Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

05 квітня 2016 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача 200 000,00 грн. від фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 20 000,00 грн. моральної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на депозитних рахунках, які були відкриті на ім'я позивача в ПАТ «Дельта Банк» були розміщені кошти. В зв'язку з введенням тимчасової адміністрації в банківській установі, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було розпочато виплату коштів вкладникам гарантовану суму, що становить 200 000,00 грн., зокрема і через відповідача. В період з 31.05.2015 року по 22.10.2015 року позивач перебував за межами України - в Соціалістичній республіці В'єтнам, а тому для отримання гарантованої суми уповноважив [PERSON] На звернення якого було повідомлено, що гарантовану суму виплачено 31.08.2015 року. Потім позивач особисто звертався із заявою про виплату коштів. проте його повідомили про виплату та зазначили, що у працівника банку не було зауважень до наданих документів та підстав для повторної виплати не вбачається. Позивач вважає, що працівниками Банку в порушення норм Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» видано його кошти невідомій особі, чим завдано йому шкоди в розмірі 200 000,00 грн. А тому оскільки позивач вважає, що даний переказ коштів невідомій особі є помилковим переказом, у відповідності до п.1.24 зазначеного Закону, банк повинен повернути позивачу кошти. Також позивач зазначає, що йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що неможливість отримання коштів поставила позивача та його сім'ю в скрутне матеріальне становище. Позивач зазнав душевних страждань внаслідок протиправної поведінки працівника банку, в нього погіршився стан здоров'я у зв'язку з постійними переживаннями, піднімався тиск, він втратив сон. А тому позивач оцінив моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову на тій підставі, що з боку працівника банку не було порушень, а тому підстави для стягнення коштів відсутні. Крім того представник зазначив, що з 31.08.2015 року по 03.09.2015 року позивач міг перебувати на території України, оскільки він не мав візи у вказаний період часу. Доказів, що в цей період часу він перебував за межами України надано не було. Третя особа представника в судове засідання не направила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, пояснення чи заперечення на заявлені вимоги до суду не надійшли. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав. Стаття 1066 ЦК України визначає, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (ч.2 ст.1066 ЦК України). Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом (стаття 1074 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та [PERSON] були укладені наступні договори: -Договір №26207452068200 банківського рахунку від 18.02.2015 року (у доларах США); -Договір №005-28517-270213 банківського рахунку фізичної особи від 27.02.2013 року - в національній валюті та іноземній валюті; -Договір №005-28515-290812 банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти від 29.08.2012 року; -Договір №005-28516-290812 банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти від 29.08.2012 року. 31.08.2015 року до відділення АТ «Ощадбанк» звернувся [PERSON], який надав оригінал паспорту серія [NUMBER], виданий [INFO] та отримав кошти в сумі 200 000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача надав копію паспорту позивача який має ту ж серію, номер, дату видачі, місце реєстрації особи. Паспорти лише відрізняються зображенням особи на вклеєній фотокартці. 18.02.2016 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про виплату 200 000,00 грн. як кредитору ПАТ «Дельта банк» та надати копії документів на підставі яких 31.08.2015 року було виплачено 200 000,00 грн. невідомій особі. Листом банку від 08.12.2015 року було відмовлено у наданні копій документів. Листом від 18.03.2016 року за №71-01/232 ПАТ «Ощадбанк» підтвердив, що відбулась 31.08.2015 року через АТ «Ощадбанк» виплата коштів вкладнику АТ «Дельта банк», переказаних на ім'я [PERSON], яка звернулась за отриманням коштів та пред'явила паспорт на ім'я [PERSON]. Працівник відділення прийняла вказаний документ та ідентифікувала особу, зауважень до документів у працівника Банку не було, таким чином відсутні підстави для повторних виплат. Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 3 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення ПАТ "Дельта Банк" з ринку. Тимчасову адміністрацію запроваджено на строк 3 місяці з 03 березня 2015 року до 02 червня 2015 року включно. Уповноваженою особою Фонду гарантування на здійснення тимчасової адміністрації призначено [PERSON]. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийняла рішення № 71 від 08.04.2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк"). Згідно з даним рішення тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно. Згідно з розміщеним оголошенням, з 11 червня 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДЕЛЬТА БАНК" (далі - АТ "ДЕЛЬТА БАНК") починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 03 березня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися через установи чотирьох банків. В місті Києві через АТ "ОЩАДБАНК". Для отримання коштів за зазначеними договорами, вкладникам необхідно звернутися до відділення визначеного банку з паспортом та документом органу про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер). У відповідності до ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами визначається положенням, яке затверджене Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 №14. Згідно з п.1 розділу V вказаного Порядку, після одержання Загального Реєстру (Реєстру переказів) та коштів від Фонду банк-агент відповідно до умов договору, укладеного з Фондом, починає виплати гарантованих сум відшкодувань. При проведенні виплат відшкодувань уповноважений працівник банку-агента повинен здійснити: ідентифікацію особи, яка звернулась за отриманням відшкодування; звірку реквізитів документів особи, яка звернулася за отриманням відшкодування, із реквізитами у Загальному Реєстрі (Реєстрі переказів) відповідно до вимог розділу VI цього Положення - вкладник або його представник, який звертається за отриманням гарантованої суми відшкодування, пред'являє відповідальному працівнику банку-агента свій паспорт або інший документ, що посвідчує особу (далі - паспортний документ). Фізичні особи - резиденти додатково пред'являють реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспорт, у якому контролюючими органами зроблено відмітку про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.; за умови позитивного результату звірки здійснити виплату коштів, вказавши у касовому документі реквізити отримувача та підставу для виплати відшкодування іншій особі (за потреби) (п.2 вказаного розділу). У відповідності до п.5 розділу VІ вказаного Порядку, результат перевірки даних особи, яка звернулася за отриманням відшкодування до Фонду (банку-агента), встановлюється після перевірки кожного окремого елемента інформації про особу. Такими елементами є: прізвище, ім'я, по батькові; реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); серія та номер паспортного документа (за наявності); дата видачі паспортного документа; найменування або код органу, яким виданий паспортний документ. Результат вважається позитивним у таких випадках: за умови повної відповідності даних Загального Реєстру / Реєстру переказів / Переліку та документів, наданих заявником; у разі підтвердження факту зміни прізвища, імені, по батькові та даних паспортного документа вкладника відповідними документами, виданими уповноваженими органами державної влади, засвідченими у встановленому законодавством порядку; якщо у Загальному реєстрі / Реєстрі переказів / Переліку значення поля "Реєстраційний номер платника податків" становить "0000000000", а вкладник надає документ з інформацією про реєстраційний номер облікової картки платника податків (п.6). Шляхом наступної перевірки допускається підтвердження прав особи на отримання гарантованої суми відшкодування у разі виявлення певних невідповідностей (описок) в інформації про вкладника у Загальному Реєстрі / Реєстрі переказів / Переліку та наданих документах. За результатами такої перевірки встановлюється відповідність, невідповідність або неповна відповідність між кожним окремим елементом інформації Загального Реєстру / Реєстру переказів / Переліку та документами, наданими вкладником (п.7). В судовому засіданні не встановлено, що з боку працівника Банку при ідентифікації особи були порушені вимоги Порядку відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами. Позивач зазначає, що внаслідок дій працівника банку йому спричинена матеріальна шкода в розмірі 200 000,00 грн. Стаття 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). в) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. У відповідності до ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Крім того, частина 1 статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначає, що Банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Стаття 1.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначає, що помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Також в судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження №12015100050005405 за ч.1 ст.190 КК України, а саме: щодо шахрайського заволодіння коштами вкладників ПАТ «Дельта банк». Крім того, варто зауважити, що з відміток у паспорті позивача вбачається, що він мав дійсну візу до Соціалістичної республіки В'єтнам в період з 31.05.2015 року по 30.08.2015 року та з 04.09.2015 року по 03.09.2015 року. Суду не було надано доказів в які періоди часу позивач перетинав кордон України. Отже, так як в судовому засіданні не було надано доказів з яких вбачається вина працівника банку в порушені Порядку чи Інструкції, а тому, оскільки не встановлено вини працівника Банку у помилковому переказі, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення коштів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed