Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, мотивуючи заяву тим, що в грудні 2014 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно пункту "б" ст. 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", згідно Списку № 2, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 1997 року № 1290 "Про затвердження Списку виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці". Для призначення пенсії ним були подані необхідні документи. В ході проведення зустрічної перевірки Управлінням ПФУ у м. Вінниці було встановлено, що згідно табелів робочого часу та особових рахунків на заробітну плату з 1983 року по 1986 рік відповідальним працівником Державного Вінницького проектно-конструкторського технологічного інституту було помилково вказано його прізвище, ім'я та по-батькові - [PERSON], а за період роботи з 1993 по 2000 рік на цій же посаді та на цьому ж підприємстві - [PERSON] та [PERSON] Дана обставина надала привід Управлінню ПФУ у м. Вінниці сумніватись у тім, що табелі робочого часу та особові рахунки на заробітну плату з 1983 року по 1986 рік та з 1993 по 2000 рік на цій же посаді та на цьому ж підприємстві виписані на заявника. Факт того, що він являється [PERSON] підтверджується його свідоцтвом про народження [NUMBER] в якому зазначено, що його батьком був [PERSON]. Обставини, що підтверджують його перебування на посаді шліфувальника, зайнятого шліфуванням металевих виробів та інструментів абразивними кругами сухим способом спочатку в Державному Вінницькому проектно-конструкторському технологічному інституті, а згодом у Вінницькому національному аграрному університеті підтверджується Додатком № 2 Переліку професій і посад, яким встановлюється доплата до часових тарифних ставок за роботу з важкими і шкідливими умовами праці та розміри цих доплат. В даному переліку вказано, що на вищевказаній посаді мав працювати, згідно штатного розпису, лише один працівник, а тому іншого [PERSON] на цій посаді практично бути не могло, а тому і табелі робочого часу та особових рахунків на заробітну плату з 1983 року по 1986 рік та з 1993 по 2000 рік виписані саме на нього. З цього випливає, що довідки Вінницького національного аграрного університету від 07 лютого 2014 року № 60, № 62, № 67, № 67-а видані для обчислення пенсії на підставі особових рахунків саме йому. Перебування його на вищевказаній посаді підтверджується і архівною довідкою на ім'я [PERSON], де у розділі 5 "Додаткові відомості" зазначена доплата йому за шкідливі умови праці у розмірі 12% з 01 липня 1989 року по 01 листопада 2011 року. Ця доплата і є доплатою за роботу шліфувальником, зайнятого шліфуванням металевих виробів та інструментів абразивними кругами сухим способом. До 21.08.1992 року діючим законодавством не було передбачено обов'язкової атестації робочих місць за умовами праці. Але з 1992 року була передбачена обов'язкова атестація робочих місць за умовами праці і у нього виникла необхідність підтвердити, що у період з 1979 року по 1982 рік, з 1983 року по 1986 рік та з 1993 року по 2000 рік працював на посаді шліфувальника 2-6 розрядів, зайнятого шліфуванням металевих виробів та інструментів абразивними кругами сухим способом (позиція 14.12а-3е) перебував саме він та саме на мього виписані табелі робочого часу та особових рахунків на заробітну плату з 1983 року по 1986 рік та з 1993 по 2000 рік і довідки Вінницького національного аграрного університету від 07 лютого 2014 року № 60, № 62, № 67, № 67-а обґрунтовано та законно видані для обчислення пенсії на підставі особових рахунків, виписані на нього. Просить встановити факт, що має юридичне значення, про те, що в лицьових рахунках працівників експериментального наладочного віділу за 1983 рік, за 1984 рік, за 1985 рік, за 1986 рік, в особових рахунках працівників інституту за 1993 рік, за 1994 рік, за 1995 рік, за 1996 рік, за 1997 рік, за 1998 рік, за 1999 рік, за 2000 рік в яких прізвище імя по батькові зазначено як [PERSON] дійсно мова йде про [PERSON], [INFO]. Крім того, встановити факт, що має юридичне значення, про те, що довідка №60 від 07.02.2014 року, довідка №62 від 07.02.2014 року, довідка №67 від 07.02.2014 року, довідка №67-а від 07.02.2014 року, видані Вінницьким національним аграрним університетом дійсно видані на ім'я [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали із наведених у ній підстав та просять заяву задовольнити. Крім того, пояснили, що в заяві прохання щодо визначення стажу роботи та щодо призначення пенсії заявником не заявляються. Заявник просить встановити лише факти, що мають юридичне значення, вважають, що в даному випадку немає спору про право, встановлення фактів необхідне для подальшого звернення до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з питання призначення пенсії. Іншим шляхом виправити допущені в документах помилки неможливо. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці - Павич О.С. в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви та пояснила, що відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Пленум Верховного Суду України звертає увагу, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як випливає із заяви [PERSON] встановлення факту пов'язане із наступним вирішенням спору про право, а саме заявник зазначає, що для призначення пенсії ним були подані до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці всі необхідні документи, проте у призначенні пенсії відмовлено через недостатність пільгового стажу. Заявник [PERSON] зазначає, що однією із причин неможливості зарахування до пільгового стажу періодів його роботи є те, що Державним Вінницьким проектно-конструкторським технологічним інститутом та Вінницьким національним аграрним університетом не виконано вимог щодо атестації робочих місць. Тому в подальшому встановлення юридичного факту буде пов'язане із вирішенням спірного питання щодо призначення пільгової пенсії за віком по Списку №2. Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Просить в задоволенні заяви відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що із заявником знайомий із 1972 року, оскільки вони разом працювали у Вінницькому державному проектно-конструкторському технологічному інституті.. Йому відомо, що заявник працював шліфувальником у Вінницькому державному проектно-конструкторському технологічному інституті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що із заявником знайома із 1979 року, їй відомо, що заявник працював шліфувальником у Вінницькому державному проектно-конструкторському технологічному інституті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що що із заявником знайомий із 1970 року, оскільки вони разом працювали у Вінницькому державному проектно-конструкторському технологічному інституті.. Йому відомо, що заявник працював шліфувальником у Вінницькому державному проектно-конструкторському технологічному інституті, а після реорганізації працював шліфувальником Науково-дослідного проектно-конструкторського технологічного інституту Вінницького національного аграрного університету до 2013 року. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Як вбачається із копії паспорта заявника, виданого 06.11.1996 р. Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області [PERSON] народився 09.11.1958 року в м. Вінниці. Як вбачається із свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] в графі батько зазначено [PERSON], в графі матір [PERSON]. Відповідно до рішення комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 06.03.2014 року №20, [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за Списком №2 в зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. З копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 29.01.1979 року був зарахований на посаду шліфувальника 2 розряду експериментально-наладочного відділу державного Вінницького проектно-конструкторського технологічного інституту. В подальшому був переведений на посаду шліфувальника 6 розряду. 27.04.2012 року в зв'язку з реорганізацією інституту звільнений по переводу до Вінницького національного аграрного університету. 28.04.2012 року переведений шліфувальником 6 розряду механічної дільниці експериментального виробництва Науково-дослідного проектно-конструкторського технологічного інституту Вінницького національного аграрного університету. 01.07.2013 року звільнений із займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з ліквідацією інституту. З особових карток заведених за місцем роботи заявника вбачається, що прізвище, ім'я, по батькові заявника в них зазначене як [PERSON]. Як вбачається з лицьових рахунків працівників експериментально - налагоджувального віділу за 1983 рік, за 1984 рік, за 1985 рік, за 1986 рік та в особових рахунках працівників за 1993 рік, за 1994 рік, за 1995 рік, за 1996 рік, за 1997 рік, за 1998 рік, за 1999 рік, за 2000 рік Вінницького державного проектно-конструкторського технологічного інституту, в лицьових рахунках прізвище, ім'я по батькові працівника, який займав посаду шліфувальника зазначено як [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з довідки №467 від 29.10.2013 року, довідки №468 від 29.10.2013 року, довідки №469 від 29.10.2013 року дані довідки видані Вінницьким національним аграрним університетом на ім'я [PERSON]. В довідках, зокрема зазначено, що він працював у Науково-дослідному проектно-конструкторському технологічному інституті Вінницького національного аграрного університету на посаді шліфувальника 6 розряду механічної дільниці експериментального виробництва та зазначено розмір його заробітної плати за період з 1979 р. по 2000 р. Як вбачається з довідки №60 від 07.02.2014 року, довідки №62 від 07.02.2014 року, довідки №67 від 07.02.2014 року, довідки №67-а від 07.02.2014 року, дані довідки видані Вінницьким національним аграрним університетом на ім'я [PERSON] та [PERSON]. В довідках, зокрема зазначено, що він працював у Науково-дослідному проектно-конструкторському технологічному інституті Вінницького національного аграрного університету. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 6 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 256 ЦПК України передбачений перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку. Відповідно до п. б ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз'яснень, які містяться у п. п.1, 2, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. При вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. При вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема: - відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу. При розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд критично оцінює пояснення представника заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо того, що встановлення факту пов'язане з вирішенням спору про право, оскільки заявникові було відмовлено в призначенні пенсії за Списком №2 в зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та що для підтвердження трудового стажу встановлено інший порядок, з наступних підстав. Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. В судовому засіданні встановлено, що заявник не може використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, не відповідають записам у паспорті та в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Під час судового розгляду справи заявником не заявлений спір про право, прохання щодо визначення стажу роботи та щодо призначення пенсії заявником не заявляються, заявник зазначає, що встановлення фактів необхідне для подальшого звернення до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з питання призначення пенсії, іншим шляхом виправити допущені в документах помилки неможливо. Суд зазначає, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливе оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи викладене суд не вбачає, що у даній справі встановлення факту пов'язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право та приходить до висновку, що підстав для залишення заяви без розгляду немає. За таких обставин суд вважає, що факт про те, що в лицьових рахунках працівників експериментально - налагоджувального віділу за 1983 рік, за 1984 рік, за 1985 рік, за 1986 рік та в особових рахунках працівників за 1993 рік, за 1994 рік, за 1995 рік, за 1996 рік, за 1997 рік, за 1998 рік, за 1999 рік, за 2000 рік Вінницького державного проектно-конструкторського технологічного інституту, в яких прізвище, ім'я по батькові заявника зазначено як [PERSON] дійсно мова йде про [PERSON], [INFO] а також факт про те, що довідка №60 від 07.02.2014 року, довідка №62 від 07.02.2014 року, довідка №67 від 07.02.2014 року, довідка №67-а від 07.02.2014 року, видані Вінницьким національним аграрним університетом дійсно видані на ім'я [PERSON], [INFO] підтверджено в судовому засіданні. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved