Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 14459,49 гривень заборгованості за кредитним договором № 003-22003-200413 від 20 квітня 2013 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача вказує на те, що 20 квітня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, викладеній у заяві до Банку. Відповідно до кредитного договору Банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття карткового рахунку [NUMBER] та встановлення ліміту Кредитної лінії в сумі 10000 гривень. Обслуговування Карткового рахунку здійснюється Банком відповідно до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. До підписання Пропозиції (Заяви) відповідачка була ознайомлена у письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту та зобов'язалася на виконання умов кредитування щомісячно погашати заборгованість і сплачувати відсотки, визначені у Тарифах. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, відкрив картковий рахунок [PERSON], видав платіжну картку та встановив ліміт кредиту на картковому рахунку в розмірі 10000 гривень. Станом на 02 липня 2014 року відповідачка свого кредитного зобов'язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 14459,49 гривень. Позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи наявне клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, повторно в судове засідання не з'явилася та не повідомила про можливість розгляду справи у її відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача у своєму клопотанні не заперечував щодо заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки, та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданої заяви представника позивача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами виникли кредитні зобов'язання, які регулюються параграфом 2 Глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20 квітня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ "Комерційний Банк "Дельта") та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 003-22003-200413 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, викладеній у заяві до Банку. Відповідно до кредитного договору Банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття карткового рахунку [NUMBER] та встановлення ліміту Кредитної лінії в розмірі 10000 гривень. Відповідно до умов кредитного договору позичальник сплачує кредитору проценти за користування кредитом, виходячи зі ставки 0,0001 % на рік. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] та встановив ліміт Кредитної лінії в розмірі 10000 гривень. За період прострочення виконання зобов'язання станом на 02 липня 2014 року у відповідачки перед позивачем склалася заборгованість у розмірі 14459,49 гривень (5173,01 гривень заборгованість за тілом кредиту, 4826,99 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4459,49 гривень заборгованість за відсотками). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи порушення відповідачкою умов укладеного між сторонами кредитного договору № 003-22003-200413 від 20 квітня 2014 року, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 243,60 гривень, підтвердженні платіжними дорученням № 68964764 від 26 серпня 2014 року підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved