Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

15 жовтня 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем [PERSON] 16 жовтня 2007 року було укладено договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 1781 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з значними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, за відповідачем станом на 18 вересня 2014 року рахується заборгованість за кредитом - 13519,38 грн., з них: заборгованість по процентам за користування - 43,55 грн., 306,62 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 12049,24 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 619,97 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить винести рішення, яким стягнути з відповідача у свою користь кредитну заборгованість та 243,60 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про, що свідчить довідка про доставку електронного листа. Надіслав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про, що свідчить судовий виклик, надрукований в газеті «Волинь нова», про причини неявки до суду не повідомив. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Як зазначено в ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. З копії заяви позичальника [PERSON] (а.с. 5), умов і правил надання банківських послуг, далі (Правила) (а.с. 7-9) вбачається, що між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого [PERSON] отримав споживчий кредит в розмірі 1781 грн. строком на один рік зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,42% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Дана заява містить пункт, про те, що заява разом з умовами надання банківських послуг, пам'яткою клієнта і тарифами складає договір надання банківських послуг. Тобто містить відсилання до вищезазначених документів, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Як вбачається з рахунку-фактури № НВ-1809 від 15 серпня 2007 року (а.с. 6) та видаткової накладної № НВ-1422 від 15 серпня 2007 року (а.с. 6 зворот), [PERSON] придбав мольний телефон марки "Нокіа N 72", вартістю 1500 грн. З розрахунку заборгованості по [PERSON] (а.с. 3-4), вбачається, що станом на 18 вересня 2014 року рахується заборгованість за кредитом - 13519,38 грн., з них: заборгованість по процентам за користування - 43,55 грн., 306,62 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 12049,24 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 619,97 грн. - штраф (процентна складова). З даного розрахунку неможливо зробити висновок щодо обгрунтовуваності вищезазначених сум. Так, даний розрахунок не містить даних за період з 26.02.2010 року по 18.09.2014 року, неможливо зробити висновок щодо дати останнього платежу позичальника, відсутні відомості щодо тіла кредиту та дати його погашення. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачем не доведено законності нарахування [PERSON] зазначених у позові сум заборгованості за кредитом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у зв'язку з недоведеністю позивачем зазначених у позовних заявах сум понесення ним збитків. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed