Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Державного закладу "Луганський державний медичний університет" " про стягнення заробітної плати, яка належала спадкодавцеві в якому вказала ,що згідно контракту №780 від 10 квітня 2014 року Міністерство охорони здоров,я України призначило [PERSON] на посаду ректора Державного закладу "Луганський державний медичний університет" строком з 10.04.2014 року по 10.04.2019 року. [INFO] року [PERSON] помер. Відповідно до наказу МОЗ України №202-0 від 22.12.2014 року, у зв,язку зі смертю [PERSON] контракт №780 від 10 квітня 2014 року був припинений [INFO] року. На момент смерті [PERSON] йому не була виплачена заробітна плата за щорічну основну відпустку в липні - серпні 2014 року тривалістю 56 календарних днів. Сума заборгованості по заробітній платі щорічної основної відпустки за липень- серпень 2014 року відсутня, оскільки бухгалтерська документація знаходиться на тимчасово окупованій території України і отримати її немає можливості. Восени 2014 року їй, від свого чоловіка- [PERSON] стало відомо, що сума заборгованості за невикористану відпустку складає 25500 гривень. Оскільки вона є дружиною покійного [PERSON], то має право на невиплачену заробітну плату, яка належала спадкодавцеві. Просить стягнути з відповідача на її користь не сплачену заробітну плату [PERSON] за щорічну основну відпустку за період липень-серпень 2014 року тривалістю 56 календарних днів у розмірі 25500 гривень. У судовому засіданні представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог в якій зазначено, що на підставі діючого законодавства, професор, ректор [PERSON] мав право на щорічну відпустку у 56 календарних днів. Цей факт підтверджується особовою карткою № 138 з ДЗ «ЛДМУ». Згідно з зазначеною особовою карткою, за 2013 рік [PERSON] не використав 5 календарних днів щорічної відпустки. У 2014 році [PERSON] використав тільки 17 календарних днів щорічної відпустки. У зв'язку з тим, що [PERSON] не допрацював повний календарний рік, у 2014 році він мав право на відпустку строком у 54 календарних дні. Отже, на підставі зазначеної особової картки [PERSON], він має право на компенсацію за невикористану відпустку, а саме: за невикористані 37 календарних днів відпустки за 2014 рік та 5 днів за 2013 рік, а всього 42 календарних дні. Згідно з діючим законодавством компенсація за невикористану щорічну відпустку виплачується працівнику на момент звільнення, а не у термін виконання його функціональних обов'язків. На момент смерті [PERSON], йому не була виплачена компенсація за щорічну основну відпустку. Згідно останнього звіту Пенсійного фонду України, сума нарахувань за останню щорічну основну відпустку тривалістю 17 календарних днів, яку було оформлено згідно Наказу № 02\\281 від 05.06.2014, склала 7 487 гривень 65 копійок. Отже , виплата відпускних за один день склала 440 гривень 45 копійок (нараховано). Згідно з діючим законодавством сума відпускних та виплати компенсації за невикористану відпустку нараховується аналогічно. Таким чином, нарахована компенсація за невикористану щорічну відпустку в 42 календарних дні складає 18 498 гривень 90 копійок. Просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку [PERSON] тривалістю 42 календарних дні у розмірі 18498 гривень 90 копійок. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав,пояснив,що відповідно до наказу МОЗ України № 875 від 21.11.2014 р. Державний заклад „Луганський державний медичний університет"до завершення терористичної операції на території Донецької та Луганської областей тимчасово проводить свою діяльність на території підконтрольній Україні за адресою: Луганська область,м.Рубіжне,вул.Будівельників,32. До відділу кадрів Державного закладу"Луганський державний медичний університет" від ректора [PERSON] не було надано необхідний пакет документів для поновлення на роботі за новою юридичною адресою.Фактично ,ректор [PERSON] не працював за новою юидичною адресою закладу ні дня, оскільки весь час знаходився на лікарняному. Всі лікарняні листи були оплачені ,ці виплати отримала позивач. Оплатити невикористану щорічну відпустку [PERSON] неможливо оскільки вся бухгалтерська документація залишилися на тимчасово окупованій території. Тому ,навіть невідомо,чи мав право позивач на відпустку такою тривалістю оскільки відповідно до Закону України „Про відпустки" керівник навчального закладу має право на відпустку тривалістю 28 робочих днів.Якщо ж він одночасно виконує в цьому закладі педагогічну роботу обсягом не менше 1/3 частини відповідної річної норми,то тоді він має право на відпустку тривалістю 56 робочих днів. Якщо [PERSON] дійсно займався педагогічною діяльністю ,то документація,яка може підтвердити цей факт також знаходиться на тимчасово окупованій території. При таких обставинах позовні вимоги є необгрунтованими,а тому не можуть бути задоволені. Заслухавши сторони, дослідивши докази, матеріали справи, суд вважає необхідним залишити позов без задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивача, [PERSON] (свідоцтво про смерть- а.с.21; копія свідоцтва про одруження-а.с.33). Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка ,що підтверджується свідоцтвом про праов на спадщину(а.с.43). [PERSON] з 10.04.2014 року обіймав посаду ректора Державного закладу "Луганський державний медичний університет" за контрактом (контракт а.с.8-16; копія наказу- а.с.17). У зв,язку з хворобою ректора Державного закладу "Луганський державний медичний університет" [PERSON], виконання обов,язків ректора Державного закладу "Луганський державний медичний університет" було покладено на проректора з науково-педагогічної роботи Державного закладу "Луганський державний медичний університет" професора. Ійоффе І.В.(наказ-а.с.17). Наказом від 22.12.2014 р.(а.с.18) було припинено роботу [PERSON] на посаді ректора в зв"язку зі смертю. Відповіднодо наказу Міністерства охорони здоров"я України № 875 від 21.11.2014 р.(а.с.87) встановлено,що до завершення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей Луганський державний медичний університет тимчасово проводить свою діяльність за адресою: м.Рубіжне,вул.Будівельників,12. Відповідно до службової записки начальника відділу кадрів Державного закладу "Луганський державний медичний університет"(а.с.88) [PERSON] в списках працюючих за новою юридичною адресою ДЗ"ЛДМУ" не значиться. [PERSON] перемістився з окупованої території в місто Сватове Луганської області 10.12.2014 р.,що підтверджується довідкою № 930002265 від 10.12.2014 р.,виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Сватівського району Луганської області(а.с.44). Відповідно до звіту про суми заробітної плати Пенсійного фонду України щодо [PERSON].(а.с.82,83) [PERSON] було нараховано в червні 2014 р. відпускні в сумі -4494,5 грн. за липень 2014 р.,та відпускні в сумі 3083,15 грн. за червень 2014 р Відповідно відповіді на запит суду Рубіжанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціальногог страхування з тимчасової втрати працездатності (а.с.79) 23.10.2015 р. було переведено 36822,50 грн. за заявою- розрахунком Державного закладу"Луганський державний медичний університет" в рахунок оплати лікарняних листів [PERSON] Сторони не заперечували,що дану суму по лікарняним листам було отримано [PERSON] Відповідно до положень ст.60 ЦПК України,кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.6 Закону України"Про відпустки ,керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам надається щорічна основна відпустка тривалістю до 56 календарних днів у порядку, затверджуваному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 346 від 14 квітня 1997 року „Про затвердження порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 робочих днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти" керівним, педагогічним, науковим і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів щорічна основна відпустка повної тривалості, визначеної в додатку до цього Порядку, у перший та наступні роки надається у період літніх канікул незалежно від часу прийняття їх на роботу. Відповідно до п. 1 ст.IV вказаного Додатку мають право на щорічну відпустку тривалістю 56 днів -ректор, директор, завідувач, директор (завідувач) філіалу; проректор (заступник директора), діяльність якого безпосередньо пов'язана з навчально-виховним або науковим процесом; вчений секретар, декан факультету, завідувач: відділення, аспірантури (інтернатури, ординатури), докторантури, виробничої практики, що одночасно виконують в цьому вищому навчальному закладі, закладі післядипломної освіти, професійно-технічному навчальному закладі педагогічну роботу обсягом не менш як 1/3 відповідної річної норми . Відповідно до ст.60 ЦПК України,докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не бере до уваги посилання представника позивача на те,що [PERSON] мав 37 календарних днів невикористаної відпустки за 2014 рік та 5 днів невикористаної відпустки за 2013 рік оскільки доказів цьому не надано,як не надано і доказів того ,що він займався педагогичною роботою обсягом не менше 1/3 відповідної річної норми. Із поданих представником позивачем штатного розпису на 2014 р. та табелів обліку використання робочого часу на кафедрі ортопедії,травматології та ЛФК за січень 2014 р.- липень 2014 р. не вбачається ,що ректор [PERSON] займався педагогічною роботою обсягом 1/3 відповідної річної норми (а.с.84,85). Таким чином докази того,що [PERSON] мав право на щорічну відпустку тривалістю 56 календарних днів відсутні ,як відсутні докази того,що [PERSON] мав 37 днів календарних днів невикористаної відпустки за 2014 рік та 5 днів невикористаної відпустки за 2013 рік. Суд вважає необхідним також зазначити,що розрахунок середньоденної оплати відпускних ,зроблений позивачем на підставі даних Пенсійного фонду про нарахування відпускних за червень,липень 2014 року не є вірним оскільки такий розрахунок повинен відповідати постанові Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року ,якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати. Суд бере до уваги,що загальновідомим фактом є проведення на території Луганської області Антитерористичної операції. Відповідача повідомлено про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 1201513058000033 за заявою Державного закладу "Луганський державний медичний університет" про те,що на початку вересня 2014 року невідомі особи заволоділи матеріальними цінностями,в особливо великих розмірах,що знаходилися в будівлі Державного закладу "Луганський державний медичний університет",розташованої за адресою: м.Луганськ,кв.50-річчя Оборони Луганська,1-Г(повідомлення від 14 березня 2015 року). Тому пояснення представника відповідача про те,що на даний час вся документація навчального закладу залишилася на окупованій території відповідають дійсності. Таким чином ,представник позивача не довів належними, допустимими і достовірними доказами порушення прав позивача щодо відмови у виплаті їй ,як спадкоємцю після смерті її чоловіка [PERSON] компенсації за невикористану щорічну відпустку. Отже, позов не підлягає задоволенню за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed