Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

до суду звернулося ПАТ КБ „Надра" з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 28936 грн. 66 коп. за договором «Автопакет» № 1863/03/07-А від 01.10.2007 року, укладеним між ВАТ КБ „Надра" та позичальником [PERSON] і поручителем [PERSON], щодо надання грошових коштів в сумі 9663,37 доларів США, строком до 01.10.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,90 % на рік. З метою забезпечення виконання даного зобов'язання позичальник [PERSON] передав банку в заставу автомобіль марки ВАЗ 21112 ЗНГ, 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], належний [PERSON] Свої зобов'язання за кредитним договором позичальник [PERSON] належним чином не виконує, порушує умови договору, тому станом на 22.07.2013 року утворилася заборгованість перед банком в сумі 28936 грн. 66 коп., в зв'язку з чим ПАТ КБ „Надра" звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з них заборгованість за договором «Автопакет» № 1863/03/07-А від 01.10.2007 року та судові витрати. У ході судового розгляду представник позивача ПАТ КБ „Надра" надав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій зазначає, що за період з 23.07.2013 року по 19.03.2014 року сума заборгованості за кредитним договором зросла на 8732 гривні 80 коп. і станом на 19.03.2014 року становить 3782,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 37669,46 грн., яку він просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ „Надра" Чирвон О.І. позовні вимоги підтримав та просив постановити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредитному договору в розмірі 37669 гривень 46 коп., а також витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 289 гривень 36 коп. та 87 гривень 33 коп. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не визнали позовних вимог позивача, суду пояснили, що відповідно до п.п. 2.2.3 п. 2.1 розділу 2 договору передбачено, що позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту щомісячно до 18 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. Позивач у порушення зазначених вимог, не своєчасно зараховував внесення платежів по кредитному договору. Крім того, банком у порушення умов договору, не зарахована внесена сума в розмірі 1229,00 доларів США, що підтверджується квитанцією № 4713 від 14.05.2008 року. У зв'язку з цим ними вживалися заходи щодо з'ясування причин не зарахування банком суми оплати в розмірі 1229 доларів США та несвоєчасного зарахування внесених поточних платежів. Проте банком не надавалися відповіді на їх звернення, а лише було повідомлено про те, що в ПАТ КБ «Надра» проводиться службове розслідування. У висновку службового розслідування значиться ,що була проведена корекція платежу та [PERSON] видано квитанцію від 14.05.2008 року про сплату 250 доларів США, що не відповідає дійсності, оскільки працівниками банку корекція платежу не здійснювалась, що підтверджується і розрахунком до позовної заяви. Таким чином, в зв'язку з ненаданням позивачем належних та допустимих доказів в рахунок обґрунтування вимог щодо наявності заборгованості, яка виникла б на підставі неналежного виконання взятих на себе грошових зобов'язань та можливості у зв'язку з цим застосування цивільно-правової відповідальності, оскільки розрахунок заборгованості по кредитному договору, наданий позивачем, не є допустимим доказом, а інших доказів існування заборгованості позивачем суду не надано, тому просили у позові відмовити, у зв'язку із недоведеністю обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази надані сторонами, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ „Надра" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. За кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ст. 1054 ч.1 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року між ВАТ КБ „Надра" та відповідачами позичальником [PERSON] і поручителем [PERSON] укладено договір «Автопакет» № 1863/03/07-А про надання грошових коштів в сумі 9663,37 доларів США, що еквівалентно 48800,02 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,90 % на рік, строком до 01.10.2012 року. З метою забезпечення виконання даного зобов'язання позичальник, відповідно до п.п.3.1.1 договору «Автопакет» № 10863/03/07-а від 1.10.2007 року передав банку в заставу автомобіль марки ВАЗ 21112 ЗНГ 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Протягом 2007 - 2011 років, відповідачами проводилися платежі, відповідно до укладеного договору. 14 травня 2008 року [PERSON] було внесено в касу банку платіж у сумі 1229 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 6206 гривень 45 коп. та підтверджується квитанцією № 4713. У судовому засіданні свідок [PERSON], яка на той час працювала касиром банку, пояснила, що дійсно нею помилково було зараховано у доларовому еквіваленті, внесений відповідачем [PERSON] платіж 14.05.2008 року в гривнях, після чого в кінці робочого дня дану помилку було виявлено, та нею особисто внесено в касу суму коштів, яких не вистачало, в зв'язку з цим. Свідок [PERSON], яка на той час працювала начальником відділення, дала аналогічні показання. Суд, враховуючи відсутність доказів, на підтвердження зазначених обставин, а саме внесення у касу банку відповідачем платежу у гривневому еквіваленті, а не в доларовому, про що свідчить квитанція від 14.05.2008 року, та доказів дачі згоди на проведення корекції даного платежу відповідачами, тому вважає, що сума заборгованості, заявлена позивачем у позові, а саме в розмірі 28936 гривень 66 коп., тобто без урахування даних обставин, не підлягає до задоволення. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 1863/03/07-А від 01.10.2007 року, загальна сума заборгованості станом на 29.07.2013 року, тобто на день подачі позивачем позову до суду, з урахуванням внесення коштів відповідачем у касу банку 14.05.2008 року в сумі не 1229 гривень, як зазначено у попередньому розрахунку позивача, а 1229 доларів США, становить 1315,48 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 10802,38 гривні, з них: по кредиту - 2175 грн. 53 коп., по нарахованим процентам за користування кредитом - 569 грн. 10 коп., пеня за порушення п.п. 5.1. строку погашення заборгованості по кредиту - 333 грн. 79 коп. та штраф згідно п.п. 5.2. кредитного договору - 7723 грн. 96 коп. Таким чином судом встановлено, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням відповідачами [PERSON] та [PERSON] зобов'язання по договору, за яким Банк виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник та поручитель умови договору не виконують, чим порушили майнові права ПАТ КБ „Надра", тому заборгованість по договору в сумі 10802 гривні 38 коп. підлягає до стягнення з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] на користь позивача. Згідно п.п.5.1. і п.п.5.2. договору також передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення, та сплати штрафу як вид цивільно - правової відповідальності за недотримання положень договору п.п.4.3.2 у розмірі 10 % відсотків від суми кредиту, визначеної у п.п.1.1. договору, за кожен випадок, які підлягають до стягнення із відповідачів. Що стосується заяви наданої позивачем про збільшення позовних вимог, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки наданий представником позивача розрахунок заборгованості був проведений за весь період, починаючи з 2011 року, без урахування квитанції щодо внесення коштів відповідачем [PERSON] у касу банку 14.05.2008 року в доларовому еквіваленті. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає до стягнення із відповідачів на користь позивача, сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: partial