Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог ТОВ «Агро-Нива» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара Олексія Миколайовича, Приватного підприємства "Левчик" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 11.03.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Агро-Нива» укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,2665 га, кадастровий номер 5120684400:01:001:0272, яка розташована на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області на 7 років, який зареєстрований 09.04.2015 року державним реєстратором Балтського районного управління юстиції Стерницьким С.Ф., згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20733539 від 16.04.2015 року. 10.10.2018 року отримавши листа від ПП`Левчик», позивачу ТОВ «Агро-Нива» стало відомо про укладення іншого договору оренди земельної ділянки (щодо однієї і тієї ж спірної земельної ділянки) між [PERSON] ,яка успадкувала майно [PERSON] та ПП «Левчик» від 25.04.2018 року, запис про інше речове право 26251320 від 18.05.2018 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41196231 від 21.05.2018 року. Підставою для припинення іншого речового права: права оренди ТОВ «Агро-Нива» від 18.05.2018 року, яке виникло згідно договору оренди земельної ділянки від 11.03.2015 року, стало рішення Балтського районного суду Одеської області від 09.10.2017 року № 493/1412/17 про визнання врава власності на земельну ділянку площею 4,2665 га, кадастровий номер 5120684400:01:001:0272, яка розташована на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської за [PERSON] , що належала [PERSON] 05.06.2020 року між [PERSON] та ПП «Левчик» укладено угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.04.2018 року. 15.07.2020 року між [PERSON] та ПП «Левчик» укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,2665 га, кадастровий номер 5120684400:01:001:0272, яка розташована на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області на 15 років, який зареєстрований 17.09.2020 року державним реєстратором Чернеченської сілької ради Балтського району Одеської області Сарафанюк Ю.В., згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54185425 від 22.09.2020 року, номер запису про інше речове право: 38295787 від 17.09.2020 року. 17.09.2020 року державним реєстратором Чернеченської сілької ради Балтського району Одеської області Сарафанюк Ю.В. припинено інше речове право (право оренди), яке виникло згідно укладеного договору оренди земельної ділянки від 25.04.2018 року між [PERSON] та ПП «Левчик», підстава припинення: угода про розірвання договору, серія та номер: б/н, виданий 05.06.2020 року, відомості внесено до реєстру від 22.09.2020 року державним реєстратором Чернеченської сілької ради Балтського району Одеської області Сарафанюк Ю.В., індексний номер рішення: 54183923. Враховуючи те, що на одну й ту саму земельну ділянку оформлені документи, які підтверджують право оренди, і надають обом суб`єктам господарювання право приступати до обробки земельних ділянок та отримувати з них врожай, ТОВ «Агро-Нива» вважає, що укладений між [PERSON] та ПП «Левчик» договір оренди землі № б/н від 15.07.2020 року порушує його права на орендоване майно та суперечить вимогам законодавства, тому позивач змушений був звернутися до суду з даним, оскільки в позасудовому порядку спірне питання вирішити не вдалося за можливе. В ході розгляду справи позивачем ТОВ «Агро-Нива» уточено позовні вимоги, відповідно яких позивач ТОВ «Агро-Нива» просить визнати недійсним договір оренди землі, скасувати рішення державного реєстратора, скасувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Рух справи у суді 06.06.2019 року ТОВ «Агро-Нива» звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] , державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара О.М., ПП "Левчик" про визнання недійсним договору оренди землі від 25.04.2018 року, скасування рішення про державну реєстрацію прав (оренди) та їх обтяжень. Ухвалою суду від 26.09.2019 року провадження по даній цивільній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. 22.10.2019 року від відповідача ПП «Левчик» надійшла апеляційна скарга на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року про відкриття провадження у справі. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13.01.2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП «Левчик» на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року, у зв`язку з несплатою ПП «Левчик» судового збору за подання апеляційної скарги. 07.12.2020 року від представника ТОВ «Агро-Нива» надійшла заява про зміну предмета позову. Ухвалою суду від 08.12.2020 року заяву представника ТОВ «Агро-Нива» про зміну предмету позову, задоволено. Ухвалою суду від 22.12.2020 року заяву представника ТОВ «Агро-Нива» про забезпечення позову, задоволено, шляхом заборони будь-яким особам, органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству Юстиції України та його територіальним органам, будь-яким нотаріусам та іншим органам і особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняючи реєстраційні дії (реєстрацію інших речових прав, у тому числі реєстрацію права оренди, користування, права емфітевзису за будь-якими особами), щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5120684400:01:001:0272, площею 4,2665 га, розташовану на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, власником якої є [PERSON] . 27.01.2021 року на адресу суду від представника ТОВ «Агро-Нива» надійшли додаткові пояснення щодо третьої позовної вимоги. 02.02.2021 року на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову. 09.02.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Аргументи учасників справи Представник позивача ТОВ «Агро-Нива» в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак, надала до суду відзив на заяву про зміну предмета позову, в якому зазначила, що вона не укладала договори оренди землі з ПП «Левчик» № б/н від 25.04.2018 року та від 15.07.2020 року. Представник відповідача ПП «Левчик», заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказав на те, що ПП «Левчик» уклав договір оренди землі № б/н від 15.07.2020 року, після того як [PERSON] як спадкоємиця [PERSON] розірвала договір оренди землі, укладений між ТОВ «Агро-Нива» та [PERSON] . Відповідач КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар О.М. в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У відповідності до ст. 223 ЦПК України неявка учасника справи у судове засідання, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Фактичні обставини справи Розглянувши позов в межах заявлених вимог, оцінивши наявні докази в матеріалах справи судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 099101, виданного 09.08.2004 року Балтським районним відділом Одеської регіональнолї філії ДП «Центр ДЗК», [PERSON] належить земельна ділянка, яка знаходиться на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер: 5120684400:01:001:0272, загальною площею 4,2665 га (т. 1, а.с.24). 11 березня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Агро-Нива» укладено договір оренди землі № б/н, який підписано у двосторонньому порядку від імені осіб, який уклали цей договір та засвідчено підписами і печаткою сторін (т. 1, а.с. 11-13). Відповідно до умов договору [PERSON] надає, а ТОВ «Агро-Нива» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер: 5120684400:01:001:0272, загальною площею 4,2665 га, нормативна грошова оцінка якої складає 90868,23 грн., строк дії договору 7 років, що підтверджується копією договору оренди земельної ділянки № б/н від 11.03.2015 року. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі договору оренди землі № б/н від 11.03.2015 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агро-Нива», державним реєстратором Балтського районного управління юстиції в Одеській області Стерницьким С.Ф. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20733539 від 16.04.2015 року, згідно якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про реєстрацію речового права на земельну ділянку № 9396858 від 09.04.2015 року за кадастровим номером: 5120684400:01:001:0272, за ТОВ «Агро-Нива» строком на 7 років.(т.1, а.с. 25). Згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 09.10.2017 року, державним реєстратором Балтської міської ради Одеської області Карасюком В.І. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обов`язків № 38204833 від 17.11.2017 року, яке стало підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, підтвердженням чого є інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с. 24). 25.04.2018 року між [PERSON] та ПП «Левчик» укладено договір оренди землі щодо спірної земельної ділянки, державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондарем О.М. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 41196231 від 21.05.2018 року, згідно якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про інше речове право № 26251320 від 18.05.2018 року за кадастровим номером: 5120684400:01:001:0272, за [PERSON] строком на 10 років. Крім того, 18.05.2018 року на підставі заяви [PERSON] , державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондарем О.М. припинено інше речове право: право оренди ТОВ «Агро-Нива» від 18.05.2018 року, яке виникло згідно договору оренди земельної ділянки від 11.03.2015 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с. 24). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, укладений між [PERSON] та ПП «Левчик» договір оренди землі від 25.04.2018 року розірвано на підставі угоди про розірвання договору від 05.06.2020 року, про що за № 54183923 від 22.09.2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Черенеченської сільської ради Балтського району Сарафанюк Ю.В. внесені відомості Разом зтим, 15.07.2020 року між [PERSON] та ПП «Левчик» укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,2665 га, кадастровий номер 5120684400:01:001:0272, яка розташована на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області на 15 років, який зареєстрований 17.09.2020 року державним реєстратором Чернеченської сілької ради Балтського району Одеської області Сарафанюк Ю.В., рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54185425 від 22.09.2020 року, номер запису про інше речове право: 38295787 від 17.09.2020 року (т.2, а.с. 98-99). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вирішуючи спірне питання, яке пов`язане з визнанням недійсним договору оренди землі, суд виходив з наступного. Як вбачається з ч. 2 ст. 125 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. В силу ст. 18 Закону України «Про оренду землі », (яка діяла на момент укладення договору оренди землі) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3\~ Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень » \~ права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно норм \~ст. 126 ЗК\~ України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Діяльність органів державної реєстрації речових прав з 01.01.2013 року регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яким передбачено право державного реєстратора запитувати від органів виконавчої влади відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Судом встановлено, що на час укладення оспорюваного договору оренди землі від 15.07.2020 року, договір оренди від 11.03.2015 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агро-Нива» строком на 7 років, відповідно до вимог законодавства та умов договору, не припинений, строк його дії не сплив та у встановленому законом та договором порядку не розірваний. Таким чином, укладення договору оренди землі від 15.07.2020 року між [PERSON] та ПП «Левчик» на об`єкт, право оренди на який за ТОВ «Агро-Нива» не припинено, не може визнаватися законним, оскільки одна й та сама земельна ділянка не може одночасно бути об`єктом оренди за двома різними договорами, укладеними з різними орендарями. Таким чином, під час реєстрації договору оренди від 15.07.2020 року між [PERSON] та ПП «Левчик», державним реєстратором Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області Сарафанюк Ю.В. не були дотримані вимоги законодавства, що регулює порядок реєстрації договорів оренди земельних ділянок. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК\~ України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою\~третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. В силу ч. 1\~ ст. 203 ЦК\~ України зміст правочину не може суперечити даному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Як вбачається зі \~ст.\~126\~ЗК України \~право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ст. 3\~ЦК України \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК\~ України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Частиною 3 статті 215\~ЦК \~України визначено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями (ч. 1, 2\~ст. 27 Закону України "Про оренду землі"). За змістом ч.ч. 2, 3\~ ст. 152 ЗК\~ України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Одна й та ж сама земельна ділянка не може одночасно орендуватися різними юридичними особами (орендарями, землекористувачами). Укладення наступного правочину щодо користування земельною ділянкою можливе лише після припинення дії попереднього правочину: договору оренди землі\~припинення права оренди попереднього орендаря. Чинним законодавством України забороняється подвійна реєстрація права на земельну ділянку, оскільки вона суперечить змісту правовідносин оренди землі чи емфітевзису, так як може призвести до наявності багатьох повноправних і законних користувачів однієї й тієї ж земельної ділянки. На час укладення та реєстрації оспорюваного договору оренди земельної ділянки між [PERSON] та ПП «Левчик » № б/н від 15.07.2020 року, був чинним договір оренди однієї ж і тієї спірної земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ТОВ « Агро-Нива » від 11.03.2015 року № б/н, який зареєстрований 09.04.2015 року зі строком дії до 11.03.2022 року і в установленому законом порядку не припинений. Відповідно до ч. 4 \~ст.\~18\~Закону України\~« Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень\~» \~державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Верховний Суд України і Верховний Суд неодноразово висловлювали правову позицію з приводу того, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов`язаний\~перевірити інформацію\~про наявність\~або відсутність\~вже зареєстрованих\~речових прав\~з метою\~недопущення одночасного\~існування їх\~подвійної державної\~реєстрації,\~і що\~факт чинності\~попередніх договорів\~оренди землі\~унеможливлює державну\~реєстрацію прав\~оренди згідно\~договорів оренди\~землі,\~укладених пізніше (постанови ВС України від 29 вересня 2015 року у справі № 802/37191, від 30 березня 2016 року у справі № 21-1434а15, від 15 листопада 2016 року у справі № 825/1287/15-а); Рішення державного реєстратора підлягає скасуванню не лише із підстав недійсності оспорюваного договору оренди, але й з підстав порушення державним реєстратором норм законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно під час вчинення відповідних реєстраційних дій. Протиправні дії і рішення державного реєстратора призводять до виникнення ситуації з подвійною реєстрацією права користування землею на одну і ту саму земельну ділянку за різними особами. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження №61-16353сво18) зроблено висновок з приводу того, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Згідно ч. 3\~ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Верховний Суд у постанові від 03.09.2020 року, справа № 914/1201/19, зазначив, що за змістом статей\~ 3,\~15,\~16\~ЦК України \~правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. \~Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26Закону України №1952викладено у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26\~ Закону України № 1952\~(у редакції, чинній із 16.01.2020 року) у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є\~судове рішення\~про скасування\~рішення державного\~реєстратора про\~державну реєстрацію\~прав; судове рішення\~про визнання\~недійсними чи\~скасування документів,\~на підставі\~яких проведено\~державну реєстрацію\~прав;\~судове рішення\~про скасування\~державної реєстрації\~прав. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. В силу ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не було враховано той факт, що належним способом захисту його порушеного права є скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке стало підставою для внесення запису про проведену державну реєстрацію права на оренду землі. Такої вимоги позивачем висунуто не було, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне визначити позивачу вимогу щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, як один із способів захисту з метою відновлення його порушеного права. Судом встановлено,\~що договір\~оренди землі\~№ б/н\~від 15.07.2020\~року,\~укладений між\~ [PERSON] \~та ПП\~ «Левчик\~» на\~земельну ділянку,\~що розташована\~на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер 5120684400:01:001:0272, площею 4,2665 га, який зареєстрований 17.09.2020 року державним реєстратором Чернеченської сілької ради Балтського району Одеської області Сарафанюк Ю.В., рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54185425 від 22.09.2020 року, номер запису про інше речове право: 38295787 від 17.09.2020 рок, суперечить вимогам закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, та призводить до порушення права позивача як орендаря, а тому є недійсним з моменту його вчинення, оскільки на час його укладення та на час реєстрації за ПП «Левчик» права на оренду був чинний договір оренди спірної земельної ділянки № б/н від 11.03.2015 року, який був укладений між [PERSON] та ТОВ « Агро-Нива ». Факт одночасного існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну земельну ділянку суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, за яким право оренди земельної ділянки зареєстровано первинно та не припинялося, тому позовні вимоги ТОВ «Агро-Нива» підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене, на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів, а саме з державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара О.М., ПП «Левчик» та [PERSON] , в межах заявлених позовних вимог, в рівних частках судові витрати, а саме судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved