Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в обґрунтування якого вказав, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АМ/5142878. 15.03.2019 року відповідач керуючи забезпеченим автомобілем, здійснив зіткнення з автомобілем Skoda державний номер [NUMBER] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.04.2019 року відповідача визнано винним у настанні даної ДТП та окрім того, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідач на момент вказаної ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння. До позивача звернувся власник пошкодженого транспортного засобу Skoda державний номер [NUMBER] з метою виплати страхового відшкодування. На виконання своїх зобов`язань позивачем було виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу Skoda державний номер [NUMBER] страхове відшкодування у сумі 9\~221, 36 грн. Відповідно до підпунктів «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Посилаючись на вказану норму, зазначив, що до позивача в порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача на суму 9\~221, 36 грн., яка була виплачена позивачем як страхове відшкодування згідно полісу АМ/5142878. У зв`язку із чим, представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на їх користь суму страхового відшкодування у розмірі 9\~221, 36 грн., та витрати пов`язані з оплатою професійної правової допомоги у розмірі 4000, 00 грн. 04.12.2019 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують та просять про їх задоволення, проти ухвалення по справі заочного рішення суду не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, у тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду про його виклик, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 15 березня 2019 року [PERSON] о 13 год. 20 хв. в м. Києві на вул. Маршала Тимошенка, 12 (біля електроопори №80), керуючи автомобілем марки "Chevrolet", державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Skoda", державний номер [NUMBER] , який рухався (зупинився) попереду, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. п. 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. 15 березня 2019 року [PERSON] о 13 год. 30 хв. в м. Києві на вул. Маршала Тимошенка, 12, керував автомобілем марки "Chevrolet", державний номер [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу для визначення вмісту алкоголю у видихуваному повітрі "Drager Alcotest 6820" (результат тесту 0,31 проміле). Вказані обставини встановлені постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.04.2019 року, відповідно до якої, [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 25, 45-47). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Транспортний засіб марки "Chevrolet", державний номер [NUMBER] , на момент вчинення ДТП був застрахований у ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно полісу № [NUMBER] , строк дії з 22.09.2018 року по 21.09.2019 року (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки "Skoda", державний номер [NUMBER] , транспортний засіб зареєстрований за [PERSON] (а.с. 26). 18.03.2019\~року [PERSON] та 19.03.2019 року [PERSON] звернулися до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 12-13, 20-21). 18.03.2019 року [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 40). Позивач, розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля прийняв рішення про відшкодування шкоди у розмірі 9\~221, 36 гривень, що підтверджується розрахунком страхового відшкодування та страховим актом № ЦВ/19/1226 від 26.04.2019 року (а.с. 51-52). 26.04.2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виплачено [PERSON] грошові кошти у розмірі 9\~221, 36 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 748 від 26.04.2019 року (а.с. 53). Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до статі 933 ЦК України передбачає перехід до страховика прав до страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Відповідно до підпунктів «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» виплачено страхове відшкодування за укладеним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь страховика виплаченої суми, як з особи відповідальної за заподіяння шкоди який керував під час скоєння ДТП транспортним засобом у стані алкогольного. Щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. На підтвердження\~вимог щодо\~стягнення витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~позивачем надано\~витяг з\~договору про\~надання правової\~допомоги від\~14.05.2019\~року укладеного\~між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та Адвокатським бюро «Грідін і Партнери», завдання доручення № 7 від 19.06.2019 року, акт здачі-прийому наданих послуг згідно завдань - доручень № 7 до договору від 14.05.2019 року, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги по страховій справі, страхувальник [PERSON] , постраждала особа [PERSON] від 13.11.2019 року, платіжне доручення № 8479 від 20.06.2019 року згідно якої позивачем сплачено гонорар адвокату у розмірі 4 000, 00 грн., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд також враховує роз`яснення пункту 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України в своїй постанові № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно із якими розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Отже, дослідивши розрахунок суми гонорару за надану адвокатом правову допомогу й кількість годин витраченого часу, кількість та тривалість судових засідань, проведених по даній справі, враховуючи співмірність виконаної роботи та винагороду за таку роботу, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. 00 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved