Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказувала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] До складу спадкового майна ввійшов житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] . З метою оформлення спадщини вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Під час вивчення правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріус повідомив, що вона не зможе оформити спадщину на житловий будинок, так як нею подано в якості документу, що посвідчує право власності на будинок, угоду купівлі - продажу нерухомості, зареєстровану Товарною біржею "Українська" 17 червня 1999 року, реєстраційний № 32460 , та Новомиколаївським БТІ 29 червня 1999 року в реєстровій книзі за № 2. 09 квітня 2019 року державний нотаріус Новомиколаївської державної нотаріальної контори постановою відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок. Як зазначає позивач, оскільки на вищевказаний житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, у встановленому законом порядку зареєстровано право власності, то він був законною власністю померлого [PERSON] , оскільки моментом набуття права власності є державна реєстрація такого права. В позові позивач [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. Сторони в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 09 жовтня 2006 року Сторчівською сільської радою Новомиколаївського району Запорізької області. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 215 від 19 жовтня 2006 року, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у встановлений строк, звернулася його дружина [PERSON] . Вказана заява протягом встановленого строку повернута або скасована не була. Позивач, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, являється спадкоємцем майна померлого першої черги, що підтверджується її свідоцтвом про народження. Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 09 квітня 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок у спадкодавця. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який набрав чинності 03 серпня 2004 року. Згідно ч. 4 ст. 3 вказаного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Пунктами 1.4 - 1.5 частини 1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09 червня 1998 року № 121 (яка діяла на час існування спірних правовідносин), було встановлено, що державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України (населених пунктах, військових містечках, військових частинах, аеропортах, річкових і морських портах, заповідниках, заказниках, на дорогах, полігонах і т.п.). Державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Пунктом 2.1 вказаної інструкції було передбачено, що реєстрація провадиться на підставі правовстановлювальних документів (додаток 1) у такому порядку: а) заявник подає до бюро технічної інвентаризації два примірники правовстановлювального документа (оригінал та копію); б) відповідальний працівник бюро технічної інвентаризації вивчає законність та повноту документів і на підставі їх робить відповідний запис у реєстрову книгу; в) адреса об`єкта, що реєструється, записується в алфавітний журнал адрес (додаток 2); г) прізвище, ім`я та по батькові фізичних осіб - власників нерухомого майна вноситься в алфавітний журнал або картку картотеки власників (додатки 3, 4); ґ) на оригіналі правовстановлювального документа робиться реєстраційний напис (додаток 5). Якщо на правовстановлювальному документі немає місця для реєстраційного напису, то видається реєстраційне посвідчення, яке є невід`ємною частиною такого документа (додаток 6); д) на копії правовстановлювального документа робиться відмітка про реєстрацію з посиланням на реєстровий номер та дату реєстрації; е) до інвентаризаційної справи додається копія правовстановлювального документа, довідка про належність об`єкта нерухомого майна, в якій записується: прізвище, ім`я та по батькові або найменування власника, назва і зміст правовстановлювального документа, число і місяць реєстрації з підписом особи, яка відповідає за реєстрацію. Додатком 1 "Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна" до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, було передбачено, що правовстановлювальними документами, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є, зокрема, договори купівлі - продажу, міни, зареєстровані біржею (п. 9). Матеріалами справи встановлено, що 17 червня 1999 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), було укладено угоду купівлі - продажу житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , яка була зареєстрована товарною біржею "Українська" 17 червня 1999 року за № 32460. Як вбачається з реєстраційного посвідчення, право власності на вищевказаний будинок, на підставі угоди купівлі - продажу від 17 червня 1999 року, Новомиколаївським бюро технічної інвентаризації було зареєстроване за [PERSON] З довідки Новомиколаївського бюро технічної інвентаризації від 29 червня 1999 року, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , належить [PERSON] , на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого товарною біржою "Українська" від 17 червня 1999 року № 32460. Таким чином, судом встановлено, що право власності на вказаний у позові житловий будинок було набуте [PERSON] у встановленому законом порядку. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved