Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Представник ПАТ ,,УкрСиббанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів та пені,мотивуючи свої вимоги тим, що 12.02.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком ,,УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11297280000 з наступними змінами внесеними додатковою угодою № 1 від 11.03.2008 року та додатковою угодою № 2 від 28.10.2010 року. Банк виконав взяті на себе зобов'язання надавши [PERSON] споживчий кредит в іноземній валюті в сумі 123500 доларів США в строк до 12.02.2018 року зі сплатою 13,90 % річних. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує. У зв'язку з чим станом на 29.12.2014 року наявна прострочена заборгованість в сумі 155102,62 доларів США , що станом на 29.12.2014 року за курсом НБУ становить 2445792,28 грн. з яких: 103641,74 дол. США, що за курсом НБУ станом на 29.12.2014 року становить 1634312,61 грн. - заборгованість за простроченим кредитом; 51460,88 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.12.2014 року становить 811479,67 грн.- заборгованість по простроченим процентам. Станом на 29.12.2014 року заборгованість по пені становить 212422,52 грн. з яких : 73778,08 грн.- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 138644,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. В забезпечення виконання зобов'язань між Акціонерним комерційним інноваційним банком ,,Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір Поруки № 179096 від 12.02.2008 року. Відповідно до умов Договору поруки відповідач [PERSON] як поручитель поручається за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору. Згідно з вимогами ЗУ ,,Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ ,,Укрсиббанк" відповідно до яких нове повне найменування банку стало ПАТ АКІБ ,,Укрсиббанк". В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] заперечив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.02.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком ,,УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11297280000 з наступними змінами внесеними додатковою угодою № 1 від 11.03.2008 року (змінено графік погашення кредиту) та додатковою угодою № 2 від 28.10.2010 року ( змінено схему погашення кредиту). Банк виконав взяті на себе зобов'язання надавши [PERSON] споживчий кредит в іноземній валюті в сумі 123500 доларів США в строк до 12.02.2018 року зі сплатою 13,90 % річних. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує. У зв'язку з чим станом на 29.12.2014 року наявна прострочена заборгованість в сумі 155102,62 доларів США , що станом на 29.12.2014 року за курсом НБУ становить 2445792,28 грн. з яких: 103641,74 дол. США, що за курсом НБУ станом на 29.12.2014 року становить 1634312,61 грн. - заборгованість за простроченим кредитом; 51460,88 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.12.2014 року становить 811479,67 грн.- заборгованість по простроченим процентам. Станом на 29.12.2014 року заборгованість по пені становить 212422,52 грн. з яких : 73778,08 грн.- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 138644,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Згідно з вимогами ЗУ ,,Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ ,,Укрсиббанк" відповідно до яких нове повне найменування банку стало ПАТ АКІБ ,,Укрсиббанк". В забезпечення виконання зобов'язань між Акціонерним комерційним інноваційним банком ,,Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір Поруки № 179096 від 12.02.2008 року. Відповідно до умов Договору поруки відповідач [PERSON] як поручитель поручається за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ ,,УкрСиббанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. . Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з висновку експертів №19021/19022/15-32 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 22.12.2015 року, який складено Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз підпис від імені [PERSON] у договорі поруки № 179096 від 12.02.2008 року у правому нижньому куті у ряду ,,[PERSON].» на першому та другому аркушах та у графі ,,Поручитель: [PERSON]» у ряду ,,[PERSON].», виконано [PERSON] Підпис від імені [PERSON] у додатковій угоді № 1 від 11.03.2009 року до договору поруки № 179096 від 12.02.2008 року у графі ,,Поручитель: [PERSON]» у ряду (,,підпис"/М/П) ,,[PERSON].», виконано не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у додатковій угоді/договорі про внесення змін №2 від 28.10.2010 року до договору поруки № 179096 від 12.02.2008 року у графі ,,Поручитель: [PERSON]» у ряду (,,підпис) [PERSON].», виконано не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до вимог ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до п.1 ч. 1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільною судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 66 ЦПК України визначено, що висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Згідно ст. 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене суд бере до уваги та приймає висновки експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №19021/19022/15-32 від 22.12.2015 року як належний та допустимий доказ того, що [PERSON] зазначені додаткові договори до договору поруки не укладала , оскільки їх не підписувала. Так, позивачем ПАТ ,,УкрСиббанк" суду не надано належних та допустимих доказів того, що поручитель [PERSON] надала згоду на збільшення обсягу відповідальності за кредитним договором № 11297280000 від 12.02.2008 року шляхом укладення додаткової угоди № 1 від 11.03.2008 року та додаткової угоди № 2 від 28.10.2010 року. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ ,,УкрСиббанк" до [PERSON] та, [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту слід задовольнити частково , а саме стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту у сумі 155102,62 доларів США, що в перерахунку НБУ станом на 29.12.2014 року складає 2445792,28 грн. та 212422,52 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial