Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

У позовній заяві позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 його заробітку (доходів), починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.12.2015 року. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час із сином проживає окремо від відповідача, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку. Отримувана допомога по догляду за дитиною є незначною. В силу вимог ст.84 СК України має право на утримання чоловіком як батьком дитини. Проте в добровільному порядку надавати таку матеріальну допомогу відповідач не бажає, хоча має таку можливість, оскільки є особою молодого віку, здоровим чоловіком, інших утриманців не має, працює майстром лісу в ДП "Любомльське лісове господарство", де отримує заробітну плату в розмірі 5-6 тисяч гривень. Провадження в справі відкрито ухвалою від 27.08.2019 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали з примірником матеріалів позову 09.09.2019 року. У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.12.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що доводиться копією свідоцтва серії [NUMBER] . Довідкою відділу ЦНАП виконкому Любомльської міської ради від 22.07.2019 року стверджено, що дитина сторін проживає з матір`ю, позивачем [PERSON] , по [ADDRESS] . Із цієї ж довідки ЦНАП та інформації Головненської селищної ради від 31.07.2019 року встановлено, що відповідач зареєстрований і проживає по [ADDRESS] . Згідно з копією наказу відділу освіти Любомльської райдержадміністрації від 18.09.2017 року № 316/1-К позивачу [PERSON] , як завідувачу Городненського ДНЗ, надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.09.2017 року по 16.07.2020 року. З використанням системи КП "Д-3" встановлено, що 05.07.2019 року Любомльським районним судом виданий судовий наказ про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Частини 2, 4 статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); 3) здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Наявність перших двох чинників об`єктивно доводиться письмовими доказами у справі. Існування третього чинника у позовній заяві позивач доводить тим, що відповідач є молодою, здоровою особою, інших утриманців не має, працює майстром лісу в ДП "Любомльське лісове господарство", де отримує заробітну плату. При цьому, відповідач у добровільному порядку їй матеріально не допомагає, у зв`язку із чим звернулась до суду з даним позовом. У частині 1 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.2 ст.12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач, будучи належним чином обізнаним із пред`явленням до нього цього позову, відзиву на нього не подав, хоча мав таку процесуальну можливість, а відтак не заперечив і не спростував викладених у ньому доводів і обставин. У зв`язку із цим суд не вбачає підстав вважати відповідача матеріально неспроможним сплачувати аліменти на утримання дружини у заявленому нею розмірі і визначений спосіб. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти на одного з подружжя за рішенням суду присуджуються від дня подання позовної заяви. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved