Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі по тексту - позивач, ТдВ «Експрес Страхування») звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.03.2018 між позивачем та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту - договір) предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу "Тoyota land Cruiser 150", державний номер [NUMBER] . 20.12.2018 об 11 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Княжий Затон, 21 [PERSON] , керуючи автомобілем "Тoyota land Cruiser 150", державний номер [NUMBER] під час руху заднім ходом допустила зіткнення з автомобілем "Suzuki Grand Vitara", д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого місце ДТП залишила, чим порушила п.п.2.10 (а), 10.9 ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Постановою Дарницького районного суду від 22.02.2019 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП України. ТдВ «Експрес Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому власнику автомобіля "Suzuki Grand Vitara", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] в розмірі 14056,66 грн., в зв`язку з чим позивач просить стягнути зазначену суму з відповідача в порядку регресу. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2019 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.03.2018 між ТдВ «Експрес Страхування» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту - договір) предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу "Тoyota land Cruiser 150", державний номер [NUMBER] . 20.12.2018 об 11 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Княжий Затон, 21 [PERSON] , керуючи автомобілем "Тoyota land Cruiser 150", державний номер [NUMBER] під час руху заднім ходом допустила зіткнення з автомобілем "Suzuki Grand Vitara", д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого місце ДТП залишила, чим порушила п.п.2.10 (а), 10.9 ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Постановою Дарницького районного суду від 22.02.2019 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Вказана постанова набрала законної сили. Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі договору страхування транспортного засобу АК/7977724 від 15.03.2018, заяви страхувальника, розрахунку суми страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу та страхового акту № 4.19.112-1 від 22.02.2019, позивачем здійснено страхове відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 14056,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЦО01024 від 04.03.2019 (а.с. 27). За змістом ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. А згідно з ч. 1 ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відкшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спрчинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 22.02.2019 відповідач [PERSON] після вчинення ДТП в порушення вимог п. 2.10 (а) залишила місце ДТП. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до позивача, як страховика, перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у розмірі виплаченого відшкодування, а саме у розмірі 14056,66 грн. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення страхового відкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім судового збору позивач просить стягнути витрати на професійну допомогу в розмірі 3000 грн. та витрати пов`язані з залученням експерта в розмірі 6000 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Документи, які б засвідчували факт того, що ТдВ "Експрес Страхування" дійсно понесло витрати на правничу допомогу та на залучення експерта, матеріали позовної заяви не містять. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу та витрат пов`язаних із залученням експерта для проведення експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: approved