Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , встановивши заходи тимчасового обмеження його прав з покладенням на нього терміном на 6 місяців - заборонити [PERSON] перебувати в місці їх спільного проживання за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань до 100 метрів до місця її проживання, роботи, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що [PERSON] є її колишнім чоловіком. Він систематично вчиняє по відношенню до неї психологічне насильство, що виявляється в тому, що перебуваючи в нетверезому стані, [PERSON] постійно погрожує їй фізичним насильством, ображає її, що призвело до того, що вона боїться за свою небезпеку, відчуває емоційну невпевненість. Оскільки заявниця відчуває нездатність захистити себе, а тому потребує захисту в протидії домашнього насильства з боку заінтересованої особи, зазначене стало підставою для звернення до суду із вказаною заявою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] в суді заперечував проти задоволення вимог заявника про винесення відносно нього обмежувального припису. Відповідно до приписів ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступного. 23 листопада 1991 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №94, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області 07 жовтня 2015 року. 04 травня 2020 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області ухвалено рішення у цивільній справі №479/398/20 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Станом на 14 травня 2020 року вказане судове рішення не набрало законної сили. Відповідно до положень ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". З урахуванням нормативних положень ч.2 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" заявники відносяться до переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Згідно даних довідки Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області №1340 від 06 травня 2020 року місце проживання заявника та заінтересованої особи зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Власником вказаного житлового будинку є [PERSON] , що підтверджується даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14475911, виданого Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації 08 травня 2007 року. Постановою судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2019 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу. Із змісту вказаної встановлено, що 18 червня 2019 року о 21.30 год., [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ображав свою дружину - [PERSON] нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Згідно положень п.3, п.6, п.7, п.8 ч.1, ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Положеннями ч.2 ст.26 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст.350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, визначених положеннями п.4, п.5 ч.2 ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". На підставі положень ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: approved