overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

07.03.2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], третьої особи - Товарної біржи "Сангай" про визнання договору купівлі-продажу №693 від 28.04.2001 року 3/25 частки домолодіння №16 по вул. Дмітрієва у м. Миколаєві укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований Товарною біржею "Сангай" - дійсним. В судове засідання позивачі не зявились, надали до суду заяи, просили слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, надали згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 28.04.2001 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони був укладений договір купівлі продажу №693 від 28.04.2001 року 3/25 частки домолодіння №16 по вул. Дмітрієва у м. Миколаєві, зареєстрований Товарною біржею "Сангай". Договір купівлі-продажу №693 зареєстрований покупцями 30.05.2001 року в Миколаївському бюро технічної інвентаризації за №3353. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, у якому просив визнати недійсним договір поруки № 700002442-п від 06 грудня 2007 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та [PERSON]. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що в лютому 2014 році [PERSON] надійшла вимога від ПАТ "Альфа-Банк" про дострокове повернення кредиту, що отриманий [PERSON] за кредитним договором № 700002442 від 06 грудня 2007 року на тій підставі, що позивач уклала із ПАТ "Альфа-Банк" Договір поруки № 700002442-П від 06 грудня 2007 року, за яким поручилась відповідати за виконання зобов'язань позичальника - [PERSON] з повернення кредитних коштів, сплати процентів, неустойки. Позивач стверджує, що жодних договорів із відповідачем не укладала, а підпис у Договорі поруки № 700002442-П від 06 грудня 2007 року виконаний не нею. На підставі викладеного позивач звернувсь до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 82). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом посилаючись на наступне. 16.01.2009 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6Ф-09, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 15000,00 грн., а відповідач зобов'язувався повернути кредит, виплачувати проценти за користуванням кредиту, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, 16.01.2009 року [PERSON] уклав з ПАТ "КРЕДОБАНК" договір поруки № б/н. Свої зобов'язання відповідач [PERSON] за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 23.08.2016 р. утворилась заборгованість на загальну суму 49601,11 грн. Так як відповідач своє зобов'язання за договором кредиту не виконує, то на підставі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму боргу та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі також в судове засідання не з'явилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] 16.01.2009 р. було укладено зазначений в позові кредитний договір. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, 16.01.2009 року [PERSON] уклав з ПАТ "КРЕДОБАНК" договір поруки № б/н. Відповідно дост. 553 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В матеріалах справи містяться розрахунки, що свідчать про те, що відповідач [PERSON] порушив умови повернення кредиту, а також умови сплати відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 23.08.2016 р. складає 49601 грн. 11 коп. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України: наслідками порушення боржником зобов'язання є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі ст. 88 ЦПК України суд, вважає можливим покласти на відповідачів також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання дійсним договору міни квартири [ADDRESS], що був укладений між [PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON]. та ПрАТ "Миколаївмолоко" 02.04.1996 року та посвідчений на Біржа Нерухомості "Едвайс-Консульт" за №19. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали. Представник відповідача до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнав та просив про їх задоволення. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процессу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 02.04.1996 року сторони уклали договір міни, за умовами якого [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. обміняли квартиру [ADDRESS] яка належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло №02135, оформленого Управлінням по вирішенню житлових проблем Виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів 15.03.1996 року, зареєстрованого в ММБТІ 01.04.1996 року за №17377, на квартиру [ADDRESS], яка на належала на праві власності підставі договору купівлі - продажу від 17.02.1996 року, зареєстрованого на Південній товарній біржі за реєстровим №3654, зареєстрованого в ММБТІ 29.02.1996 року за №18197, ПрАТ "Миколаївмолоко". Договір посвідчений на Біржа Нерухомості "Едвайс-Консульт". Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідач передав позивачам квартиру[ADDRESS] а вони, в свою чергу, передали останньому [ADDRESS] Як вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 11.07.2014 року, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 581, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] Згідно листа ММБТІ від 29.08.2014 року №2-4244 станом на 28.12.2012 року право власності на [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим, оскільки право власності на предмет договору зареєстроване за покупцями. Тому слід визнати дійсним договір міни квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS] що був укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ПрАТ "Миколаївмолоко" 02.04.1996 року та посвідчений на Біржі Нерухомості "Едвайс-Консульт" за №19. Таким чином вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

17 липня 2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося в суд з даним позовом. В заяві послалося на те, що відповідач є споживачем їх електричної енергії, а тому зобов'язаний споживати її належним чином, через прилад обліку та своєчасно сплачувати вартість. В порушення "Правил користування електричною енергією для населення", відповідач за місцем свого проживання станом на 10 липня 2014 року має заборгованість за спожиту без оплати електричної енергії на суму 114,12 грн. Які відповідач добровільно не бажає відшкодувати. Просить постановити рішення про примусове стягнення заборгованості та судові витрати за розгляд справи в суді. В судове засідання сторони не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Крім того позовні вимоги підтримує частково у зв'язку з добровільним відшкодуванням відповідачем суми заборгованості та просив стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору за розгляд справи в суді в розмірі 243 грн.60 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав письмову заяву. Позовні вимоги визнала та вжила заходів для погашення заборгованості. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем доказів, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, але частково з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджуються наявними у справі доказами, що відповідач [PERSON], проживає в житловому будинку [ADDRESS]. 24 квітня 2010 року вона уклала з Снігурівською філією ПАТ "Миколаївобленерго" договір про користування електричною енергією. Відповідно до умов договору товариство забезпечує житло відповідача електроенергією, а той належним чином, через прилад обліку, її використовує та своєчасно сплачує вартість спожитої електроенергії не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця. (а.с.4) В порушення вимог "Правил користування електричною енергією для населення" та своїх договірних зобов'язань, відповідач станом на 10 липня 2014 року має заборгованість за спожиту без оплати електричну енергію в сумі 114,12 грн. Яку добровільно не бажає відшкодувати позивачу. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав Договір про користування електричною енергією, особистий рахунок [NUMBER] який відкритий на ім'я відповідача. Після звернення позивача до суду з позовом відповідач добровільно погасив заборгованість позивачу за спожиту але не оплачену електроенергію в сумі 114,12, але не відшкодував судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок за подання позову до суду. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим та підлягають задоволенню, але частково. В частині стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиту електроенергію суд залишає без задоволення. Оскільки відповідач добровільно погасив заборгованість до постановлення рішення у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України Суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок за розгляд справи в суді.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

17 липня 2014 року Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості оплати за обліково спожиту електричну енергію на суму 396грн.26коп. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] на договірних засадах є побутовим споживачем електроенергії, що постачається філією Снігурівського району, за адресою проживання її в [ADDRESS]. У відповідності до умов договору та п.20 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою КМУ №1357 від 26 липня 1999 року, споживач електроенергії зобов'язаний здійснювати оплату за спожиту електроенергію не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця. Згідно даних лицьового рахунку, відповідачкою безоплатно спожито електричної енергії на суму 396грн.26коп., заборгованість виникла за період з лютого 2014 року по червень 2014 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачка позовні вимоги визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідачка за адресою проживання в [ADDRESS], як побутовий споживач, 14 березня 2013 року уклала з філією Снігурівського району ПАТ "Миколаївобленерго" договір про користування електроенергією та прийняла зобов'язання оплати спожитої електроенергії до 10 числа кожного місяця, що слідує за звітним. На підтвердження суду надано договір №43104201 (а.с.4). За лицьовим рахунком одержувача електроенергії №43104201 за нею рахується заборгованість з лютого 2014 року за наступної часткової сплати, на 10 липня 2014 року - 396грн.26коп. (а.с.3). Таким чином, відповідачка не виконала прийняте зобов'язання про оплату за діючими тарифами спожитої електроенергії за даними обліку та допустила безоплатне споживання у порушення п.20 "Правил користування електричною енергією для населення". У добровільному порядку заборгованість не сплачує, платежі не надійшли і на час розгляду справи у суді. Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають з зобов"язувального права. В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків - ст.611 ЦК України. За ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, на захист права енергопостачальної компанії, яке порушено відповідачем в частині забезпечення виробничої діяльності платежами за надану споживачеві електроенергію, внаслідок безоплатного споживання. За ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить до стягнення розмір судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви згідно платіжного доручення №322 від 14 липня 2014 року на суму 243грн.60коп. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

АТ "Державний ощадний банк України" звернувся до суду із зазначеним позовом та просить стягнути із [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором №1784-0108 від 12.09.2018 р., яка станом на 23.02.2021 р. становить 88635,87 грн. Вимоги обгрунтовують тим, що 12.09.2018 р. [PERSON] уклав з ПАТ "Ощадбанк" в особі територіально відокремленого відділення №10018/0108 філії -Сумське обласне управління АТ "Ощадбанк" договір про споживчий кредит №1784-0108. Відповідно до п.2.2 договору , кредит надано в загальному розмірі 92000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 11.09.2023 р. Згідно п.п.2.4.1, п.2.4 договору, за користування кредитом позичальник зобов"язаний сплатити банку відповідну плату в розмірі 56% річних, процентна ставка є фіксованою. Однак, станом на 23.02.2021 р. умови договору [PERSON] не виконувались і утворилась заборгованість на суму 88635,87 грн. з яких: 67423,01 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); 12370,32 грн. заборгованість за процентами; 1039,49 грн. пеня; 4416,30 грн інфляційні витрати за несвоєчасне погашення основного боргу; 787,44 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів; 2202,50 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 396,81 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, що і змусило звернутись з позовом до суду. Представник позивача АТ "Державний ощадний банк України" Пилипенко О.В. в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст. 206 ч. 4 ЦПК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. ст. 526, 1054-1057 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] У вересні 2018 р., після спливу строку для прийняття спадщини, позивач випадково знайшла у квартирі платіжну картку ПАТ КБ "Приватбанк" та укладені між спадкодавцем та ПАТ КБ "Приватбанк", ПАТ "Державний ощадний банк України" договори банківських вкладів та договори на обслуговування платіжних карток, у зв'язку з чим виникла потреба отримати свідоцтво про право на спадщину. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позов. Представник позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення по справі прийняти за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. [INFO] помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вкладів у ПАТ КБ "Приватбанк (договір №SAMDNWFD0071511508101 від 14.03.2017 р. та № SAMDNWFD0071511508101 від 02.10.2017 р.) та коштів за договорами у ПАТ "Державний ощадний банк України" №88642 за банківським продуктом "Національна картка" від 05.06.2012 р. та №403996 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 27.04.2015 р. Спадкова справи після смерті [PERSON], померлого 24.02.2018 р. не заводилась, що підтверджується повідомленнями приватного нотаріуса ММНО Боненко Т.Л. Відповідно до ст. 1261, 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. За такого, позов підлягає задоволенню на підставі ст.1261, 1272, 1268-1270 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа Тернопільська Універсальна товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним. Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що він виконав умови договору, проте даний договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Товарної біржі "Тернопільська Біржа нерухомості" у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив наступне. 27.06.1998 року між [PERSON] (Покупець) та [PERSON] (Продавець) укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Договір зареєстровано на Товарній біржі "Тернопільська біржа нерухомості" відповідно до біржового контракту №97 від 27.06.1998 року за реєстраційним №97. Як встановлено, сторонами було виконано істотні умови цього договору. Згідно ст.153 ЦК 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" договори укладені та зареєстровані на біржі нотаріальному посвідченню не підлягають. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, але якщо вони домовилися щодо усіх істотних умов, які підтверджуються письмовими доказами і відбулося повне його виконання суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору та виконано їх, відповідно до чинного на час укладення договору законодавства його нотаріальне посвідчення не було обов'язковим, тому з метою захисту прав позивача слід визнати цей договір дійсним, позов задовольнити.

Outcome: approved