Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась в суд із позовом, яким просила стягнути із [PERSON] на її користь за ремонт пошкодженого транспортного засобу (вартість матеріального збитку з урахуванням зносу пошкоджених елементів) у розмірі - 44 822,55 грн., та 1 500,00 грн.- послуг оцінювача, всього: 46 322, 55 грн. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 23 жовтня 2017 року суддею Кіровського районного суду міста Кіровоград Петровим Р.І. ухвалено рішення, яким визнано винним громадянина [PERSON] у скоєнні дорожньо -транспортної пригоди, що сталася 09 вересня 2017 року по вулиці Героїв України міста Кропивницького, за участі автомобілів ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , за кермом якого перебував останній та «Тойота», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить їй на правах приватної власності. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди її автомобіль отримав значні механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність винної особи на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА». У відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), а саме: п.п 1.7. статті 1 Закону «... забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована ...» та статей 22, 29. 33 - 34, на підставі наданих нею та винною особою у дорожньо -транспортні пригоді документів звернулась до страховика із відповідною заявою про здійснення страхового відшкодування. На даний час жодного повідомлення та відповіді від ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» не отримала. В приватній розмові отримала відповідь, що нібито страховик нарахував їй страхове відшкодування в розмірі близько 25 000,00 грн., хоча згідно звіту № 133/17 від 21 вересня 2017 року сума матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Тойота Камрі», державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 44 822,55 грн. На даний час пошкоджений автомобіль відновлено за власний рахунок, будь-яких коштів від відповідача не отримувала. Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Вважає, що згідно звіту про оцінку автомобіля від 21 вересня 2017 року за № 133/17, [PERSON] повинен сплатити кошти за ремонт пошкодженого транспортного засобу (вартість матеріального збитку з урахуванням зносу пошкоджених елементів) в розмірі 44 822,55 грн., також 1 500,00 грн. за визначення вартості матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу, всього: 46 322,55 грн. Тому, з посиланням у прохальній частині позовної заяви на норми статей 979, 988, 1187 ЦК України, просила стягнути із [PERSON] на її користь заявлену шкоду ( а.с. 40-44). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2018 року, позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які представник позивача усунув. Згідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 травня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача- Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" страхову справу по ДТП, яка сталася 09 вересня 2017 року (а.с. 47-48). У червні 2018 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, тому у його задоволенні слід відмовити ( а.с. 59). Зазначив, що позовні вимоги не підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Згідно звіту про оцінку автомобіля від 21 вересня 2017 року № 133/17 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ТОYОТА Саmrу, державний реєстраційний № [NUMBER] складає 44 822 грн. 55 коп. Вказаний звіт складений суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] Верховним Судом України у Листі «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011 року роз`яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми встановленої висновком авто товарознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. У статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено поняття судової експертизи - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. У ч. 1 ст. 102 ЦПК України зазначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Згідно ст.10 України «Про судову експертизу» судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Звіт про оцінку автомобіля від 21 вересня 2017 року № 133/17 не можна вважати висновком експерта, а суб`єкт оціночної діяльності не являється експертом у розумінні чинного законодавства України, а отже, даний звіт не є належним та допустимим доказом, який визначає розмір завданого збитку власнику пошкодженого автомобіля. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що може бути витрачена на відновлення транспортного засобу. Так, у листі ТДВ «СТ ДОМІНАНТА» вих. № 3262 від 05.12.2017 р. зазначено, що на підставі розрахунку Страховика, виконаного за допомогою програми AUDATEX згідно всіх вимог чинного законодавства вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу ТОYОТА Саmrу, державний реєстраційний № [NUMBER] складає 25 493,76 грн. Отже, позивачем не доведено належним чином, що нею понесені фактичні витрати на відновлення автомобіля, а відтак позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні 30.05.2019 року представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві, в подальшому, після оголошеної перерви, на електронну адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги не визнав, у їх задоволення просив відмовити, після оголошеної перерви, також надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що дійсно він проводив оцінку пошкодженого автомобіля за заявою [PERSON] та визначив вартість матеріального збитку згідно методики , ком"ютерної програми. Суд, вислухавши виступи представника позивача, представника відповідача, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню , із наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Разом з тим, однією із засад судочинства, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 09.09.2017 року, о 14-00 год., [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ», д/н [NUMBER] , по вул. Героїв України в м. Кропивницькому, не стежив за зміною дорожньої обстановки та не вибравши безпечної дистанції для руху допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», д/н [NUMBER] , який рухався попереду в попутному напрямку та зупинився, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда у справі №404/6053/17 (провадження 3/404/2812/17) від 23.10.2017 року, яка набрала законної сили 03 листопада 2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення ( а.с. 11 ). Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу ТОYОТА Саmrу, державний реєстраційний № [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 14). Згідно звіту №133/17 про оцінку автомобіля ТОYОТА Саmrу, державний реєстраційний № [NUMBER] станом на 15.09.2017 року від 21.09.2017 року за замовленням [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ТОYОТА Саmrу, державний реєстраційний № [NUMBER] складає- 44 822,55 грн. (а.с. 15-23). Разом з цим, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ», д/н [NUMBER] [PERSON] була застрахована ТДВ "СТ "Домінанта". [PERSON] в листопаді 2017 року звернулась до ТДВ "СТ "Домінанта" із заявою щодо повідомлення нарахованої їй суми виплати, страхового відшкодування по справі ЦВ2017-12920 (а.с. 12). 05 грудня 2017 року за вих. №3262 провідним фахівцем Управління врегулювання збитків ТДВ "СТ "Домінанта" у відповідь на лист [PERSON] повідомлено, що на підставі розрахунку страховика, виконаного за допомогою програми AUDATEX згідно всіх вимог чинного законодавства вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу ТОYОТА Саmrу, державний реєстраційний № [NUMBER] складає 25 493,76 грн. Полісом №АМ/0531788 передбачена франшиза розміром 1 000,00 грн. Таким чином сума страхового відшкодування становить 24 493,76 грн. (а.с. 13). [PERSON] 12 грудня 2017 року звернулась до генерального директора МТСБУ із заявою, якою просила вжити дієвих заходів та вирішити питання щодо здійснення перерахунку страховиком ТДВ "СТ "Домінанта" суми страхового відшкодування (а.с. 9). 17 січня 2018 року за вих.№4.2-10/1605 начальником відділу правового забезпечення Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) повідомлено, що розглянуто звернення [PERSON] стосовно зволікань ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» у здійсненні страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/ 0531788. З наданої інформації та копій документів вбачається, що [PERSON] подано до ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» заяву про страхове відшкодування 07.11.2017. Таким чином, на дату подання нею звернення до МТСБУ та його розгляду ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» не порушено встановлені законодавством строки для прийняття рішення по справі. Водночас інформовано, що відповідно до п. 36.7 ст. 36 Закону, рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено у судовому порядку. Враховуючи зазначене, у випадку незгоди з прийнятим страховиком рішенням, у тому числі щодо визначеного розміру страхового відшкодування, спір між нею та ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» може бути вирішений у судовому порядку (а.с. 10). Разом з цим, МТСБУ на сайті 03.07.2018 року проінформовано про втрату ТДВ »СТ «ДОМІНАНТА» статусу асоційованого члена. Звернено увагу, що з 02 липня 2018 року компанія втратила право укладати договори ОСЦПВВНТЗ. Всі договори, що укладені страховиком до припинення членства в МТСБУ, продовжують діяти до закінчення їх строку дії. Підставою для втрати страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ стала заборгованість понад два місяці по сплаті відрахувань до Фондів МТСБУ. Припинення ТДВ «СТ "ДОМІНАНТА" членства в МТСБУ не звільняє страховика від виконання зобов`язань за укладеними раніше договорами ОСЦПВВНТЗ (а.с. 189). Так, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Відповідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Згідно статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц дійшла правового висновку про те, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому потерпілий реалізує право на отримання відшкодування шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, суб`єктом, який має задовольнити вимогу позивача, є ТДВ «СТ «Домінанта». Під час розгляду вимог потерпілої особи про відшкодування збитків, завданих внаслідок настання страхового випадку, страхова компанія повинна бути залучена до участі у справі в якості відповідача (співвідповідача), а не третьої особи, чого в ході розгляду даної справи виконано не було. Доказів на підтвердження неможливості отримання страхового відшкодування з ТОВ «Домінанта» у повному обсязі позивач, її представник не надали. ТзОВ «СТ «Домінанта» не відмовляло позивачу у виплаті страхового відшкодування, позивач не реалізував своє право про стягнення страхового відшкодування у судовому порядку . Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів п 37.3 статті 37 Закону, незадовільне фінансове становище страховика не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, як і не звільняє від цього обов`язку і припинення членства в МСТТБУ ( п. 52.5 статті 52 Закону). Виходячи з правового висновку Верховного Суду, який є обов`язковим та те, що позивачем не отримано відмову у виплаті страхового відшкодування від страховика ТДВ «СТ «Домінанта», а відразу пред`явлено вимогу до [PERSON] , що суперечить вимогам чинного законодавства, а відтак, суд вважає, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити. За таких обставин, звернення [PERSON] до суду з позовними вимогами до [PERSON] є передчасними. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, № 63566 / 00, § 23, Європейського суду з прав людини , від 18 липня 2006 року ). Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed