Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача суду у своїй позовній заяві зазначив, що Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов'язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Боржнику виставлялись рахунки відповідно до тарифів на теплову енергію і гаряче водопостачання які установлені: рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про упорядкування тарифів на послуги теплопостачання в місті Кривому Розі» № 584 від 13 серпня 2008 року, опалення за 1 Гкал - 245 грн., гаряче водопостачання (при наявності приладу обліку за 1 куб. м.) з вересня по квітень - 13,69 грн., з травня по серпень - 11,24 грн., гаряче водопостачання (при відсутності приладів обліку на 1 мешканця на місяць з травня по вересень - 38,78 грн.. з жовтня по квітень - 47,23 грн., за період з 01.09.2008р. по 01.01.2011р., а з 01.01.2011 р. затверджено постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14.12.2010 р., тариф на теплову енергію для населення - 224,58 грн. за 1 Гкал (без ПДВ). Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» виконуючи свої обов'язки, постійно поставляло теплову енергію у вигляді централізовану опалення та гарячого водопостачання, але відповідач у порушення ст. 67,68.162 Житлового Кодексу України, ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в повному обсязі оплату за отримані послуги не вносив, внаслідок чого його заборгованість за період з 01.06.2011 р. по 01.07.2013 року склала 2348 гривень 60 копійок. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу , на підставі якої 27 грудня 2013 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу було видано судовий наказ № 2-н/212/2547/2013. Але і підставі ст. 105-1 ЦПК України, за заявою боржника, судовий наказ 03 березня 2014 року було скасовано. Тому позивач просив суд постановити рішення яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за теплову енергію та гаряче водопостачання в розмірі 2348 гривень 60 копійок. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» витрати по сплаті судового збору у розмір 243 гривні 60 копійок. Представник позивача Левченко К.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі , посилаючись на зазначені вище обставини справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що відповідно до статті 11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори. На момент пред'явлення вимог та станом на 15 січня 2015 року договір на постачання теплової енергії між ним та позивачем не укладався. На підставі статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно статті 21 цього ж Закону покладається обов'язок на виконавця-надавача послуг підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг, у вигляді постачання теплової енергії, з визначенням предмету договору; обсягу, режиму і строків виконання послуг; вартістю послуг; порядку розрахунку; якістю послуг; прав та обов'язків відповідальності сторін, в порушення зазначеної норми Закону КПТМ "Криворіжтепломережа" договір не підготувало і із ним не укладало, що є підтвердженням відсутності його вини у несплаті теплової енергії, яку позивач не міг йому надати технічно, так як у районі КРЕС послуги надає Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" з яким у нього укладений відповідний договір. У нього з позивачем відсутні будь-які правові відносини, таким чином вимоги позивача незаконні, необґрунтовані, не підлягають задоволенню, відсутні правові підстави для стягнення з нього заборгованості по оплаті за теплову енергію. Судом в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі мешкає у квартирі [ADDRESS], та не сплачує у повному обсязі комунальні послуги за опалення та гаряче водопостачання, тому сума заборгованості за період з 01 червня 2011 року по 01 липня 2013 року складає 2348 гривень 60 копійок. Суд, вислухавши сторони, та дослідивши матеріали цієї цивільної справи, вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» повинні бути задоволенні у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 Житлового кодексу Української РСР, громадяни зобов'язані додержувати правил користування жилими приміщеннями. Згідно зазначених правил, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 р. №572 Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У п.5 ч.3 сг.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р.. плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Згідно ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Згідно наданих позивачем письмових доказів доведено той факт що Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» в період з 01 червня 2011 року по 01 липня 2013 року здійснювало постачання теплової енергії в помешкання квартири [ADDRESS] в якій мешкає відповідач у справі [PERSON] та фактично користувався наданою послугами з гарячого водопостачання та опалення через приєднану мережу наданими позивачем. Відповідно до загальних положень про правочин на відповідача покладається обов'язок по сплаті наданих йому послуг постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу, у зв'язку з чим було відкрито особистий рахунок на ім'я [PERSON] № [NUMBER] для проведення оплати послуг позивача. В порушення вимог вищезазначених норм закону відповідач своєчасно не вносив плату за надані йому послуги тому за період з 01 червня 2011 року по 01 липня 2013 року за ним рахується заборгованість по сплаті послуг з гарячого водопостачання та опалення яка складає 2348 гривень 60 копійок, що підтверджено письмовими доказами, саме, - довідкою про заборгованість, довідкою про проживання відповідача у вказаній вище квартирі, витягом з фінансово-лицьового рахунку, та іншими матеріалами справи. Також суд дійшов висновку що твердження відповідача про те що йому не надавались послуги з гарячого водопостачання та опалення підприємством позивача оскільки він не укладав письмовий договір із позивачем, і в нього укладено договір про надання послуг з Державним підприємством «Криворізька теплоцентраль» не відповідає дійсності. Оскільки станом на період виникнення заборгованості відповідача перед підприємством позивача постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню здійснювало Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа». В даному випадку недотримання письмової форми договору між підприємством позивача та відповідачем про постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу не має наслідком його недійсність оскільки даний вид договору є публічним, та за своєю природою є фактично договором приєднання, проживаючи в квартирі в якій наявна мережа з централізованого опалення мешканці житла споживають послуги з гарячого водопостачання та опалення, та згідно до закону несуть обов'язок по сплаті спожитої послуги, тому позов повинен бути задоволений у повному обсязі.

Outcome: approved