Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач 01.10.2019 року звернувся до суду з цим позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь 10 353,73 грн. шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначають, що 02.08.2016 року між позивачем та ТОВ «Украгроком» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу Renault, р.н. [NUMBER] . 28.11.2016 року на автотрасі Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля та автомобіля Peugeot, р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої застрахований транспортний засіб отримав технічні пошкодження. Вказана ДТП сталася внаслідок порушення ПДР [PERSON] . Позивачем було сплачено за відновлюваний ремонт Renault, р.н. [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 41 950,28 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ «СГ «ТАС», то у червні 2017 року позивач звернувся до страхової компанії винуватця ДТП з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу і отримали страхове відшкодування з урахуванням зносу автомобіля у розмірі 31 596,55 грн. Тому суму збитків у розмірі 10 353,73 грн., не відшкодовану на дату подання позову, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. У відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 100 000 грн., тому позивач неправомірно звернувся з позовними вимогами до винної особи в межах страхового ліміту. Відповіді на відзив станом на 27.11.2019 року до суду не надійшло. У судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. В заяві представник позивача просив судове засідання проводити без його присутності, позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. 02.08.2016 року між позивачем ПАТ «Страхова компанія «АРКС» (з 20.06.2019 року змінено найменування з «Страхова компанія «АХА Страхування») та ТОВ «Украгроком» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу Renault, р.н. [NUMBER] (а.с. 26-32). 28.11.2016 року на автотрасі Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault, р.н. [NUMBER] та автомобіля Peugeot, р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої застрахований транспортний засіб отримав технічні пошкодження. Причиною ДТП стало порушення правил дорожнього руху [PERSON] . Вказане підтверджується копіями довідки про ДТП від 28.11.2016 року, постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/3453/16-п від 21.12.2016 року, що набрала законної сили 04.01.2017 року (а.с. 10-11). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2188718 від 01.02.2017 року та умов договору страхування № 231а6к5 від 02.08.2016 року, розмір страхового відшкодування склав 41 950,28 грн., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 304 812 від 02.02.2017 року (а.с. 9, 12). На момент пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] була застрахована відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПАТ СГ «ТАС» згідно полісу АК/4908464 від 16.09.2016 року, яким встановлено ліміт відповідальності у розмірі 100 000 грн. та нульова франшиза (а.с. 36-37). Позивач звернувся до ПАТ «СГ «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування щодо події ДТП 28.11.2016 року і остання 23.08.2017 року виплатила страхове відшкодування з урахуванням зносу замінених складових у розмірі 31 596,55 грн. ПАТ «Страхова компанія «АРКС» у липні 2018 року звернулося до [PERSON] з вимогою про стягнення залишку боргу, який підлягає оплаті винуватцем ДТП у розмірі 10 353,73 грн., проте на сьогодні спір не врегульовано у добровільному порядку (а.с. 8). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані положеннями Цивільного кодексу України про страхування, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «Про страхування». Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування"). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України "Про страхування"). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Такі висновки висловлені ВП ВС у постанові від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц. Таким чином, оскільки розмір страхового відшкодування не перевищує розміри ліміту страхової суми згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому позовні вимоги до [PERSON] як винуватця ДТП є безпідставними. Спір щодо розміру страхового відшкодування виник між позивачем та страховою компанією відповідача, який може бути вирішений у порядку господарського судочинства. Відтак встановлені підстави для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed