Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної в результаті ДТП. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 07 червня 2013 року біля 19 години в с.Косаківка Липовецького району Вінницької області, [PERSON], керуючи власним автомобілем “Nissan Navara” державний номер [NUMBER], здійснив зіткнення із належним йому, [PERSON], автомобілем "VOLKSWAGEN CADDY", державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 26 червня 2013 року відповідача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 340 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, яке мало місце 09 червня 2013 року в с. Косаківка, Липовецького району Вінницької області. Згідно висновку № 1090/13-21 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу складеного 25.06.2013 року вартість збитку визначена у розмірі 35 951,97 грн., експертні послуги склали 529,20 грн., відтак загальна сума збитків становить 36481,17 грн. Крім заподіяних відповідачем збитків матеріального характеру, позивач вважає, що йому також заподіяно моральну шкоду, яка на його думку, полягає в тому, що він протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля, перебував у знервованому стані, оскільки даний транспортний засіб коштує великі гроші, які заробляла уся його сім'я. Через що він тривалий час не міг вночі спокійно спати, пошкодження майна - автомобіля, відбулося білого дня, серед односельців, і діяв відповідач умисно, більше шести разів здійснював наїзд в автомобіль. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав нервово відноситися до оточуючого світу, рідних, що призвело до розладу стосунків у родині. Крім того, тривалий час після ДТП йому та близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них взагалі відмовитись, що спричинило йому проблеми з роботою. А через втрату автомобіля, він не міг додатково заробляти кошти, що були пов'язані з переїздом, усе це спричинило зменшення його доходу. А тому, розмір заподіяної моральної шкоди, яку слід компенсувати, з урахуванням емоційних страждань, відновлення його психічного стану, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан його здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо - транспортною пригодою, він оцінив у 10 000 (десять тисяч) гривень, які разом з матеріальною шкодою просив суд стягнути з відповідача, а також усі понесені ним судові витрати. 24.12.2013 року ухвалою суду за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта". В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, що наведені у позовній заяві, просили суд позов задовольнити у повному обсязі, надали згоду на заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні додатково пояснив, що внаслідок ДТП, яке мало місце 09.06.2013 року за участі відповідача [PERSON], в якому було пошкоджено належний йому транспортний засіб, понад три місця він був позбавлений можливості використовувати свій автомобіль в звичному для нього режимі та був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого нормального життя. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи по суті був оповіщений в установленому законом порядку, однак клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Представник співвідповідача ТзДВ "Домінанта" в судове засідання не з'явився, однак в адресованій суду поштовій телеграмі просив суд розгляд справи проводити за відсутності їх представника, розпочавши розгляд справи спочатку. Відповідно до ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи те, що представник співвідповідача ТзДВ "Домінанта" заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, а відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання без поважних причин, суд, зі згоди, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] виданого Липовецьким ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області, [PERSON] являється власником транспортного засобу "VOLKSWAGEN CADDY", пасажирський - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], маса 2055, об'єм двигуна 1968, колір білий, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], рік випуску 2005. Як вбачається із постанови Липовецького районного суду від 26.06.2013 року, [PERSON], [INFO], було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 340 гривень. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що 09.06.2013 року о 19 годині в селі Косаківка Липовецького району, гр. [PERSON], керуючи автомобілем "NISSAN NAVARA" державний номерний знак [NUMBER], допустив зіткнення із автомобілем "VOLKSWAGEN CADDY" державний номерний знак [NUMBER] в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Зазначена постанова суду від 26.06.2013 року набула законної сили. Частиною 4 ст.61 ЦПК України, передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З аналізу норм даної статті слід констатувати преюдиційність обставин, встановлених постановою у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, які відповідно є обов'язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Усі інші обставини, в тому числі розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, повинні бути доведені сторонами, та іншими особами, що беруть участь у справі в загальному порядку. Із здобутих у справі доказів судом встановлено, що згідно висновку № 1090/13-21 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу складеного 25.06.2013 року Київським науково - дослідним інститутом судових експертиз Вінницьке відділення, вартість збитку завданого власнику автомобіля "VOLKSWAGEN CADDY" державний номерний знак [NUMBER] визначена у розмірі 35 951,97 грн., експертні послуги склали 529,20 грн., що доведено актом №1090/13-21 здачі приймання висновку судового експерта від 17.06.2013 року, відтак загальна сума збитків завданих власнику автомобіля "VOLKSWAGEN CADDY" державний номерний знак [NUMBER] внаслідок його пошкодження при ДТП, яке мало місце 09.06.2013 року о 19 годині в селі Косаківка Липовецького району, за участі гр. [PERSON] під час керування автомобілем "NISSAN NAVARA" державний номерний знак [NUMBER], становить 36 481,17 грн. Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ №2368139, який наданий співвідповідачем ТДВ "СТ "Домінанта" на запит суду, страхувальник [PERSON] уклав договір із страховиком - ТДВ "СТ "Домінанта" на строк з 12.12.2012 року до 11.12.2013 року включно. Вказаний договір набрав чинності з початку зазначеного строку його дії, тобто з 12.12.2012 року. Згідно п.7 зазначеного договору, забезпечений транспортний засіб - автомобіль "NISSAN NAVARA" державний реєстраційний номерний знак [NUMBER]; тип - С1; номер кузова [NUMBER]. Страхова сума (ліміт відповідальності на одного потерпілого) - за шкоду заподіяну життю та здоров'ю визначена сторонами в 100 000 (сто тисяч) гривень; за шкоду заподіяну майну - 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень; розмір франшизи - 1000 гривень. Згідно вказаного договору, страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо - транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004, № 1961-IV (далі Закон) з наступними змінами і доповненнями, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Так, стаття 3 Закону встановлює, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого (ст.. 6 Закону). Відповідно до п.1.4. та п.1.7. Закону визначено терміни, які вживаються в наступному значенні: - особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; - забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; Відповідно до п.9.1., п.9.2., п.9.3., п.9.4. статті 9 Закону визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до пункту 1.3 частини першої статті 1 Закону потерпілі - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Судом встановлено, що позивач є особою, якій завдано шкоди майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням забезпеченого транспортного засобу, тобто потерпілим. Згідно з пунктами 22.1, 22.2., 22.3 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.28 цього ж Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, у тому числі: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст.29 Закону). Згідно з пунктом 9 Закону України «Про страхування»: франшиза - це частина збитків, яка не відшкодовується страховиком відповідно до договору страхування. Це означає, що це та сума, яка не виплачується клієнтові або яку клієнт оплачує самостійно при виникненні страхового випадку. Статтею 12 Закону, передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується. Згідно із ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала. З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування майнової шкоди заподіяної йому внаслідок пошкодження транспортного засобу підлягають до відшкодування у повному обсязі в розмірі 36 481, 17 гривень, а тому з урахуванням вище приведених правових норм регулювання предмета спору, суд присуджує до стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" на користь [PERSON] у відшкодування майнової шкоди 35 481 (тридцять п'ять тисяч чотириста вісімдесят одну) гривню 17 коп., а з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування майнової шкоди 1 000 (одну тисячу) гривень. Що ж стосується стягнення моральної шкоди на користь позивача суд виходив із наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. З аналізу чинних норм законодавства, яке регулює порядок відшкодування моральної шкоди слідує, що потерпілому відшкодовується заподіяна йому моральна шкода та якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. В силу ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Наведене узгоджується і з роз'ясненнями, що надані Пленумом Верховного Суду України в постанові „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року із наступними змінами та доповненнями. Судом встановлено, що внаслідок Дорожньо - транспортної пригоди, яка сталась 09.06.2013 року о 19 годині в селі Косаківка Липовецького району, з вини водія [PERSON] через його неправомірні дії, позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає в тому, що він протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля, перебував у знервованому стані. Внаслідок ДТП, за участі відповідача [PERSON], в якому було пошкоджено належний йому транспортний засіб, понад три місця він був позбавлений можливості використовувати свій автомобіль в звичному для нього режимі та був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого нормального життя. З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що моральна шкода завдана позивачеві неправомірними діями винного - [PERSON] є наявною, оскільки встановлено протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, що у відповідності до рекомендацій наданих Пленумом Верховного Суду України у постанові „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року із наступними змінами та доповненнями, є обов'язковими підставами цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди, який слід компенсувати позивачеві, виходячи із завданих винною особою переживань і страждань позивачеві та наслідків, які настали від протиправних дій відповідача, а також ураховуючи вимоги розумності і справедливості, слід визначити в сумі 3 000 гривень, які стягнути з винної особи - [PERSON], відтак позов в цій частині слід задовольнити частково. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується правилами ст.88 ЦПК України, а тому присуджує до стягнення судові витрати пропорційно до задоволеної та відхиленої суми позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, пункту 1.3, 1.4, 1.7. частини першої статті 1ст.6, п.9.1., п.9.2., п.9.3., п.9.4. статті 9 22, 23, 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 9 Закону України «Про страхування», постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», постановою Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року із наступними змінами та доповненнями та

Outcome: partial