Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до Приватного підприємства "Медичний центр "Гіппократ", в якому, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором про надання медичних послуг та порушення своїх прав як споживача та пацієнта медичного закладу, просив розірвати цей договір, стягнути з відповідача спричинені йому збитки в сумі 31181 гривень, стягнути в якості відшкодування моральної шкоди 50000 гривень, а також стягнути судові витрати. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11.01.2016 року позовна заява була залишена без руху на підставі ст. ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви провадження у справі було відкрито. Відповідач у судові засідання по справі не з'являвся, будь-яких заперечень проти позову не надавав, про дату та час розгляду справи в суді був повідомлений належним чином. У відповідності до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 16.08.2016 року позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. З огляду ці обставини суд, з урахуванням положень статей 74-77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку за відсутності сторін. Проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне. У 2015 році [PERSON] звернувся за медичною допомогою до лікувального закладу - Приватного підприємства "Медичний центр "Гіппократ" для лікування варикозного розширення вен на нозі. 19.03.2015 року в нього були відібрані аналізи, що підтверджено результатами лабораторного дослідження. 20.03.2015 року [PERSON] надано консультативне заключення, відповідно до якого було підтверджено діагноз варикозне розширення вен на нозі. Рекомендовано провести, зокрема, лазерну мінівенектомію з комбінованою анестезією, озонотерапію. Також [PERSON] надано орієнтовний перелік послуг, пов'язаних з лазерною мінівенектомією, із вказанням вартості кожної складової цих послуг. Відповідно до письмових пояснень [PERSON], операцію "лазерна мінівенектомія" йому було проведено 27.03.2015 року, за що ним було сплачено кошти в сумі 26995 гривень у відповідності з вищевказаним орієнтовним переліком послуг. Також позивачем сплачено 1566 гривень за передопераційні аналізи, 420 гривень за консультацію лікаря, 1335 гривень за три уколи з гепарином по 320 гривень за кожний укол та три процедури озонування крові по 125 гривень кожна, які проводилися 22, 24 та 26 березня 2015 року. 30.03.2015 року [PERSON] надано Приватним підприємством "Медичний центр "Гіппократ" нову консультацію та складено консультативний висновок, відповідно до якого підтверджується факт проведення 27.03.2015 року операції: лазерної мінівенектомії з комбінованою анестезією. Після проведеної операції [PERSON] постійно скаржився на болі у нозі, знову з'явився на огляд та консультацію лікаря у Приватному підприємстві "Медичний центр "Гіппократ". [PERSON] при цьому знову оплатив відповідачу за консультацію лікаря 420 гривень, 125 гривень процедуру озонування та 320 гривень за укол гепарину. Проте проблема залишалася, болі зникали лише на деякий час, позивач не міг спати та нормально пересуватися, тому звернувся до інших медичних закладів. 03.04.2015 року [PERSON] було надано медичну допомогу у Київській міській клінічній лікарні №9, а саме проведено в екстреному порядку операцію з аутовенозного протезування стегнової артерії правої нижньої кінцівки, оскільки встановлено діагноз ятрогенне пошкодження поверхневої та глибокої стегнових артерій внаслідок операції, проведеної 27.03.2015 року, оклюзія стегново-підколінного сегменту справа, критична ішемія правої кінцівки. Також в ході операції виявлена інтраопераційна знахідка: прошиті та перев'язані поверхнева та глибока стегнові артерії. Проведена інфузійна та антибактеріальна терапія, пацієнт виписаний у задовільному стані 08.04.2015 року, що підтверджено випискою з медичної карти стаціонарного хворого №4969 від тієї ж дати. [PERSON] повідомив в усному порядку лікаря Приватного підприємства "Медичний центр "Гіппократ" про те, що був повторно вимушено прооперований та виявлені недоліки у операції від 27.03.2015 року, просив повернути сплачені за операцію кошти, проте відповідач цього не зробив. 03.12.2015 року [PERSON] звернувся до Приватного підприємства "Медичний центр "Гіппократ" з письмовою заявою, в якій просив видати йому для ознайомлення медичну карту та інші документи, які пов'язані з наданням йому медичних послуг в цьому закладі. Згідно пояснень позивача у позовній заяві, відповіді на свою заяву не отримав, медична документація для ознайомлення також йому надана не була. У відповідності до підпунктів "д", "і" ст. 6 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я" кожний громадянин України має право на охорону здоров'я, що передбачає кваліфіковану медичну допомогу та відшкодування заподіяної здоров'ю шкоди. Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з медичної практики, затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров'я від 02.02.2011 №49 визначено, що медична практика провадиться суб'єктами господарювання, які повинні забезпечити контроль за якістю надання медичної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, у тому числі, на належну якість продукції та обслуговування, безпеку продукції і на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції, відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Суд вважає, що працівниками Приватного підприємства "Медичний центр "Гіппократ" медична допомога була надана позивачу неякісно та спричинила майнову та моральну шкоду, яку повинно відшкодувати підприємство як роботодавець. Факт укладення договору про надання медичних послуг та факт надання цих послуг слідує з дій сторін та підтверджується наявною у позивача медичною документацією, копії якої долучені до матеріалів справи. Відповідно до пункту 12 ч. 1 ст. 1, ч. 4 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну. Виходячи з цих норм договір про надання медичних послуг підлягає розірванню. Загальна сума, яка була позивачем сплачена Приватному підприємству "Медичний центр "Гіппократ", згідно його пояснень складає 31181 гривень, що становить майнову шкоду у вигляді збитків позивача. Обґрунтованих заперечень проти цих сум відповідачем не надано, тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Суд погоджується з тим, що позивач внаслідок неякісно наданої медичної допомоги зазнав моральної шкоди у вигляді фізичних та душевних страждань. Враховуючи приписи постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суд, приймаючи до уваги характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, погоджується з оцінкою розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 гривень, які мають бути стягнені з відповідача. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved