Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМБИНАТ» про стягнення заборгованості в загальному розмірі 1 269 033,50 гривень, яка складається з суми основного боргу в розмірі 983047,54 гривень, трьох відсотків річних в сумі 35308,91 гривень та інфляційних нарахувань у сумі 250677,12 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за усним договором поставки, укладеним у січні 2010 року, а саме невиконання в повному обсязі зобов'язання по розрахункам за товар, який було поставлено відповідачу Товариством з обмеженою відповідальністю «Гласспак» у вересні та у жовтні 2010 року, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000388 від 20.09.2010р., № РН-0000402 від 23.09.2010р., № РН-0000390 від 23.09.2010р., № РН-0000392 від 23.09.2010р., № РН-0000394 від 23.09.2010р., № РН-0000396 від 23.09.2010р., № РН-0000398 від 30.09.2010р., № РН-0000405 від 01.10.2013р., № РН-0000407 від 01.10.2010р., № РН-0000409 від 01.10.2010р., № РН-0000411 від 02.10.2010р., № РН-0000413 від 02.10.2010р., № РН-0000415 від 02.10.2010р., № РН-0000417 від 02.10.2010р., № РН-0000419 від 03.10.2010р., № РН-0000421 від 03.10.2010р., № РН-0000423 від 03.10.2010р., № РН-0000425 від 05.10.2010р., № РН-0000429 від 05.10.2010р., № РН-0000427 від 05.10.2010р., а також переходом до позивача права вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги від 02.06.2014 року, згідно із яким первісний кредитор ТОВ «Гласспак» передав [PERSON] право вимоги до ТОВ «КОМБИНАТ», що виникло відповідно до вказаного договору поставки. Враховуючи, що відповідачем зобов'язання з оплати товару не виконано, позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на те, що відповідач протягом січня-жовтня 2010 року отримував від ТОВ «Гласспак» товар (скляні пляшки типу «Чабайс» та «Гран Прі»), але розрахувався не повністю, в наслідок чого виникла заборгованість у сумі 983047,54 гривень. В подальшому 06.11.2013 року та 28.11.2013 року ТОВ «Гласспак» направило відповідачу вимоги про сплату боргу, але відповідач протягом семі днів після отримання вимоги її не виконав, після чого ТОВ «Гласспак» 02.06.2014 року уклав з позивачем договір про відступлення права вимоги боргу. Відповідач письмові заперечення суду не надав, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що товар, вказаний у видаткових накладних, відповідач не отримував. В підтвердження цих заперечень представник відповідача надав суду копію Висновку №20.14/05 судово-економічної експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження №12014160500000013, складеного 10.07.2014 року ТОВ «Центр експертиз Інтент», та копію акта ДПІ у Малиновському районі м. Одеси №00012/15-32-22-04/01564236/337/13 від 18.02.2014 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КОМБИНАТ», код ЕДРПОУ 01564236 з питань господарських взаємовідносин з ТОВ «Гласспак», за період з 01.09.2010 року по 31.10.2010 рік». Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів, показань свідків та пояснень представників сторін. На підставі видаткових накладних № РН-0000388 від 20.09.2010р., № РН-0000402 від 23.09.2010р., № РН-0000390 від 23.09.2010р., № РН-0000392 від 23.09.2010р., № РН-0000394 від 23.09.2010р., № РН-0000396 від 23.09.2010р., № РН-0000398 від 30.09.2010р., № РН-0000405 від 01.10.2013р., № РН-0000407 від 01.10.2010р., № РН-0000409 від 01.10.2010р., № РН-0000411 від 02.10.2010р., № РН-0000413 від 02.10.2010р., № РН-0000415 від 02.10.2010р., № РН-0000417 від 02.10.2010р., № РН-0000419 від 03.10.2010р., № РН-0000421 від 03.10.2010р., № РН-0000423 від 03.10.2010р., № РН-0000425 від 05.10.2010р., № РН-0000429 від 05.10.2010р., № РН-0000427 від 05.10.2010р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Гласспак" було передано відповідачу товар - пляшку „Чабайс 0,25л" у кількості 247896 штук; пляшку „Чабайс 0,5л" у кількості 495264 штук; пляшку „Гран Прі 0,5л" у кількості 43680 штук. Про прийняття даного товару відповідачем свідчать підпис його представника, а також проставлення печатки АТЗТ „КОМБИНАТ" на вказаних первинних документах (т.1 а.с.21-40). Факти наявності договірних відносин між ТОВ «Гласспак» та ТОВ «КОМБИНАТ» з поставки товару (скляної пляшки) з січня 2010 року та часткового розрахунку відповідачем за цими поставками також підтверджується наявною у матеріалах справи копією акту звіряння розрахунків (т.2 а.с.95), підписаному представниками ТОВ «Гласспак та відповідача та скріпленого їх печатками, з якого вбачається, що відповідач повністю розрахувався за усі попередні партії товару, які надійшли за видатковими накладними, переліченими в цьому акті. 06.11.2013 року ТОВ «Гласспак» направило на адресу ТОВ «КОМБИНАТ» вимогу по сплаті за видатковими накладними № РН-0000388 від 20.09.2010р., № РН-0000402 від 23.09.2010р., № РН-0000390 від 23.09.2010р., № РН-0000392 від 23.09.2010р., № РН-0000394 від 23.09.2010р., № РН-0000396 від 23.09.2010р., № РН-0000398 від 30.09.2010р., № РН-0000405 від 01.10.2013р., № РН-0000407 від 01.10.2010р., № РН-0000409 від 01.10.2010р., № РН-0000411 від 02.10.2010р., № РН-0000413 від 02.10.2010р., № РН-0000415 від 02.10.2010р., № РН-0000417 від 02.10.2010р., № РН-0000419 від 03.10.2010р., № РН-0000421 від 03.10.2010р., № РН-0000423 від 03.10.2010р., № РН-0000425 від 05.10.2010р., № РН-0000429 від 05.10.2010р., № РН-0000427 від 05.10.2010 р., однак ТОВ «КОМБИНАТ» 07.11.2013 р. відмовився від прийняття вказаної вимоги, про що ТОВ «КСД «Південь» було складено відповідний акт (т.1 а.с.14). З урахуванням того, що договором між ТОВ «Гласспак» та відповідачем не було встановлено строк оплати поставленого товару, відповідач був зобов'язаний, відповідно до ст.530 ЦК України, сплатити суму боргу протягом семі днів від дати отримання вимоги. Разом з тим, стороною відповідача не надано суду доказів сплати боргу, вказаного у вимозі ТОВ «Гласспак». За таких обставин, слід зробити висновок, що семиденний строк, встановлений законом для виконання зобов'язання ТОВ «КОМБИНАТ» по сплаті за отриманий товар, сплив 15.11.2013 року, після чого ТОВ «Гласспак» набув право звернення до суду з відповідним позовом. 28.11.2013 року ТОВ «Гласспак» повторно направило вимогу про сплату боргу, однак ТОВ «КОМБИНАТ» також відмовилося її отримувати (т.1 а.с.15- 17). Таким чином, суд доходить висновку про те, що у ТОВ «КОМБИНАТ» виникло прострочене грошове зобов'язання перед ТОВ «Гласспак» щодо оплати отриманого товару по наступним видатковим накладним: № РН-0000388 від 20.09.2010р., № РН-0000402 від 23.09.2010р., № РН-0000390 від 23.09.2010р., № РН-0000392 від 23.09.2010р., № РН-0000394 від 23.09.2010р., № РН-0000396 від 23.09.2010р., № РН-0000398 від 30.09.2010р., № РН-0000405 від 01.10.2013р., № РН-0000407 від 01.10.2010р., № РН-0000409 від 01.10.2010р., № РН-0000411 від 02.10.2010р., № РН-0000413 від 02.10.2010р., № РН-0000415 від 02.10.2010р., № РН-0000417 від 02.10.2010р., № РН-0000419 від 03.10.2010р., № РН-0000421 від 03.10.2010р., № РН-0000423 від 03.10.2010р., № РН-0000425 від 05.10.2010р., № РН-0000429 від 05.10.2010р., № РН-0000427 від 05.10.2010 р. у загальній сумі 983047,54 гривень. При цьому, 02.06.2014 року між ТОВ «Гласспак» та позивачем укладено договір про відступлення прав вимоги за договором поставки, укладеним між ТОВ «Гласспак» та АТЗТ «КОМБИНАТ», правонаступником якого є відповідач (т.1 а.с. 18). Відповідно до умов вказаного договору до позивача перейшло право вимоги за основним боргом у сумі 983 047,54 гривень за видатковими накладними № РН-0000388 від 20.09.2010р., № РН-0000402 від 23.09.2010р., № РН-0000390 від 23.09.2010р., № РН-0000392 від 23.09.2010р., № РН-0000394 від 23.09.2010р., № РН-0000396 від 23.09.2010р., № РН-0000398 від 30.09.2010р., № РН-0000405 від 01.10.2013р., № РН-0000407 від 01.10.2010р., № РН-0000409 від 01.10.2010р., № РН-0000411 від 02.10.2010р., № РН-0000413 від 02.10.2010р., № РН-0000415 від 02.10.2010р., № РН-0000417 від 02.10.2010р., № РН-0000419 від 03.10.2010р., № РН-0000421 від 03.10.2010р., № РН-0000423 від 03.10.2010р., № РН-0000425 від 05.10.2010р., № РН-0000429 від 05.10.2010р., № РН-0000427 від 05.10.2010 р. У судовому засіданні у якості свідків під присягою допитані директор ТОВ «Гласспак» та колишній комерційний директор АТЗТ «КОМБИНАТ» [PERSON], колишній менеджер [PERSON] та колишній менеджер АТЗТ «КОМБИНАТ» [PERSON]. Так, свідок [PERSON] пояснив суду, що дійсно ТОВ «Гласспак» тривалий час займалося придбанням скляної тари, зокрема, пляшок типу «Чабайс» та «Гран Прі» на АТЗТ «Рокитнівський скляний завод» та постачало її відповідачу, який, в свою чергу, постачав її на заводи, що займаються виготовленням алкогольних напоїв, а саме: на ЗАТ «Галспирт», правонаступником якого є ПрАТ «Галіція дистелері». Вказані скляні пляшки виготовлювалися лише на ЗАТ «Рокитнівський скляний завод» виключно для АТЗТ «Галспирт» та ПрАТ «Одеський коньячний завод» і не могли бути придбані відповідачем у інших осіб, ніж у ТОВ «Гласспак». Скляні пляшки типу «Чабайс» постачалися автотранспортом, що замовлявся ТОВ «Гласспак», з м. Рокитне до м. Бучач, де знаходиться ПрАТ «Галіція дистелері». З прибуттям замовленого товару до м.Бучач ТОВ «Гласспак» за видатковими накладними передавало товар відповідачу, який, в свою чергу, передавав його на завод ПрАТ «Галіція дистелері». Крім того, скляні пляшки «Гран Прі» за такою же схемою постачалися на ПрАТ «Одеській коньячний завод». Видаткові накладні від ТОВ «Гласспак» підписувалися директором [PERSON], а від відповідача - завжди менеджером [PERSON], який також підписував видаткові накладні під час продажу цього товару на заводи. Усі розрахунки з постачальниками здійснював та усю податкову звітність у ТОВ «КОМБИНАТ» підписував особисто генеральний директор [PERSON] За постачання вказаного товару відповідач постійно розраховувався вчасно, але згодом, без пояснення причин, відмовився розраховуватися за накладними за вересень та жовтень 2010 року. В подальшому, ТОВ «Гласспак» уклало договір відступлення прав вимоги на користь позивача. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він працював менеджером на підприємстві відповідача з 2000 року та займався придбанням та реалізацією скляних пляшок. Начальником комерційного відділу, в якому він працював, у 2010 році був [PERSON] Усі видаткові накладні з придбання та продажу скляних пляшок підписувалися завжди особисто [PERSON], який здавав ці накладні в бухгалтерію відповідача, де головним бухгалтером працювала [PERSON]. Свідок звільнився з ТОВ «КОМБИНАТ» у листопаді 2010 року, за весь час роботи керівництво ніколи не пред'являло до нього претензій стосовно правомірності його підписів у видаткових накладних. Ознайомившись з видатковими накладними, що містяться у матеріалах справи, свідок [PERSON] підтвердив, що в них дійсно міститься його підпис. ТОВ «Гласспак» тривалий час здійснювало придбання скляних пляшок типу «Чабайс» та «Гран Прі» на АТЗТ «Рокитнівський скляний завод» та постачало її відповідачу, який, в свою чергу, постачав її на заводи, що займалися виготовленням алкогольних напоїв, а саме: на ЗАТ «Галспирт», правонаступником якого є ПрАТ «Галіція дистелері». Скляні пляшки типу «Чабайс» постачалася автотранспортом, який замовлявся ТОВ «Гласспак», до м. Бучача, де знаходиться ПрАТ «Галіція дистелері». З прибуттям товару до м. Бучача ТОВ «Гласспак» за видатковими накладними передавало товар відповідачу, який, в свою чергу, передавав його на завод ПрАТ «Галіція дистелері». Крім того, скляні пляшки «Гран Прі» за такою самою схемою постачалася на ПрАТ «Одеській коньячний завод». Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в 2010 році працював начальником комерційного відділу на підприємстві відповідача, в цьому відділі працював менеджером [PERSON], який займався питаннями придбання та постачання на заводи тари скляних пляшок. Видаткові накладні завжди підписували менеджери комерційного відділу та здавали їх в бухгалтерію. У 2010 році скляні пляшки типу «Чабайс» постачалися з Рокитного автотранспортом, що замовлявся ТОВ «Гласспак», безпосередньо до м. Бучача, де знаходиться ПрАТ «Галіція дистелері». З прибуттям товару у м. Бучач ТОВ «Гласспак» за видатковими накладними передавало товар відповідачу, який, в свою чергу, передавав його на завод ПрАТ «Галіція дистелері». Крім того, скляні пляшки типу «Гран Прі» за такою же схемою постачалася на ПрАТ «Одеський коньячний завод». Вказані свідками обставини підтверджуються копіями товарно-транспортних накладних №507154 від 20.09.2010р., № 507044 від 23.09.2010р., № 507045 від 23.09.2010р., № 507046 від 23.09.2010р., № 507043 від 23.09.2010р., № 507041 від 23.09.2010р., № 507437 від 30.09.2010р., № 507401 від 01.10.2010р., № 507443 від 01.10.2010р., № 507442 від 01.10.2010р., № 507135 від 02.10.2010р., № 507138 від 02.10.2010р., № 507139 від 02.10.2010р., № 507140 від 02.10.2010р., № 507145 від 03.10.2010р., № 507144 від 03.10.2010р., № 507143 від 03.10.2010р., № 507359 від 05.10.2010р., № 507334 від 05.10.2010р., № 507335 від 05.10.2010р., з яких вбачається, що переданий за вказаними видатковими накладними товар був доставлений з території ВАТ „Рокитнівський скляний завод" до м. Бучача на адресу ТОВ «Гласспак» та за рахунок останнього із використанням автомобільного вантажного транспорту із наступними державними реєстраційними номерами: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] (т. 2 а.с. 98 - 105). Вказані копії товарно-транспортних накладних (надалі - ТНН) долучено до матеріалів справи за клопотанням представника відповідача. Факт постачання за вказаними ТНН сторонами не заперечується, тому не підлягає додатковому доказуванню відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України. Судом має бути взято до уваги, що кількість та асортимент товару, придбаного ТОВ «Гласспак» у ВАТ „Рокитнівський скляний завод", є тотожним за кількістю та асортиментом тари скляних пляшок, прийнятої відповідачем за видатковими накладними від ТОВ „Гласспак". Суд критично ставиться до змісту висновку №20.14/05 судово-економічної експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження №12014160500000013, складеного 10.07.2014 року ТОВ «Центр експертиз Інтент» та акту ДПІ у Малиновському районі м. Одеси №00012/15-32-22-04/01564236/337/13 від 18.02.2014 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КОМБИНАТ», код ЕДРПОУ 01564236, з питань господарських взаємовідносин з ТОВ «Гласспак», код ЕДРПОУ 33312579, за період з 01.09.2010 року до 31.10.2010 рік», оскільки ці докази отримані в іншому - несудовому провадженні, їх складання та провадження мали іншу правову мету - визначити правомірність та повноту сплати організаціями податків до бюджету, а також визначити економічні результати діяльності підприємств, з огляду на що вони є опосередкованими та сумнівними для цієї справи доказами наявності чи відсутності між учасниками спору цивільних прав та обов'язків. До того ж будь-які висновки експертизи не можуть містити встановлених заздалегідь для суду висновків з питань права. За правовою позицією Пленуму Верховного Суду України, викладеною у пункті 2 постанови від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», визначено неприпустимим порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Крім того, висновки, викладені у вказаних документах, ґрунтуються на дослідженнях тих доказів, які містяться у матеріалах кримінальної справи, але не досліджувалися у цій цивільній справі у тому ж вигляді та об'ємі. Суд має взяти до уваги те, що судовий експерт не мав в розпорядженні усіх документів, які стосувалися правовідносин між ТОВ «Гласспак» та відповідачем, а орган податкової інспекції, не здійснюючи документальну перевірку ТОВ «Гласспак», зробив висновки виключно на підставі інформації, наданої ТОВ «КОМБИНАТ», що не може бути підставою для об'єктивних висновків щодо реальності господарських операцій. З огляду на наведене, суд критично оцінює ці докази, їх зміст не може вплинути на висновки суду по цій справі вирішальним чином. Таким чином, наведені обставини у справі свідчать про наступне: АТЗТ «КОМБИНАТ» придбало у ТОВ «ГЛАССПАК» тару скляних пляшок на вказану суму; за правилом статті 334 ЦК України врученням відповідачу товарно-розпорядчого документа на зазначений товар відбулося передання цього майна, що стало підставою для виникнення в останнього права його відчуження на користь третьої особи; набуття відповідачем прав на переданий товар стало підставою для виникнення обов'язку з його оплати, який виконаний не був; за правилом статті 512 ЦК України ТОВ «ГЛАССПАК», виступаючи в статусі кредитора у наведених правовідносинах, здійснив передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), в результаті чого право вимоги перейшло до позивача у цій справі [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, факти, встановлені вироком суду, обов'язкові для суду, що розглядає цивільну справу, однак відповідачем не повідомлено про наявність вироку суду, не надано доказів того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12014160500000013 закінчено. Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана надавати докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Проте відповідач та його представник не надали суду належних та допустимих доказів того, за отриманий за накладними товар розрахунок проведено в повному обсязі або ж доказів тому, що відповідач взагалі не отримував вказаний у позові товар. Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 2 ст. 202 Цивільного кодексу України, договір між двома особами є двостороннім правочином. З врахуванням п.1 ст.208 Цивільного кодексу України правочин між юридичними особами вчиняється у письмовій формі. Разом з тим, згідно ст.218 Цивільного кодексу України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом. Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо поставки продукції за договором поставки за зазначеними вище видатковими накладними. Згідно зі ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до положень ст.664 Цивільного кодексу України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар. В силу положень ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. При цьому, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин підлягають задоволенню також вимоги позивача про стягнення 3% річних у сумі 35 308,91 гривень та інфляційні нарахування у сумі 250 677,12 гривень відповідно до розрахунків, що містяться в матеріалах справи. В частині питання складу осіб та юрисдикції. У зв'язку з відступленням права вимоги відбулася заміна кредитора у зобов'язаннях з наведеного договору поставки: новим кредитором став позивач [PERSON] Зазначена особа не є фізичною особою - підприємцем, з огляду на це її позов підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства відповідно до статті 15 ЦПК України. У зв'язку з відступленням Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛАССПАК» прав кредитора у наведених зобов'язаннях, останнє вибуло зі складу учаснику спірних правовідносин, втративши усі права вимоги за ними. У зв'язку з цим ТОВ «ГЛАССПАК» не може бути залучено до участі у цій справі в якості його учасника. Так само судом не виявлено підстав вважати, що за результатами розгляду цього спору можуть бути порушені права та інтереси інших суб'єктів, не залучених до участі в цьому спорі. У зв'язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати - 3 897,60 гривень суми судового збору - за подання позову та заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved