Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

ПАТ "ВТБ Банк" звернулося до Верховинського районного суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору №R53700481788В від 15.11.2013 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 44500,00 грн., на строк користування по 15.11.2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних. Погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно 15 числа кожного місяця відповідно до Графіка повернення кредиту і сплату процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. Кошти надавалися Позичальнику на споживчі потреби. Згідно п.4 Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів №26252001488812 у Відділенні "Станіславське" ПАТ "ВТБ Банк". Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Позивач свій обовязок по Кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав в повному обсязі, кредитні кошти були надані шляхом безготівкового перерахунку на картковий рахунок 15.11.2013 року в сумі 44 500,00 грн. Однак, відповідач користуючись грошовими коштами в межах кредитного договору, свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, а саме, вчасно не сплачував тіло кредиту та відсотки. На неодноразове прохання банку погасити заборгованість по кредиту та відсотках, відповідач не відреагував та не виконав свої зобовязання по договору. Відповідно до заяви про зміну позовних вимог від 07.10.2015 року, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором №R53700481788В від 15.11.2013 року станом на 18.09.2015 року склала 115053,74 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість за Договором та понесені судові витрати. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.116,126,134) та оголошення в друкованому засобі масової інформації газеті "Галичина" (а.с.136). Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. З урахуванням положень ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. В ст.1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що на підставі Кредитного договору №R53700481788В від 15.11.2013 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 44500,00 грн., на строк користування по 15.11.2017 року з щомісячною сплатою процентів 12,00% річних. Відповідно до п.4,3 Кредитного договору, погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно 15 числа кожного місяця відповідно до Графіка повернення кредиту і сплату процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. Кошти надавалися Позичальнику на споживчі потреби. Згідно п.4 Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів №26252001488812 у Відділенні "Станіславське" ПАТ "ВТБ Банк". Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів (а.с.82-83). Відповідно до заяви [PERSON] про перерахування коштів в сумі 44 500,00 грн. (а.с.90), Відповідачу 15.11.2013 року кредитні кошти були надані шляхом безготівкового перерахунку на картковий рахунок №26252001488812 в сумі 44 500,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №9164 від 15.11.2013 року (а.с.89). Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання. Крім того п. 5.1 Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення Позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов договору, Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення. У звязку з порушенням відповідачем умов договору, станом на 18.09.2015 року в [PERSON] виникла заборгованість в сумі 115 053,74 ( сто пятнадцять тисяч пятдесят три) грн. 74 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 44977,63 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 10 272,50 грн., заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5% пені нарахованих у звязку з порушенням зобовязань 31 236,40 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 0,5 % - 28567,21 грн. (а.с.102-106). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не представлено суду. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. Таким чином, аналізуючи матеріали справи, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови виконання зобов'язання за кредитним договором, а тому з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за цим договором в сумі 115 053,74 ( сто пятнадцять тисяч пятдесят три) грн. 74 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 44977,63 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 10 272,50 грн., заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5% пені нарахованих у звязку з порушенням зобовязань 31236,40 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 0,5 % - 28567,21 грн. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1725 грн. 79 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.75,101).

Outcome: approved