Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

17 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту серії [NUMBER] від 15 червня 2005 року на земельну ділянку площею 9,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лиманівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі № 0105015006900436 від 15 червня 2005 року. В обґрунтування своєї заяви вказує, що на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації Миколаївської області від 13 квітня 2005 року № 154-р їй була передана у власність земельна ділянка загальною площею 9,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери ділянок: №1, площею 3,10га ріллі [NUMBER], №2, площею 6,14га ріллі [NUMBER]. На підставі вказаного розпорядження, 15 червня 2005 року їй було видано Державний акт на право приватної власності щодо вищевказаної земельної ділянки, однак в останньому її прізвище помилково зазначено як "[PERSON]" замість вірного "[PERSON]", що нині перешкоджає їй в розпорядженні цим майном. Оскільки внесення відповідних змін до Державного акту нині неможливе, вона була змушена звернутися до суду із цією заявою. Представник заявниці [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вимоги своєї довірительки підтримала та просила розглянути справу за їх відсутності. Заінтересована особа - Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області свого представника в судове засідання не направила, надіслала до суду листа про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених вимог та на підставі поданих сторонами доказів, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, зі змісту копії Державного акту серії [NUMBER] від 15.06.2005 року підтверджується належність заявнику [PERSON] земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, натомість в графі зазначення анкетних даних власника, прізвище останньої зазначено як «[PERSON]» (а.с. 6). Втім, належність вказаного правовстановлюючого документу підтверджується змістом досліджених судом письмових доказів. Так, відповідно паспортним даним заявника, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та зазначені анкетні дані, в тому числі адреса збігається з вказаними даними в державному акті, як власника земельної ділянки, окрім розбіжності в написанні прізвища власника «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с. 5-6). Підстави звернення заявника до суду, підтверджуються рішенням державного реєстратора № 33726166 від 06.02.2017 року, яким [PERSON] відмовлено в реєстрації, оскільки прізвище заявника в державному акті не відповідає паспортним даним. Відповідно до статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до п.п.4 ч.1 ст. 24 вказаного Закону - у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно з п. 4.1, 4.4 Інструкції "Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою" затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 року № 325, виправлення помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті таких помилок землевласником, він має звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою про видачу нового державного акту. Разом з тим, вищевказана Інструкція втратила чинність згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року № 537. За такого заявник позбавлена можливості в адміністративному порядку вирішити питання про внесення відповідних виправлень до вищевказаного правовстановлюючого документу. З досліджених документів, з яких вбачається співпадання особистої інформації в правовстановлюючому документі та в офіційних документах на ім'я [PERSON], суд дійшов висновку про належність зазначеного правовстановлюючого документу заявнику [PERSON]. Враховуючи наведене та встановивши, що іншим чином як встановлення факту належності вищевказаного правовстановлюючого документу довести свої права щодо цього майна заявник не має можливості, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню Враховуючи викладене,

Outcome: approved