Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

КП «Дніпроводоканал» ДМР 14.12.2018р. звернулося до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом, у якому просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість з послуг водопостачання та водовідведення у загальному розмірі 30\~652,58\~грн. Позовна заява мотивована тим, що відповідачі не сплачують за послуги водопостачання та водовідведення, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надали. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради відповідно до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надає фізичній особі - споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у водопостачанні і водовідведенні за його місцем проживання. Відповідно до рішення № 526 Дніпропетровської міської ради від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг споживачам, переданим на обслуговування КП\~"Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, [PERSON] відкрито особовий рахунок №\~ [NUMBER] , у зв`язку з чим у останньої виник обов`язок вносити своєчасно і в повному розмірі плату за надані послуги по водопостачанню і водовідведенню. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Хоч у ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За таких обставин суд доходить висновку, що відсутність укладення договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані їй послуги. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком в результаті неналежного виконання відповідачами зобов`язань щодо оплати послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2016р. по 31.07.2018р. утворилась заборгованість у розмірі 30\~652,58 грн., яка складається з: заборгованості з водопостачання у розмірі 19\~621,64 грн., інфляційних втрат у розмірі 8\~762,34 грн. та 3 % річних у розмірі 2\~268,60 грн. (а.с.2). Відповідно до\~ч.3\~ст.543\~ЦК України\~у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи вищевказане, беручи до уваги, що відповідач всупереч вимогам ст.81\~ЦПК України не надав суду доказів сплати заборгованості перед позивачем, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved