Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У листопаді 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із позовом до Лук'яненка Ю.М. про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON]. звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву б/н від 08 липня 2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 24.10.2017 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 20866,52 грн. З цих підстав позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20866 грн. 52 коп., а також судові витрати в сумі 1600 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]., будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08 липня 2015 року бланк Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, на які посилається позивач, заповнив та пдписав [PERSON], де повідомив про своє місце проживання, паспортні дані, контактний телефон, та банком було зазначено види банківських послуг (а.с. 6). На підтвердження боргу позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №б/н від 08 липня 2015 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON]., станом на 24 жовтня 2017 року (а.с.5). Позивач зазначає, що підстави для здійснення таких нарахувань передбачені "Умовами і Правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на сайті банку, вимоги яких відповідач зобов'язався виконувати та до яких він приєднався при підписанні Анкети-заяви. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 527 ЦК України , боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, що позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог не надав суду доказів щодо укладення договору про відкриття карткового рахунку на ім'я відповідача [PERSON]., оскільки в анкеті-заяві, на які посилається позивач, зазначена інша особа. Із поданих позивачем доказів вбачається, що доказів про відкриття карткового рахунку на ім'я відповідача [PERSON]., відповідно розрахунок заборгованості за кредитним договором від 08 липня 2015 року, складений банком станом на 24 жовтня 2017 року, так як він не може підтверджувати існування боргу у відповідача [PERSON]., так як банком не доведено факту укладення договору саме з відповідачем [PERSON]. Тому відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" вказаної заборгованості. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов не доведений і задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed