач Чаплинська районна рада на протязі 13 років, а заступник прокурора, який дії в інтересах позивача більше п'яти років (з моменту винесення Чаплинською радою рішення на протест прокурора 11.03.2011 року) не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення права можна було отримати раніше. Отже судом встановлено, що у прокурора виникло право на звернення до суду з позовом в інтересах держави у березні 2011 року, з моменту коли стало відомо прокурору про порушення державних інтересів щодо відчуження Чаплинською районною радою житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] на дві сім'ї , що зокрема підтверджується рішенням Чаплинської районної ради Херсонської області від 11.03.2011 року №89, винесене на протест прокурора Чаплинського району від 18.02.2011 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із даним позовом до суду у червні 2016 року тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку звернення до суду. При цьому матеріали справи не містять доказів поважності причин його пропуску. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Dacia S.R.L.» проти Молдови» від 18 березня 2008 року (Dacia S.R.L. v. Moldova, заява № 3052/04) встановив, що припис Цивільного кодексу Молдови, згідно з яким позовна давність не поширювалася на позови державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння інших організацій чи громадян сам по собі суперечить статті 6 Конвенції, оскільки у справі не було надано жодних аргументів на обґрунтування того, чому державні організації у цих випадках мають бути звільнені від обов'язку додержувати установлених строків давності, котрі б в аналогічних ситуаціях перешкодили розгляду позовів, поданих приватними особами чи компаніями. Це, на думку ЄСПЛ, потенційно може призводити до руйнування багатьох усталених правовідносин і надає дискримінаційну перевагу державі без будь-якої переконливої підстави (§ 76). ЄСПЛ констатував, що зміна правовідносин, які стали остаточними внаслідок спливу позовної давності або повинні були би стати остаточними, якби позовна давність була застосована без дискримінації на користь держави, є несумісним із принципом правової визначеності (§ 77). Таким чином, заступником керівника Генічеської місцевої прокуратури пред'явлено позов в інтересах держави, в особі Чаплинської районної ради Херсонської області з пропуском строку позовної давності, сплив якого почався із зазначеного часу, що згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договорів купівлі-продажу частин будинку та повернення їх у комунальну власність, у зв'язку із пропуском строку для звернення із даним позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed