Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

30.10.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява Моторного (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядлку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, в якій позивач просить суд винести рішення, яким: - стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) бюро України кошти в розмірі понесених витрат 23484 (двадцять три тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн. 31 коп.; - витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 852 (вісімсот п»ятдесят дві) грн. 00 коп.; - стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) бюро України судові витрати в розмірі 1600 (одна тисяча шістьсот) грн. Судових витрат. 30.10.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 11.12.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 26.12.2017 року. 26.12.2017 року слухання справи було відкладено на 11.01.2018 року в зв»язку з неявкою сторін по справі. В судове засідання, яке відбулося 11.01.2017 року, представник позивача, - Моторного (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду від позивача надійшла письмова заява, в якій позивач просить суд слухати справу без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення, - в разі неявки в судове засідання відповідача. В судове засідання, яке відбулося 11.01.2018 року відповідачка [PERSON] не з»явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи: 1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового за\-сідання; - відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без пові\-домлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позов\-них вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, - Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, не по відомила про причини своєї неявки, відповідно, її неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною, не подала відзив на позовну заяву. Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи: 1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. 2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією гла\-вою. Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення: 1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встанов\-леним статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення: 1. Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заоч\-ного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення: - учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Підсудність. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 9 ст. 28 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. 08.09.2015 року відповідачка [PERSON] близько 08 год. 35 хв. рухалася на автомобілі «GREAT WALL», державний номерний знак [NUMBER], по вул. Загребля м. Обухів, де в районі будівлі під № 21, не переконавшись в безпечності маневру, почала рух заднім ходом, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER], тобто, - вчинила ДТП. В результаті ДТП вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальних збитків. Відповідно, [PERSON] своїми діями, які виразилися в порушенні вимог п. 2.3 (б), 10.1, 10.9 ПДР України, скоїла адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 124 КупАП. 17 вересня 2015 року Обухівським районним суджом в адміністративній справі № 372/3856/15 - п винесено постанову, на підставі якої: - [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ст. 124 КупАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. - Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Копія даної постанови міститься в матеріалах справи. 29 жовтня 2015 року Апеляційним судом Київської області винесено постанову, на підставі якої: - Апеляційну скаргу [PERSON], - залишено без задоволення; - Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 17 вересня 2015 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП - залишено без змін. Копія даної постанови міститься в матеріалах справи. Судом з матеріалів справи встановлено, що на дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, як встановлено судом, в результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 1086 про оцінку автомобіля [NUMBER] та складає 28181,17 грн. Зазначена шкода особисто Винуватцем, - відповідачкою [PERSON] не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3746692 з терміном дії - з 03.12.2014 до 02.12.2015 р. (копія заяви та полісу міститься в матеріалах справи). Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), регулюються дані правовідносини. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 15.02.2016 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 23484,31 грн. (копія наказу МТСБУ № 1089 від 02.02.2016 р. про сплату та копія платіжного доручення № 1089рв від 15.02.2016 р. Містяться в матеріалах справи). Ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Також, МТСБУ додатково понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 852.00 грн. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону, після проведення виплати [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 11.08.2015 р. № 3/1-05/22701 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до ст. ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то суд вважає, що позов слід задовольнити, з огляду на наступні норми права. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування", до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розгляд справ за позовами, що виникають при відшкодуванні шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у тому числі з урахуванням законодавства про страхування, має здійснюватись у точній відповідності із законом та в установлені для цього строки. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 16 Закону України „Про страхування" передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 4 Закону України „Про страхування " предметом договору страхування є майнові інтереси пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Цією ж статтею чітко передбачено, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 закону про ОСЦВВНТЗ при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, позивачем, - Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) при подачі позовної заяви було сплачено кошти в сумі 1600 (одна тисяча шістьсот) грн. судового збору. Факт сплати позивачем судового збору підтверджується оригіналом платіжного доручення № 1260058 від 30.10.2017 року на суму 1600 грн., який міститься в матеріалах справи. Відповідно, враховуючи положення ч. 1 ст. 133, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку щодо стягнення на користь позивача, - Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), з відповідача [PERSON] коштів сумі 1600 (одна тисяча шістьсот) грн., сплачених позивачем в якості судового збору при подачі позовної заяви. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved