Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача понесені витрати по виплаті страхового відшкодування. Обґрунтовуючи заявлений по справі позов, позивач зазначив, що 21.05.2013 року відбулося ДТП з вини відповідача. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується довідкою ДАІ та постановою судді. Згідно договору страхування позивачем було відшкодовано потерпілому в ДТП завдані збитки. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути їх з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів за відсутності сторін. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 21.05.2013 року між [PERSON] та позивачем ПАТ " Українська страхова компанія «Гарант-Авто " було укладено договір добровільного страхування автотранспортного засобу №35-09/00009217. У відповідності з даним договором було застраховано автомобіль "Хонда Цівік", державний номерний знак [NUMBER], згідно КАСКО. 11.11.2013 року на Столичному шосе в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Субару», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля «Опель», державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], та автомобіля "Хонда Цівік", державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 03.12.2013 року відповідача визнано винним у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення, оскільки він порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим автомобілем. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена судом при розгляді адміністративних матеріалів, а тому суд вважає доведеним факт скоєння ДТП та вину в його скоєнні саме відповідача. Внаслідок зіткнення автомобілю "Хонда Цівік", державний номерний знак [NUMBER], було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 66 125 грн. 72 коп., що підтверджується звітом автотоварознавчого дослідження. На виконання умов договору страхування, та заяви страхувальника відповідно до страхового акту ПАТ «УСК «Гарант» виплатило страхове відшкодування в сумі 62 999 грн. 27 коп. та витрати за проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 430 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Статтею 1187 ЦК України встановлено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Враховуючи викладене, суд вважає правомірним звернення позивача із вказаним позовом, оскільки саме відповідач зобов'язаний відшкодувати різницю між страховим відшкодуванням сплаченим позивачем своєму страхувальнику та встановленим лімітом відповідальності страхової компанії відповідача. Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на час ДТП була застрахована ПАТ «УПСК» згідно страхового полісу із визначеним розміром франшизи 1000 грн., тому залишок заборгованості відповідача перед позивачем становить 63 429 грн. 27 коп. - 49 000 грн. = 14 429 грн. 27 коп. Письмова претензія позивача відповідачем залишена без розгляду, спір в позасудовому порядку не було врегульовано. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позову ґрунтуються на законі та узгоджуються із наявними у справі доказами. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Сплачені позивачем судові витрати повинні бути відшкодовані йому відповідачем вимог згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved