Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON], проживала однією сім'єю з [PERSON]. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач ([PERSON]) не брав участі в утриманні дітей, позивач була змушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів. Так, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі - 1 000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Однак, батько дітей участі у їх вихованні не приймає з 2011 року, не цікавиться їх здоров'ям, аліменти не платить, жодним чином не допомагає. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Враховуючи вищевикладене, позивач і звернулася до суду з даним позовом та просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, та просить суд задоволити їх у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, через оголошення в засобах масової інформації. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Третя особа - представник Органу опіки і піклування Служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялось належним чином. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом належними доказами встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження [NUMBER], видане повторно міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 21 лютого 2007 року) та [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження [NUMBER], видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 14 лютого 2007 року) (а.с.3, 4). Як вбачається з Свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 лютого 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №48 (а.с.5). -2- Від шлюбу з [PERSON] у позивача [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 14 жовтня 2011 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 20 січня 2015 року) (а.с.6, 7). Згідно Посвідчення №015974, виданого Управлінням у справах культури, спорту, сім'ї та молоді виконавчого комітету Ужгородської міської ради 24 жовтня 2011 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками багатодітної сім'ї. 26 грудня 2016 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, надано Висновок № 669/12-26 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], по відношенню до його малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки батько участі у вихованні дітей не приймає з 2011 року, здоров'ям їх не цікавиться, аліменти не платить, матеріальної допомоги не надає (а.с.8-9). Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №6/16, загальна заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №2-7634/11 виданого 10.09.2012 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення аліментів на користь [PERSON] становить 68 150,57 гривень. Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до частини 2 статті 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На підставі частини 1 пункту 2 статті 164 Сімейного кодексу України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 111 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН "Про права дитини", де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. -3- Як вбачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], останній участі у вихованні дітей не приймає з 2011 року, здоров'ям їх не цікавиться, аліменти не платить, матеріальної допомоги не надає. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON] від виховання своїх дітей, який свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, що суперечить інтересам та правам дітей передбачених Конституцією України, Конвенцією ООН з прав дитини та Закону України "Про охорону дитинства". Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved