Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

03 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Донецька з позовом до Державного підприємства „Дзержинскьвугілля", третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровському районі м. Донецька про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю працівника при виконанні трудових обов'язків. Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що 06 лютого 2012 року на відокремленому підрозділі „Шахта „Північна" державного підприємства „Дзержинськвугілля" через вибух метаноповітряної суміші стався груповий нещасний випадок. Під час даного нещасного випадку був травмований, і внаслідок отриманих термічних опіків із залученням 70-79% тіла, [INFO] помер батько позивача [PERSON] [INFO], який працював начальником дільниці підземним ВП "Шахта "Північна" державного підприємства "Дзержинськвугілля". Смерть батька завдала позивачу значні душевні та моральні страждання, на тривалий час порушився звичайний життєвий уклад позивача, що призвело до негативних наслідків. На теперішній час, після майже двох років з дня нещасного випадку, позивач відчуває певне пригнічення та й надалі не може зміритися зі смертю батька. Просив суд першої інстанції стягнути з державного підприємства „Дзержинськвугілля" на його користь у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 100 000,00 грн. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 09 квітня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства "Дзержинскьвугілля", третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровському районі м. Донецька про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю працівника при виконанні трудових обов'язків частково задоволені. Стягнуто з Державного підприємства "Дзержинськвугілля" на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 20000 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. З вказаним рішенням суду не погодився відповідач - Державне підприємство "Дзержинськвугілля" та оскаржив його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення порушив норми матеріального та процесуального права. Просить апеляційний суд рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 09 квітня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. З вказаним рішенням суду не погодився позивач - [PERSON] та оскаржив його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував суттєві обставини справи. Просить суд апеляційної інстанції рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 09 квітня 2014 року змінити та стягнути з Державного підприємства "Дзержинськвугілля" на його користь у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 100000,00 грн. В судове засідання апеляційного суду позивач [PERSON] не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограммою, зареєстрованою в журналі телефонограмм № 2 за № 1715 (а.с. 100). Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Державного підприємства "Дзержинськвугілля" слід задовольнити частково, апеляційну скаргу [PERSON] слід відхилити з наступних підстав. Пунктом 4 частини 1 статті 309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Судом першої інстанції встановлено, що позивач [PERSON] є сином загиблого на виробництві [PERSON]. 06.02.2012 року у відокремленому підрозділі Шахта "Північна" державного підприємства "Дзержинськвугілля" через вибух метаноповітряної суміші стався груповий нещасний випадок. Під час даного нещасного випадку був травмований, і внаслідок отриманих термічних опіків із залученням 70-79% тіла, [INFO] помер батько позивача [PERSON] [INFO], який працював начальником дільниці підземним ВП "Шахта "Північна" державного підприємства "Дзержинськвугілля". Висновок суду першої інстанції про те, що смерть [PERSON] настала внаслідок джерела підвищеної небезпеки, власником якої є відповідач, є законним і обгрунтованим. Частиною 2 статті 153 КЗпПУ передбачено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Частиною 5 статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини 2 статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно з частиною 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 частини 2 вищевказаної статті передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. У зв'язку зі смертю [PERSON] внаслідок групового нещасного випадку на виробництві завдано моральну шкоду позивачу, яка полягає у душевних, психічних стражданнях, почуття туги та самотності, оскільки постраждалий був батьком [PERSON]. Моральні страждання позивача у зв'язку зі смертю батька, викликали певні зміни у його житті, чим порушують звичайний уклад життя. Доводи апеляційної скарги Державного підприємства "Дзержинскьвугілля" про те, що жодних доказів, що підтверджують обставини, на які посилається позивач, не додані до матеріалів справи та відомі лише зі слів позивача та його родини, не заслуговують на увагу, оскільки смерть [PERSON] внаслідок нещасного випадку, який трапився на виробництві підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] копією трудової книжки, актом № 7 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 07.03.2012 року, актом спеціального розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5, довідкою про причину смерті (а.с. 8-11, 12-19, 20-42, 43, 44). Крім того, пунктом 1 частини 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не доведені докази, які б підтверджували розмір шкоди, не заслуговують на увагу, оскільки суд в повній мірі врахував роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п. 9 постанови №4 від 31 березня 1995 року (з наступними змінами та доповненнями) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" про те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд навів в рішенні відповідні мотиви. Доводи апеляційної скарги позивача про те, що визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував всі суттєві обставини справи, не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції врахував конкретні обставини справи, засади розумності, виваженості і справедливості. Апеляційний суд не бере до уваги також інші доводи апеляційної скарги позивача, оскільки суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які уклалися між сторонами і дав їм належну правову оцінку. Виходячи із встановлених судом обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивача. Проте, суд першої інстанції невірно стягнув з Державного підприємства "Дзержинськвугілля" на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 грн., оскільки частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору підлягає зміні. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Outcome: partial