Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до суду з вищезазначеним позовом в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з власності територіальної громади м. Дніпропетровська на підставі мирової угоди, укладеної між КП «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради та ТОВ «Солярис.», затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2013 у справі №38/5005/11447/2012, вибуло ряд об'єктів нерухомого майна, що належали до комунальної власності міста, зокрема нежитлове приміщення № 5, в підвалі 1-поверхової нежитлової будівлі літ. А-1 загальною площею 64,9 кв. м., яке складається з позицій 1-9, а-вхід до підвалу, al-вхід до підвалу, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 27. У подальшому вказане нерухоме майно було декілька разів відчужене. Незважаючи на те, що вказана мирова угода визнана недійсною на підставі ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2013 року у справі №38/5005/11447/2012, Дніпропетровською міською радою не вжито заходів цивільно-правового характеру з метою повернення до комунальної власності міста нерухомого майна, яке вибуло з власності територіальної громади поза її волею. Так, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2013 у справі №38/5005/11447/2012 затверджено мирову угоду від 18 липня 2013, укладену між Комунальним підприємством «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради та ТОВ «Солярис.», та припинено провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради. Відповідно до п. З.1.9. вказаної мирової угоди, Комунальне підприємство «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради зобов'язується задовольнити включені до реєстру вимоги кредитора ТОВ «Солярис.» на загальну суму 66 118 432,83 грн. шляхом передачі як відступного у власність об'єктів нерухомого майна, включених до ліквідаційної маси, зокрема - будівлі і споруди, які складаються з: нежитлове приміщення № 5, в підвалі 1-поверхової нежитлової будівлі літ. А-1, загальною площею 64,9 кв. м., яке складається з позицій 1-9 , а-вхід до підвалу, а 1-вхід до підвалу, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 27. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2013 у справі №38/5005/11447/2012 задоволено заяву ТОВ «Солярис.», визнано недійсною мирову угоду від 18 липня 2013, укладену між Комунальним підприємством «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради та ТОВ «Солярис.», та поновлено провадження у справі про банкрутство. У подальшому, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 у справі №38/5005/11447/2012 про банкрутство КП «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради припинено провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради. Нежитлове приміщення № 5 в підвалі 1-поверхової нежитлової будівлі літ. А-1 загальною площею 64,9 кв. м., яке складається з позицій 1-9 , а - вхід до підвалу, а 1 - вхід до підвалу, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 27 належало до комунальної власності міста, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №46 «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів» від 27 листопада 1991. Разом з тим, після затвердження господарським судом мирової угоди ТОВ «Солярис.» 29 липня 2013 укладено з ПП «ДОСТУП-Д10» договір купівлі -продажу спірного нерухомо майна. Договір посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 641. Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 вищевказаного договору визначено, що нерухоме майно, що відчужується, належить продавцю на підставі ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2013 у справі №38/5005/11447/2012. У подальшому, ПП «ДОСТУП - Д10» на підставі договору купівлі -продажу від 31 липня 2013, зареєстрованого в реєстрі за № 5838, відчужено 1/2 частину вказаного об'єкту нерухомого майна [PERSON] та 1/2 частину - [PERSON]. Враховуючи, що скасоване судове рішення, на підставі якого затверджено мирову угоду про набуття права власності за ТОВ «Солярис.», зокрема, на спірне нерухоме майно, мирова угода визнана недійсною, що свідчить про вибуття майна поза волею власника вказаного майна. Оскільки спірне нерухоме майно було відчужене ТОВ «Солярис.», Дніпропетровська міська рада як власник спірного майна, яке вибуло з її власності поза її волею, має право на витребування такого майна шляхом пред'явлення віндикаційного позову на підставі ст. 388 ЦК України. Окрім того, спірне нерухоме майно на час його незаконного відчуження на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2013 у справі №38/5005/11447/2012, яка в подальшому визнана недійсною, належало територіальній громаді м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №46 «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів» 27 листопада 1991 року та рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2013 у справі № 200/5829/13-ц, яким встановлено факт належності спірного нерухомого майна до комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська. Рішенням Дніпропетровської міської ради №1652 від 12 грудня 2012 року спірне нерухоме майно передано на баланс КП «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця». Як вбачається зі п. 3.1 статуту КП «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця», майно комунального підприємства знаходиться в комунальній власності та закріплюється за підприємством на праві господарського відання. Тому, позивачі просили суд: ●Визнати право комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на нерухоме майно - нежитлове приміщення № 5, в підвалі 1-поверхової нежитлової будівлі літ. А-1, загальною площею 64,9 кв. м., яке складається з позицій 1-9 , а-вхід до підвалу, а 1-вхід до підвалу, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Д. Яворницького, буд. 27. ●Витребувати від [PERSON] (вул. Юридична, б.З, кв. 30, м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська область ДНН [NUMBER]) на користь територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради 1/2 частку нерухомого майна - нежитлове приміщення № 5, у підвалі 1 - поверхової нежитлової будівлі літ. А-1, загальною площею 64,9 кв. м., яке складається з позицій 1-9 , а - вхід до підвалу, а 1- вхід до підвалу, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Д. Яворницького, буд. 27. ●Витребувати від [PERSON] ([ADDRESS], ІНН [NUMBER]) на користь територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради 1/2 частку нерухомого майна - нежитлове приміщення № 5, у підвалі 1-поверхової нежитлової будівлі літ. А-1, загальною площею 64,9 кв. м., яке складається з позицій 1-9 , а-вхід до підвалу, а 1- вхід до підвалу, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Д. Яворницького, буд. 27. Прокурор прокуратури Дніпропетровської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представники третіх осіб ТОВ Солярис. Та ПП «ДОСТУП-Д10»в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з*явилася про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Вислухавши прокурора прокуратури Дніпропетровської області, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено , що нежитлове приміщення № 5, в підвалі 1-поверхової нежитлової будівлі літ. А-1 загальною площею 64,9 кв. м., яке складається з позицій 1-9, а-вхід до підвалу, al-вхід до підвалу, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 27 належить територіальній громаді м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №46 від 27 листопада 1991 року; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 28/23, виданий 26 вересня 2001 року, видавник Дніпропетровська міська рада; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер 20/16 виданий 27 червня 2007 року видавник Дніпропетровська міська рада. На підставі рішення Дніпропетровської міської ради №1652 від 12.12.2012 року «Про передачу з балансу на баланс об»єктів комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська» на баланс КП "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпропетровської міської ради були передані в повне господарське відання 14 об*єктів нерухомого майна, в тому числі спірне нежитлове приміщення № 5, в підвалі 1-поверхової нежитлової будівлі літ. А-1 загальною площею 64,9 кв. м., яке складається з позицій 1-9, а-вхід до підвалу, al-вхід до підвалу, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 27. Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно за КП "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпропетровської міської ради було зареєстровано право господарського відання. Відповідно до п.п.1.1. статуту комунального підприємства "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпропетровської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 28.03.2012 року №388/22, дане підприємство є комунальним унітарним комерційним підприємством. Згідно до п.п.3.1. статуту даного підприємства - майно підприємства знаходиться у комунальній власності і закріплюється за підприємством на праві господарського відання, що відповідає положенням ч.3 ст. 78 Господарського кодексу України. Відповідно до п.3.7. статуту - відчуження нерухомого майна, яке є комунальною власністю територіальної громади міста, здійснюється за рішенням власника, за ініціативою та погодженням з органом, до сфери управління якого входить підприємство, в порядку, передбаченому чинним законодавством. 27 грудня 2012 року господарським судом Дніпропетровської області було порушено провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпропетровської міської ради. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2013 року була введена процедура розпорядженням майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого [PERSON] Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2013 року комунальне підприємство "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпропетровської міської ради визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та ліквідатором призначено арбітражного керуючого [PERSON]\~\~\~\~\~\~ Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2013 у справі №38/5005/11447/2012 затверджено мирову угоду від 18 липня 2013, укладену між Комунальним підприємством «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради та ТОВ «Солярис.», та припинено провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради. Відповідно до п. З.1.9. вказаної мирової угоди, Комунальне підприємство «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради зобов'язується задовольнити включені до реєстру вимоги кредитора ТОВ «Солярис.» на загальну суму 66 118 432,83 грн. шляхом передачі як відступного у власність об'єктів нерухомого майна, включених до ліквідаційної маси, зокрема - будівлі і споруди, які складаються з: нежитлове приміщення № 5, в підвалі 1-поверхової нежитлової будівлі літ. А-1, загальною площею 64,9 кв. м., яке складається з позицій 1-9 , а-вхід до підвалу, а 1-вхід до підвалу, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 27. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2013 у справі №38/5005/11447/2012 задоволено заяву ТОВ «Солярис.», визнано недійсною мирову угоду від 18 липня 2013, укладену між Комунальним підприємством «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради та ТОВ «Солярис.», та поновлено провадження у справі про банкрутство. У подальшому, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 у справі №38/5005/11447/2012 про банкрутство КП «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради припинено провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради. Спірне нежитлове приміщення належало до комунальної власності міста, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №46 «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів» від 27 листопада 1991. Разом з тим, після затвердження господарським судом мирової угоди ТОВ «Солярис.» 29 липня 2013 укладено з ПП «ДОСТУП-Д10» договір купівлі -продажу спірного нерухомо майна. Договір посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 641. Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 вищевказаного договору визначено, що нерухоме майно, що відчужується, належить продавцю на підставі ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2013 у справі №38/5005/11447/2012. У подальшому, ПП «ДОСТУП - Д10» на підставі договору купівлі -продажу від 31 липня 2013, зареєстрованого в реєстрі за № 5838, відчужено 1/2 частину вказаного об'єкту нерухомого майна [PERSON] та 1/2 частину - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ч.2 цієї статті - особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже, важливою умовою звернення з віндикаційним позовом (стаття 388 ЦК України) є відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин. Добросовісним повинен вважатися той набувач, який не знав і не повинен був знати, що набуває майно в особи, яка не має права його відчужувати, а недобросовісним володільцем - та особа, яка знала або повинна була знати, що її володіння незаконне. За пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України можливість витребувати майно від добросовісного набувача є за наявності у діях власника майна волі на передачу майна. За змістом наведеного майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею (наведена правова позиція Верховного Суду України викладена у справі № 6-52цс14 від 11.06.2014 року). Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши факт вибуття спірного нерухомого майна з володіння власника (територіальній громаді м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради) поза його волею; враховуючи, що судове рішення (ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2013 року про затвердження мирової угоди від 18.07.2013 року по справі №38/5005/11447/2012), у зв*язку з укладенням якого було здійснено відчуження спірного нерухомого майна, скасоване; приймаючи до уваги, що позивачем не доведено недобросовісність набувача [PERSON] та [PERSON] суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог про витребування від [PERSON] та [PERSON] на користь територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради спірного нерухомого майна. Відповідно до п.3.7. статуту комунального підприємства "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпропетровської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 28.03.2012 року №388/22, - відчуження нерухомого майна, яке є комунальною власністю територіальної громади міста, здійснюється за рішенням власника, за ініціативою та погодженням з органом, до сфери управління якого входить підприємство, в порядку, передбаченому чинним законодавством. Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», зокрема, передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження комунального майна. Судом встановлено, що власником спірного нерухомого майна - територіальною громадою в особі Дніпропетровської міської ради - рішення про відчуження даного майна на користь ТОВ «Солярис.», зокрема шляхом укладення мирової угоди, - не приймалось. Приймаючи до уваги, що за територіальною громадою м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради право комунальної власності на спірне нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.07.2013 року ; враховуючи, що на законних підставах дане майно у власності інших осіб не перебуває; зважаючи, що даний позов пред»явлено саме з підстав наявності у територіальної громади міста Дніпропетровська права власності на спірне майно, - суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги\~\~про визнання права комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на нежитлове приміщення № 5, в підвалі 1-поверхової нежитлової будівлі літ. А-1 загальною площею 64,9 кв. м., яке складається з позицій 1-9, а-вхід до підвалу, al-вхід до підвалу, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 27. У відповідності до положень\~статті 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає частковому задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial