Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

11.12.2014 року від Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №003-20160-220911 від 22.09.2011 року в розмірі 5235 грн. 70 коп., та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовної заяви представник ПАТ "Дельта Банк" Духота І.В. вказав, що 22.09.2011 року між ТОВ "Комерційний Банк "Дельта", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №003-20160-220911, за яким позивач, відповідно до п. 1.2 відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, ліміт кредитної лінії у розмірі 100000 грн., випустив та надав Держателю платіжну картку; здійснював обслуговування Держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті. Банк надав Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до умов договору моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідачка станом на 08.10.2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за відповідачкою рахується заборгованість на загальну суму 5235 грн. 70 коп., яка складається: з тіла кредиту - 2941 грн. 95 коп.; прострочене тіло кредиту - 731 грн. 95 коп. ; заборгованості за відсотками - 0 грн. 00 коп.; заборгованості за комісіями - 1561 грн. 80 коп. Представник позивача Духота І.В. у позовній заяві просив задовольнити позов, справу розглянути за відсутністю представника ПАТ "Дельта Банк" та у разі неприбуття в судове засідання відповідачки ухвалити заочне рішення. Належним чином повідомлена відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавала, що дало підстави для судового розгляду справи за її відсутністю. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачки [PERSON] повідомленої належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 22.09.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №003-20160-220911, за яким позивач, відповідно до п. п. 1.2 відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] та надав платіжну картку із встановленням ліміту на суму 100000 грн. (а. с. 3-8). Даними розрахунків, наданих позивачем, підтверджується, що станом на 22.09.2011 року сума заборгованості за вказаним кредитним договором - 5235 грн. 70 коп., яка складається: з тіла кредиту - 2941 грн. 95 коп.; прострочене тіло кредиту - 731 грн. 95 коп. ; заборгованості за відсотками - 0 грн. 00 коп.; заборгованості за комісіями - 1561 грн. 80 коп. (а. с. 9) Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідністю зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму в межах заявлених вимог. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладенням кредитного договору №003-20160-220911 від 22.09.2011 року, та наявності з боку відповідачки [PERSON] невиконаних зобов'язань за вказаним кредитним договором. Будь-яких доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки, або зобов'язання по сплаті нарахованої суми, відповідачкою не надані. Внаслідок порушення відповідачкою умов кредитного договору Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору На підставі викладеного,

Outcome: approved