Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення з відповідача на його користь аліментів , на утримання малолітнього [PERSON] , не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є рідним дідом малолітнього [PERSON] , а відповідач є батьком зазначеної малолітньої дитини . [PERSON] , народився [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] . Відповідач більше чотирьох останніх років проживає окремо від сина, взагалі не бере участі у його вихованні, не відвідує його, не цікавиться його долею, розвитком, станом здоров`я. Після смерті матері дитини, [PERSON] , відповідач не забрав дитину до себе на виховання. Розвитком дитини, її вихованням займається позщивач та хрещена мати. У зв`язку з чим позивач просив позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] та стягнення аліментів на його користь в розмірі, який передбачено законом щомісяця, а саме у розмірі не меншому, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом та до досягнення дитиною повноліття. 18.03.2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя, позовну заяву [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: Управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 06.04.2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя, позовну заяву [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: Управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Представник третьої особи - Балюра Р.С. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити з урахуванням висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час і дату слухання справи, проте у відкрите судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.12.2013 року, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №996. (а.с.35). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 05.06.2014 року Приморським відділом ДРАЦС ММУЮ у Донецькій області, батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] . (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24.07.2019 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] виданого 27.09.1984 року, батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.34). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконує свої батьківські обов`язки з догляду за дитиною, а саме не займається вихованням та створенням належних умов життєдіяльності дитини, його життям не цікавиться, жодної участі в утриманні та вихованні не приймає. Згідно інформації Центру первинної медико-санітарної допомоги № 4 м. Маріуполя, [PERSON] спостерігається в амбулаторії № 4 з серпня 2014 року. Батько дитини свої обов`язки не виконує. (а.с.19). Згідно психолого-педагогічної характеристики КДНЗ "Ясла-садок №63 "Джерельце" Маріупольської міської ради, [PERSON] відвідує КДНЗ "Ясла-садок №63 "Джерельце" Маріупольської міської ради, з 03.03.2019 року. Дитина відвідує інклюзивну групу закладу дошкільної освіти систематично. Дитиною опікується хрещена мати - [PERSON] , та її рідна сестра [PERSON] . Вони цікавляться успіхами дитини та приймають активну участь в житті групи. Батько хлопчика не бере участі у вихованні сина, садочок не відвідує. (а.с.18). Дитина постійно проживає в родині хрещеної, [PERSON] , та [PERSON] , які піклуються про нього, займаються його лікуванням, повністю матеріально утримують та створили всі необхідні умови для повноцінного розвитку дитини. Після встановлення дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, родина [PERSON] має намір встановити над ним опіку, та матиме змогу здійснювати будь-який інший її соціальний захист. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 30.06.2020 року - комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.67-68) Всі вищевказані факти свідчать про байдуже ставлення відповідача до своєї малолітньої дитини і небажання в подальшому піклуватися про нього та приймати участь у його вихованні, неможливість надання дитині належного виховання, неможливість виконувати свої батьківські обов`язки в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 150, 155, 157 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р., роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Таким чином, суд вважає, що наведені докази як кожен окремо, так і в своїй сукупності свідчать про невиконання [PERSON] батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини, а також про ухилення мати від виконання своїх обов`язків. Разом з тим, ст. 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також ч. 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька та інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, з урахуванням матеріального становища сторін, приймаючи до уваги, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у суду відсутні, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача , слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved