Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з гр. [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 5587,90 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим що, 08.12.2012р. ПрАТ СК «Уніка» та гр. [PERSON] відповідно до Закону України №1961 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України №1961) уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АЕ/1940827, щодо страхування відповідальності водіїв автомобіля «ВАЗ» реєстраційний номер [NUMBER]. 01.08.2013р. в м. Львові відбулась ДТП за участю: автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON]; автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] ДТП відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху гр. [PERSON] Згідно ст. 33 Закону України №1961 гр. [PERSON] був зобов'язаний в трьохденний термін повідомити ПрАТ СК «Уніка» про ДТП, а також вчинити інші дії, передбачені ст. 33-1 цього Закону. Проте гр. [PERSON] не звернувся до ПрАТ СК «Уніка» та не повідомив про ДТП, чим не виконав умов договору. 04.12.2013р. до ПрАТ СК «Уніка» звернулось ТДВ СК «Наста» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з переходом права вимоги від власника автомобіля Шкода реєстр, номер [NUMBER] до ТДВ СК «Наста». 18.04.2014 р. ТДВ СК «Наста» повідомило про переуступку права вимоги на користь ТОВ ФК «Довіра та Гарантія». 13.05.2014р. на підставі Договору ПрАТ СК «УНІКА» виплатило належне страхове відшкодування в розмірі 5587,90 грн. На підставі ст. 38 Закону України №1961 ПрАТ СК «Уніка» має право регресної вимоги до гр. [PERSON] в розмірі виплаченого страхового відшкодування 5587,90 грн. 08.10.2014 р. та 21.10.2014 р. ПрАТ СК «Уніка» зверталось до гр. [PERSON] з вимогою досудового врегулювання цього спору, проте ці вимоги були проігноровані. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, просив задоволити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову, зіславшись на свої заперечення, подані в судовому засіданні, згідно яких вважає позовні вимоги необґрунтованими, посилаючись на висновок, наведений в Постанові Верховного суду України №6-284цс15 від 16 вересня 2015 року, відповідно до якого, сам по собі факт неповідомлення про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобовязаннях, адже регресні зобов'язання входять до груп позадоговірних. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що 01.08.2013р. в м. Львові відбулась ДТП за участю: автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON]; автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] ДТП відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху гр. [PERSON] 08.12.2012р. ПрАТ СК «Уніка» та гр. [PERSON] відповідно до Закону України №1961 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України №1961) уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АЕ/1940827, щодо страхування відповідальності водіїв автомобіля «ВАЗ» реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «ВАЗ 21093» є [PERSON]. Транспортний засіб «Шкода Фабія» застраховано відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу, укладеного 02 серпня 2012 року №205 між ТзДВ «Страхова компанія «Наста» та ТзДВ «Транс-Сервіс-1» в особі [PERSON], що діє на підставі довіреності №2 від 15 серпня 2011р. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Шкода Фабія» є [PERSON]. 04.12.2013р. до ПрАТ СК «Уніка» звернулось ТДВ СК «Наста» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 5587,90 грн., що підтверджується страховим актом 2013-07-31/011 (а.с.19); платіжним дорученням №369 від 27.09.2013р. (а.с.20), у зв'язку з переходом права вимоги від власника автомобіля "Шкода" реєстраційний номер [NUMBER] до ТДВ СК «Наста» (а.с.4). Згідно довідки, яка видана гр.[PERSON], в тому, що 31.07.2013 року о 22:50 год. у м.Львові по вул.Шевченка, 358а внаслідок ДТП автомобіль «Шкода Фабія» д.н.з. [NUMBER], кузов [NUMBER], отримав механічні пошкодження: деформація передньої лівої дверки, пошкоджено лакофарбове покриття (а.с.7). Відповідно до Висновку №05/08 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту та розмір матеріального збитку автомобіля "Skoda Fabia", реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок виявлених пошкоджень, в цінах на момент огляду 28.08.2013р. становить 5529,74 грн. (а.с. 11-17). Згідно з ранком на оплату №0000002080 від 04.09.2013 року, виданим ПП "ГалантАвто", до оплати підлягає 5 587,90 грн. (а.с.10). 18.04.2014 р. ТДВ СК «Наста» повідомило про переуступку права вимоги на користь ТОВ ФК «Довіра та Гарантія». (а.с. 21). Згідно страхового акту №00132926/1, головним експертом Департаменту врегулювання збитків ПрАТ СК «УНІКА» на підставі наявних документів вказану подію кваліфіковано як страховий випадок, згідно Акту та умовами договору страхування № AE/1940827 прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 5 587,90 грн. (а.с.22). 13.05.2014р. ПрАТ СК «УНІКА» згідно з платіжним доручення №016590 від 13.05.2014р., виплатило належне страхове відшкодування в розмірі 5587,90 грн. страховій компанії "Наста" (а.с.23). [PERSON] з повідомленням про настання страхового випадку до страховика не звертався, що підтвердив в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування»: «Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.» Позивач в своїх позовних вимогах посилається на підп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України №1961: «У разі настанння дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально». Проте гр. [PERSON] не звернувся до ПрАТ СК «Уніка» та не повідомив про ДТП, чим не виконав умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Враховуючи положення ст. 214, 360-7 ЦПК України, суд враховує правову позицію висловлену в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 16 вересня 2015 року №6-284цс15, згідно з якого, відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Дослідивши матеріали справи та враховуючи правову позицію , викладену у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 16 вересня 2015 року №6-284цс15 , суд доходить висновку, що в позові слід відмовити, оскільки страхова компанія «Уніка» визнала факт настання страхового випадку і не оспорювала його, відповідач визнаний винним в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, позивач погодився з висновком №05/08, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], внаслідок виявлених пошкоджень, в сумі 5529,74 грн., та добровільно виплатив страхове відкодування, крім цього позивачем не надано суду доказів, що внаслідок неповідомлення відповідачем позивача, щодо настання ДТП, позивач був позбавлений можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами з метою запобігання необгрунтованим виплатам.

Outcome: dismissed