Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.09.2016 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права володіння та користування, про усунення перешкод у користуванні права власністю, в якій позивач просить суд: - визнати за нею право володіння та користування 43/100 частинами будинку під літ. «Б» згідно технічного паспорту у домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5; - усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження 43/100 частинами будинку під літ. «Б» згідно технічного паспорту у домоволодіння за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5, шляхом заборони [PERSON] встановлювати особисті лічильники електропостачання, водопостачання у вказаний будинок, здійснювати його реконструкцію або капітальний ремонт. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона [PERSON] є співвласником домоволодіння за адресом: м. Одеса, провулок Ковалевського, будинок № 5. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.06.2003 року їй належить 1/18 частини домоволодіння, на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 17.05.2012 року - 3/8 частини домоволодіння, тобто разом вона є власником 43/100 домоволодіння. Позивач зазначила, що відповідач та треті особи є іншими співвласниками домоволодіння на підставі відповідних документів. Домоволодіння знаходиться в приватної спільної часткової власності співвласників, складається з двох житлових будинків під літерами згідно до техпаспорту «А», «Б» та інших допоміжних приміщень. Між співвласниками на протязі тривалого часу існує порядок фактичного користування домоволодінням. Будинок під літерою «Б» був усіма співвласниками визначений, як будинок загального користування у відповідності до їх часток у праві власності. В 2016 році відповідач заявив про те, що у нього з'явились підстави вважати будинок під літ. «Б» виключно його приватною власністю та про свій намір здійснити у ньому реконструкцію, виділити його в окрему одиницю та здійснити приватизацію прилеглої земельної ділянки. Він почав проводити до спірного будинку нову лінію електропостачання, намагається встановити окремі лічильники водопостачання та електропостачання, відкрити власні особові рахунки для сплати житлово-комунальних послуг, та підготовлюється до початку ремонтно-будівельних робіт. Така ситуація не влаштовує позивача, як власника найбільшої частки домоволодіння та відповідно й будинку під літ. «Б». Позивач зазначила, що відповідач [PERSON] наполягає, що його право власності на будинок літ. «Б», нібито має якісь документальні підстави, однак позивач впевнена, що таких документів або немає, або вони отримані відповідачем неправомірно, без узгодження з іншими співвласниками, оскільки позивач ніколи не укладала правочини, за якими мала би втратити своє право на будинок під літ. «Б». У звязку з чим позивач була вимушена звернутись з цим позовом до суду. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] будучи не згодним з позовними вимогами [PERSON] надав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про встановлення порядку користування житловим будинком та усунення перешкод у користуванні, в якій просив суд: встановити порядок користування житловим будинком під літ. «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5, виділивши у користування [PERSON], [INFO], житловий будинок під літерою «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5; зобовязати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON], [INFO], у користуванні житловим будинком під літерою «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5. В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 18.06.2002 року його батьки [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 9/100 частини домоволодіння, посвідченого 18.06.2002 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №3402, який зареєстрований КП "ОМБТІ та РОН" 16.07.2002 р. в книзі 23 доп., на стор.114, за реєстром № 2485, 9/100 частин домоволодіння з господарчими спорудами під номером п'ятим, що знаходиться в місті Одесі по провулку Ковалевського, взагалі складений з: А, Б двох житлових кам'яних будинків жилою площею 106,1 кв.м, В, З, С, Ц - сараї, Г - уборна, Д - літня кухня, У - навіс, №2-12 - огорожа, І-IV - мостіння, розташованого на земельній ділянці розміром 1668,0 кв.м. Відповідно до умов договору купівлі-продажу, по заяві власника відчужується з літ. "Б": 6-1 - жила жилою площею 11,2 кв.м, 6-2 - кухня, 7 - сарай, Д - літня кухня. Для надання у нотаріальну контору з метою відчуження частини домоволодіння, [PERSON] була видана КП "ОМБТІ та РОН" довідка-характеристика №4078ф від 17.06.2002 р., в п.2 приміток якої також зазначено, що по заяві власника відчужуються із літери Б: жила 6-1, кухня 6-2, 7-сарай, літня кухня - [PERSON] смерті батьків [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №2-1834, виданого 27.11.2014 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], він - [PERSON], отримав у спадок придбану його батьками, на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу, 9/100 часток домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходяться в м. Одесі по провулку Ковалевського під №5, яке в цілому складається з двох кам'яних житлових будинків, зазначених на схематичному плані під літерами "А", 'Б", загальною житловою площею 106,1 кв.м, та надвірних споруд: "В, З, С" - сараї, "Г" - вбиральня, "Д" - літня кухня, № 1-12 - огорожа, І-IV - мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 1668 кв.м. Посилання [PERSON], на те, що він має намір здійснити в ньому реконструкцію та готується до початку ремонтно-будівельних робіт, та намір виділити його в окрему одиницю та здійснити приватизацію прилеглої земельної ділянки, [PERSON] вважає їх такими, що не відповідають дійсності, є безпідставними, та жодних доказів з приводу цього не надано. [PERSON] також послався на те, що на цей час він фактично не має доступу в житловий будинок під літерою "Б", не може ним користуватись, а тим більше здійснювати в ньому ремонтно-будівельні роботи та реконструкцію, оскільки після смерті його батьків [PERSON] фактично заволоділа житловим будинком під літерою "Б" та користується ним на власний розсуд, в тому числі, без його відома та його згоди, надає його у користування (найм) третім особам. Крім того, [PERSON] чинить перешкоди у переоформленні на нього, як власника майна, житлово-комунальних послуг, про що свідчить подана нею до суду копія заяви в Південний РЕМ ПАО "Одесаобленерго". [PERSON] стверджує, що склалась ситуація, відповідно до якої він не може здійснювати повно і незаперечно свої права щодо користування належним йому майном, у звязку з чим він звертається до суду з зустрічною позовною заявою. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги за первісним позовом, просили суд їх задовольнити, у задоволенні вимог за зустрічним позовом [PERSON] просили суд відмовити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представники в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON], просили суд у їх задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримали та просили суд його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги [PERSON], просила суд відмовити у задоволенні зустрічного позову. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши сторін по справі та їх представників, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши наявні документи в матеріалах справи, суд вважає, позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/18 частка будинковолодіння під №5, по провулку Ковалевського в місті Одесі, яке в цілому складається з двох камяних житлових будівель, означених в схематичному плані літерами: «А», «Б», загальною житловою площею 106,1 кв.м., та надвірних споруд: «Г» - вбиральня, «В», «З», «С» - сараї, «Д» - садовий будинок, «1, 2, 4-11 огородження, І-ІV мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 1668 кв.м., на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 червня 2003 року, виданого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстроване в реєстрі за №6-1637, рішення про державну реєстрацію від 20.02.2008 року. У вказаному договорі зазначено, що самовільно возведені: веранда «б»; садові будинки «Е», «Ч», навіси «У», «Ч1»; сараї «Т», «Х», «О», «К», «Ц», «Л», «М», «Ш» в свідоцтво не включені. Також [PERSON] належить 3/8 частини домоволодіння з господарчими спорудами під №5, що розташоване в місті Одесі по провулку Ковалевського, взагалі складеного з: «А», «Б» - двох житлових камяних будинків житловою площею 106,1 кв.м., «В», «С», «З» - сарай, «Г» - вбиральня, «Д» - літня кухня. «У», «Ч1» - навіс, І-ІV мостіння, 1-12 огорожа, розташованого на земельній ділянці розміром 1668 кв.м., яка передана в користування, на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 17 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №511, рішення про державну реєстрацію від 31.05.2012 року. Судом встановлено, що співвласниками домоволодіння з господарчими спорудами під №5, що розташоване в місті Одесі по провулку Ковалевського, є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Судом також встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу частки домоволодіння від 18 червня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3402, [PERSON] продала, а [PERSON], [PERSON] купили 9/100 часток домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі, складений з: «А», «Б» - двох житлових камяних будинків житловою площею 106,1 кв.м., «В», «С», «З», «Ц» - сараї, «Г» - уборна, «Д» - літня кухня, «У» - навіс, І-ІV мостіння, 2-12 огорожа, розташованого на земельній ділянці розміром 1668 кв.м. У вказаному договорі зазначено, що по заяві власника відчужується з літ. «Б»: 6-1 жила, жилою площею 11,2 кв.м., 6-2 кухня, 7 сарай, Д літня кухня. Надалі помер [PERSON], у звязку з чим, Першою Одеською державною нотаріальною конторою 24 січня 2008 року було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, за реєстровим №7-479, а саме на 9/200 часток вказаного домоволодіння. 17 березня 2014 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 9/100 часток домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Одесі по провулку Ковалевського під №5. 27 листопада 2014 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], [INFO], яка померла 17 березня 2014 року, зареєстроване в реєстрі за №2-1834, а саме на 9/100 часток домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Одесі по провулку Ковалевського під №5, яке в цілому складається з двох камяних житлових будинків, зазначених на схематичному плані під літерами «А», «Б», загальною площею 106,1 кв.м., та надвірних споруд: «В, З, С» - сараї, «Г» - вбиральня, «Д»- літня кухня, №1-12 огорожа, І-ІV мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 1668 кв.м., що належала померлій: 9/200 часток домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 18 червня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3402, 9/200 часток домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Одеською державною нотаріальною конторою 24 січня 2008 року за реєстровим №7-479. Позивач [PERSON] посилається на те, що на підставі її правовстановлюючих вона є співвласником домоволодіння за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5, а тому просить суд визнати за нею право володіння та користування 43/100 частинами будинку під літ. «Б» згідно технічного паспорту у домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно\~зі ст. 1 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України,\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 58 ЦПК України,\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями\~27,\~46 ЦПК України\~передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту\~ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2\~ст. 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст. 356 ЦК України, \~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. На підставі вищевикладених обставинах, суд встановив, що 18 червня 2002 року [PERSON], [PERSON] купили 9/100 часток домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі, складений з: «А», «Б» - двох житлових камяних будинків житловою площею 106,1 кв.м., «В», «С», «З», «Ц» - сараї, «Г» - уборна, «Д» - літня кухня, «У» - навіс, І-ІV мостіння, 2-12 огорожа, розташованого на земельній ділянці розміром 1668 кв.м. У договорі купівлі-продажу частки домоволодіння від 18 червня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3402, було зазначено, що по заяві власника відчужується саме з літ. «Б»: 6-1 жила, жилою площею 11,2 кв.м., 6-2 кухня, 7 сарай, Д літня кухня. Згідно з технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» на домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі від 26.02.2003 року, інвентарний номер 46, літ. «Б» складається з: жилої площі 11,2 кв.м., кухні 4,1 кв.м., веранди (літня кухня) 10,1 кв.м., сараю 2,8 кв.м. Згідно з технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» на домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі від 19.07.2007 року, інвентарний номер 46, літ. «Б» складається з: жилої площі 11,2 кв.м., кухні 4,1 кв.м., веранди (літня кухня) 10,1 кв.м., сараю 2,8 кв.м. Таким чином суд встановив, що за договором купівлі-продажу від 18 червня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3402, [PERSON] та [PERSON] саме придбали та набули право власності на 9/100 часток домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі, а саме на літ. «Б»: 6-1 жила, жилою площею 11,2 кв.м., 6-2 кухня, 7 сарай, Д літня кухня. Надалі після смерті [PERSON] та [PERSON], спадкоємцем яких був [PERSON] прийняв спадщину у вигляді 9/100 часток домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі, яке належало померлим саме на підставі першочергового договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 18 червня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3402, тобто набув право власності в порядку спадкування саме на літ. «Б»: 6-1 жила, жилою площею 11,2 кв.м., 6-2 кухня, 7 сарай, Д літня кухня, яке входить до складу домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Під час розгляду справи, позивачем по справі не було надано до суду доказів та взагалі не заявлялись вимоги щодо оспорювання набуття права власності [PERSON] права власності саме на літ. «Б» в домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5. Також суд зазначає, що [PERSON] не надано до суду доказів на підтвердження своїх посилань стосовно того, що між співвласниками на протязі тривалого часу існує порядок фактичного користування домоволодінням, та будинок під літерою «Б» був усіма співвласниками визначений, як будинок загального користування у відповідності до їх часток у праві власності. У звязку з чим, суд не вбачає підстав для визнання за [PERSON] право володіння та користування 43/100 частинами будинку під літ. «Б» згідно технічного паспорту у домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5, оскільки саме літ. «Б» в домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5, належить [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ч. 1, 2\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Як вже зазначалось, судом встановлено, що [PERSON] після смерті своїх батьків - [PERSON], [PERSON] успадкував майно, яке належало померлим - 9/100 часток домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі, а саме на літ. «Б»: 6-1 жила, жилою площею 11,2 кв.м., 6-2 кухня, 7 сарай, Д літня кухня. У своїх зустрічних позовних вимогах [PERSON] просить суд встановити порядок користування житловим будинком під літ. «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5, виділивши у користування [PERSON], [INFO], житловий будинок під літерою «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5 Слід зазначити, що встановлення такого порядку користування жилим приміщенням під літ. «Б», яке входить до складу домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі є неконкретними, а також згідно з правовстановлюючими документами вказане приміщення належить на праві власності [PERSON], у звязку з чим саме [PERSON] має право на його користування. Щодо вимог позивача [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження 43/100 частинами будинку під літ. «Б» згідно технічного паспорту у домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5, шляхом заборони [PERSON] встановлювати особисті лічильники електропостачання, водопостачання у вказаний будинок, здійснювати його реконструкцію або капітальний ремонт, та вимог [PERSON] про зобовязання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON], [INFO], у користуванні житловим будинком під літерою «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. П.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті\~57, 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Суд зазначає, що позивачем [PERSON] та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] до суду не було надано жодного доказу на підтвердження своїх посилань щодо того, що є реальна небезпека порушення їх права власності чи законного володіння зі сторони один до одного. Позивачем [PERSON] також не підтверджено жодним доказом посилання стосовно того, що [PERSON] має намір здійснити в спірній будівлі під літ. «Б» реконструкцію та готується до початку ремонтно-будівельних робіт, має намір виділити його в окрему одиницю та здійснити приватизацію прилеглої земельної ділянки,. Посилання позивача [PERSON], що [PERSON] має намір встановлювати лічильники, чим порушить її права, як співвласника та це підтверджується копією заяви до ПАТ «Одесаобленерго» від 15.07.2016 року, суд вважає також безпідставними, оскільки з наданої копії заяви [PERSON] від 15.07.2016 року, вбачається лише, що [PERSON] звернулась до ПАТ «Одесаобленерго» з вимогою не здійснювати жодних дій по встановленню відокремленого лічильника на літ. «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5. Доказів, що таке встановлення електролічильника повинно було відбутись, до суду також не надано. Сторонами по справі на підтвердження своїх посилань в цій частині вимог більш жодного доказу надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача [PERSON] та за зустрічним позовом [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed