Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним правочину - договору оренди земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, 15.09.2011 року між ПП «Агромир» та [PERSON] укладено договір оренди землі. Згідно якого ПП «Агромир» приймає в строкове платне користування земельну ділянку № [NUMBER], яка знаходиться на території Кіровської сільської ради Долинського району, загальною площею 4,03 га. Цей договір зареєстрований у відділі Держкомзему в Долинському районі , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2011 р. за № 352190004001119.Договір укладено на 10 років . [PERSON] отримувала орендну плату в повному обсязі та нарікань стосовно виконання умов договору від неї не надходило. До позивача звернулася [PERSON] і повідомила, що вона 28.01.2014 року уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з ТОВ "Інтерагроком-К". В результаті зазначеного просила припинити орендні відносини між нею та ПП «Агромир». Позивач вважає, що [PERSON] не мала права укладати з іншими особами будь-яких договорів оренди, знаючи, що її земельна ділянка вже перебуває в оренді у ПП «Агромир», а вона отримує орендну плату. Більше того в даному випадку має місце невідповідність змісту договору оренди земельної ділянки площею 4,03 га, № [NUMBER], розташованої на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, укладеного в січні 2014 року між [PERSON] та ТОВ "Інтерагроком-К", Цивільному кодексу та іншим актам цивільного законодавства, зокрема ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про оренду землі», моральним засадам суспільства. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву , в якій наполягає на задоволенні позовних вимог , просить справу розглянути у його відсутність , не заперечує проти задоволення заочного рішення . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася , про день розгляду справи належним чином повідомлена , що підтверджується поштовим повідомленням . Представник відповідача ТОВ «Інтерагроком-К» в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений в установленому законом порядку . Представник Держкомзему у Долинському районі Кіровоградської області в судове засідання не з»явився , надав клопотання , в якому просить справу розглянути без його участі . Згідно письмового пояснення вважає , що вимоги щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню так як попередній договір укладений між [PERSON] та ПП « Агромир » від 09.12.2011 р. строком на 10 років зареєстрований відповідно до чинного на той момент законодавства. Заперечує , що відділ держземагенства по справі є співвідповідачем , оскільки на даний час відділом не здійснюється реєстрація договорів оренди землі та угод про розірвання таких договорів. Представник реєстраційної служби Долинського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином , в установленому законом порядку . На підставі ст.169 ч.4 ЦПК України є підстави для винесення заочного рішення. Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно з ч. 5 ст. 126 ЗК України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону, або договором оренди землі та договором відчуження права оренди землі, зареєстрованими відповідно до закону. На договорі оренди земельної ділянки орган державної реєстрації речових прав на нерухоме майно робить відмітку про перехід права оренди земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із наказом Держкомзему України від 23.05.2003р. № 135, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру, ведення реєстру земель та реєстрація державних актів на право власності на землю проводиться Державним підприємством "Центр державного земельного кадастру", його філіями та відділеннями на місцях. Відповідно до Постанови КМУ від 17.07.2003р. №1088 «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру», встановлено, що до створення Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно, Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах проводить реєстрацію земельних ділянок та прав на них шляхом внесення записів про реєстрацію земельних ділянок та прав на них до бази даних державного реєстру земель, а комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації вносять дані про об'єкти нерухомого майна, що об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, та права на них до бази даних державного реєстру прав власності на нерухоме майно; адміністратором бази даних державного реєстру земель є Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті земельних ресурсах. Відповідно до п. 4.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України від 02.07.2003р. № 174, зареєстрованим в Мін'юсті України 25.07.2003р. за № 641/7965 державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації. Із копії договору оренди землі від 15.09.2011 року укладеного між ПП «Агромир» та [PERSON] слідує, що укладено договір оренди землі. Згідно якого ПП «Агромир» приймає в строкове платне користування земельну ділянку № [NUMBER], яка знаходиться на території Кіровської сільської ради Долинського району, загальною площею 4,03 га. Цей договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2011 року за № 352190004001119 Договір укладено на 10 років. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КР № 021319 , кадастровий номер 3521984400:03:000:0353 , виданого 15.02.2002 року земельна ділянка № [NUMBER], яка знаходиться на території Кіровської сільської ради Долинського району, загальною площею 4,03 га на праві власності належить [PERSON] . Із копії договору оренди земельної ділянки від 11.10.2013 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Інтерагроком-К» слідує, що [PERSON] передала, а ТОВ «Інтерагроком-К» прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 4,03 га, кадастровий номер 3521984400:03:00:0353 Об'єкт оренди належить орендодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ -КР № 021319 виданого 15.02.2002 року. Договір укладено строком на 5 років. Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області № 16863625 від 28.01.2014 року слідує, що договір оренди земельної ділянки площею 4,03 га від 11.10.2013 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Інтерагроком-К» зареєстрований 28.01.2014 року, строком на 5 років. Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно норми ст. 6 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діє з 01.01.2013, право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. За визначенням ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 1 липня 2004 року № 1952-IV (в редакції, яка діє після 01.01.2013) визначено, що: права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.(ч.3 ст.3); права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. (ч.4 ст.3); обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право оренди земельної ділянки. (п.2 ч.1 ст. 4). Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. На час прийняття рішення державним реєстратором про державну реєстрацію договору оренди з ТОВ "Інтерагроком-К", договір оренди з ПП «Агромир» не було припинено, розірвано чи визнано недійсним, про що свідчить інформація надана Управлінням Держземагентства у Долинському районі Кіровоградської області та відсутність інших документів, які підтверджують факт припинення дії договору оренди землі між власником землі та ПП «Агромир ». Таким чином, матеріалами справи підтверджено обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог. Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Судом встановлено, що земельна ділянка № [NUMBER], площею 4,03 га, яка розташована на території Кіровської сільської ради Долинського району та належить на праві власності [PERSON] яка була передана ПП «Агромир» за договором оренди землі від 15.09.2011 року, зареєстрованого відділом Держкомзему в Долинському районі за № 352190004001119 від 09.12.2011 року, у січня 2014 року передана в оренду ТОВ «Інтерагроком-К» . Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно із ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що договір оренди землі між [PERSON]та ТОВ "Інтерагроком-К" укладено неправомірно, так як він порушує публічний порядок укладення та державної реєстрації правочинів оренди нерухомого майна. Відповідно були відсутні підстави, як для укладення такого правочину так і для його державної реєстрації. Суд приходить до висновку, що наявність одночасно на одну й ту саму земельну ділянку права оренди у двох різних орендарів є не припустимим. Враховуючи вищевикладене підлягають задоволенню вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до припинення дії договору оренди землі між [PERSON]та ПП «Агромир» . Стягненню з належних відповідачів на користь позивача підлягають понесені останнім та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору 243 , 60 грн. в рівних частках з кожного в сумі 121 грн. 80 коп.

Outcome: approved