Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що за рішеннями судів відкрито виконавче провадження та з нього на користь відповідача стягуються збитки за порушення Правил користування електроенергією. Поряд з цим, між Іллічівським РЕМ та позивачем було укладено договір про користування електричною енергією, а належний позивачеві будинок за адресою: [ADDRESS], було підключено до мереж електропостачання відповідача. Позивач своєчасно здійснював поточні платежі за використану електроенергію, але 10 грудня 2013 року відповідач направив позивачеві вимогу-попередження, запропонував оплатити суму завданих збитків та попередив, що у разі несплати збитків він буде відключений від мережі електропостачання. На думку позивача обов'язок по сплаті збитків виник до укладення договору про користування електричною енергією, ці збитки мають бути стягнуті у примусовому порядку виконавчою службою, тому вимога відповідача про сплату збитків не могла бути підставою для припинення електропостачання. Оскільки припинення електропостачання відповідачем було здійснено за відсутністю відповідних правових підстав, передбачених Правилами користування електричною енергією для населення, позивач просить суд визнати дії працівників ПАТ "ЕК "Одесаобленерго" щодо відключення енергопостачання будинку за адресою: [ADDRESS], неправомірними, також визнати таке відключення незаконним, зобов'язати відповідача здійснити підключення будинку до електромереж, стягнути з відповідача на користь позивача 50000 гривень моральної шкоди. Представник відповідача направив до суду письмові заперечення проти позову у яких зазначив, що при укладанні договору 06 грудня 2013 року №7709 сторонами було погоджено наявність у позивача заборгованості у розмірі 16436,80 гривень (п.18). 11 грудня 2013 року позивач був попереджений про необхідність сплати цієї заборгованості у місячний строк. Але він для укладення договору про порядок погашення заборгованості до відповідача не звертався та жодних відповідних оплат не здійснював. Оскільки позивач наявну нього заборгованість не сплатив, у відповідності до п.27 Правил користування електричною енергією для населення 13 січня 2014 року йому було припинено електропостачання. Дії працівників відповідача щодо припинення електропостачання були правомірними, позивачем не доведено обставини щодо завдання йому моральної шкоди. Спірні правовідносини виникли з договору про користування електричною енергією та регулюються Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, які не передбачають стягнення моральної шкоди за невиконання договірних зобов'язань. Крім цього, відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом посилаючись на те, що у період з 2005 по 2011 роки позивач неодноразово самовільно підключав свій будинок до електромереж відповідача, за рішеннями судів з нього стягнуто збитки у розмірі 15679,17 гривень та судові витрати у розмірі 757,63 гривень. Але ці рішення судів не виконані та позивачем на користь відповідача не сплачено 16436,80 гривень. У зв'язку з простроченням виконання такого грошового зобов'язання, з посиланням на положення ч.2 ст.625 ЦК України, ПАТ "ЕК "Одесаобленерго" просить суд стягнути з позивача на його користь інфляційні нарахування та 3% річних у загальному розмірі 2133,66 гривень, а також судові витрати по справі. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позов задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст.24 Закону України "Про електроенергетику" енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу. Відповідно до ст.26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією. Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року N1357 ( далі - Правила). Згідно з п. 26 Правил у разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Забороняється відключення споживачів перед вихідними та святковими днями. Відповідно до п.28 Правил у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією (п.37 Правил). У судовому засіданні встановлено, що у період з 2005 по 2011 роки позивач неодноразово самовільно підключав належний йому будинок за адресою: [ADDRESS], до електромереж ПАТ "ЕК "Одесаобленерго", внаслідок чого з нього за рішеннями судів стягнуто збитки у розмірі 15679,17 гривень та судові витрати у розмірі 757,63 гривень. На час розгляду цієї справи ці рішення судів не виконані. 06 грудня 2013 року між сторонами було укладено договір №7709 про користування електричною енергією. Пунктом 18 зазначеного договору передбачено, що у разі заборгованості, що існує на час укладання договору, сторони погоджують графік її погашення за умови обов'язкової оплати поточних платежів. У цьому ж пункті договору сторони погодили, що станом на 06 грудня 2013 року заборгованість позивача становить 16436,80 гривень. Позивач своєчасно здійснював поточні платежі за використану електроенергію, але графік погашення заборгованості між сторонами не погоджувався. 10 грудня 2013 року відповідач направив позивачеві вимогу-попередження, запропонував оплатити суму завданих збитків та попередив, що у разі несплати збитків він буде відключений від мережі електропостачання. Цю вимогу-попередження позивач отримав 11 грудня 2013 року, її не виконав та у понеділок 13 січня 2014 року відповідач припинив здійснення електропостачання позивачу. Дані обставини визнані представниками сторін у судовому засіданні та ними взаємно не спростовувались. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З врахуванням встановленого суд вважає, що оскільки між сторонами при укладенні 06 грудня 2013 року було погоджено розмір заборгованості позивача, а у подальшому ним не було вжито заходів щодо узгодження графіку її погашення, в силу пункту 27 Правил відповідач та з дотриманням встановленого цими Правилами порядку 13 січня 2014 року відповідач правомірно здійснив відключення позивача від мереж електропостачання. Суд критично оцінює доводи сторони позивача про те, що обов'язок по сплаті збитків виник у позивача до укладення договору про користування електричною енергією, ці збитки мали бути стягнуті з позивача у примусовому порядку виконавчою службою, тому вимога відповідача про сплату збитків не могла бути підставою для припинення електропостачання, оскільки вони не засновані на вищезазначених положеннях Правил та ними спростовуються. Суд звертає увагу, що в силу п.36 Правил відновлення електропостачання споживача здійснюється після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. Таким чином відновлення електропостачання здійснюється за наявністю підстав, передбачених п.36 Правил, та підстави відключення/підключення не залежать від часу виникнення заборгованості зі сплати збитків. З врахуванням наведеного суд вважає, що первісний позов не заснований на законі та є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає. Вирішуючи зустрічний позов суд враховує, що згідно з зобов'язання щодо сплати відповідачеві грошових коштів виникло у позивача внаслідок заподіяння ним відповідачеві збитків, тобто з деліктних правовідносин. В обґрунтування зустрічних вимог ПАТ "ЕК "Одесаобленерго" посилався на ч.2 ст.625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Але грошові зобов'язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК України, передбачають насамперед наявність договірних правовідносин. Статтею .625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Зобов'язальні правовідносини не виникають безпосередньо з рішення суду, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність таких правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Відшкодування збитків - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання. На збитки не повинні нараховуватись проценти за користування не сплаченими кредиторові грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму збитків є фактично подвійною мірою відповідальності. Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням збитків, зустрічний позов також не заснований на законі та є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed