Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

в березні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення одноразової грошової виплати при звільненні. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював з січня 1992 року на державному підприємстві "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є відповідач, обіймав посаду слюсаря з ремонту устаткування теплових мереж 4р.. Наказом по підприємству АТ «Криворізька теплоцентраль» від 10.09.2018 року був звільнений з підприємства за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію. Позивач зазначає, що між роботодавцем та колективом працівників державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" укладений Колективний договір на 2016-2018 роки. Колективним договором затверджено Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ДП "Криворізька теплоцентраль" Додаток 7. Згідно п. 3.1. Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ДП «Криворізька теплоцентраль», працівники, які звільнилися на пенсію за віком, працюючи в підрозділах підприємства, при стажі роботи на підприємстві не менше 3-х років, надається протягом місяця після звільнення на пенсію одноразова грошова виплата. Враховуючи стаж роботи понад 26 років позивач має право на виплату у розмірі 3,5-х середньомісячних заробітних плат, які відповідачем не виплачені. У зв`язку з його звільненням 10.09.2018р. граничний строк для перерахування йому одноразової виплати сплив 10.10.2018р. на даний час Відповідачем допущено порушення. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь одноразову грошову виплату, передбачену Колективним договором у розмірі 27 842,85 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" Бондаренко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" Богданова О.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач відповідно до наказу № 10-к від 14.01.1992 року прийнятий на роботу слюсарем 3р. по ремонту обладнання теплових мереж цеху по ремонту обладнання Криворізька теплоцентраль ім. Ілліча, правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", що підтверджується також записом в трудовій книжці [NUMBER] та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. Відповідно до наказу №327-к від 10.09.2018 року [PERSON] звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком ст.38 КЗпП України, що також підтверджується копією трудової книжки. Згідно розрахункових листів АТ "Криворізька теплоцентраль" за липень 2018 року та серпень 2018 року встановлено, що середньомісячна заробітна плата за останні два місяці перед звільненням склала 7955,10 гривень, яка розрахована відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року. Статтею 10 Кодексу законів про працю України врегульовано, що колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. Згідно норм ст.13 КЗпП України колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: плати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.). Так, між роботодавцем та колективом працівників ДП «Криворізька теплоцентраль» укладений Колективний договір на 2016-2018 роки, який зареєстрований у Виконкомі Жовтневої районної у місті ради №31 від 18.04.2016 року. Пунктом 3.1. Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ДП (АТ) "Криворізька теплоцентраль", що є Додатком 7 до Колективного договору, передбачено право на матеріальну допомогу яку отримують працівники підприємства при виході на державну пенсію за віком, пенсію на пільгових умовах та безстроковій інвалідності, останнім місцем роботи яких є ДП (АТ) «Криворізька теплоцентраль» при стажі роботи не менше 3-х років, надається протягом місяця після звільнення на пенсію одноразова грошова виплата в розмірі: більше 25 років - 3,5 середньомісячних заробітків. В грудні 2017 року були внесені зміни та доповнення до Колективного договору між роботодавцем та колективом працівників ПАТ (АТ) «Криворізька теплоцентраль» на 2016-2018 роки, які зареєстровані Виконкомом Покровської районної в місті Ради № 61 від 29.12.2017 року. Відповідно до зазначених змін було прийнято, зокрема, нову редакцію пункту 3.1. Розділу 2, який стосується спірних виплат. Однак, вирішуючи спір, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин умови Колективного договору на 2016-2018 року, які зареєстровані Виконкомом Покровської районної в місті Ради № 31 від 18.04.2016 року, виконання якого є обов`язком відповідача, виходячи з наступного. Відповідно до ст 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» усі працюючі, а також щойно прийняті на підприємство працівники повинні бути ознайомлені з колективним договором роботодавцем. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивачу було відомо про внесені зміни до Колективного договору 15.12.2017 року, оскільки він був членом профспілки підприємства та делегатом трудового колективу працівників ПАТ (АТ) "Криворізька теплоцентраль" по внесенню змін та доповнень до колективного договору на 2016-2018 роки у зв`язку з наступними обставинами. Так, згідно довідки № 70 від 04.06.2019 року виданою головою Профспілкового комітету ППО АТ "Криворізька теплоцентраль", [PERSON] був членом Профспілки підприємства у період з 14.01.1992 року по 10.09.2018 року. Як вбачається з представленого суду списку делегатів на конференцію трудового колективу працівників ПАТ "Криворізька теплоцентраль" по внесенню змін та доповнень до колективного договору на 2016-2018 роки від 15.12.2017 року, [PERSON] був включений до даного списку. Однак, суд зауважує, що включення позивача до списку делегатів на конференцію трудового колективу не є належним доказом тієї обставини, що позивач дійсно був присутній на вказаній конференції з приводу внесення змін та доповнень до колективного договору на 2016 -2018 роки та повинен був знати про такі зміни. Інших належних та допустимих доказів про те, що позивачу було відомо про прийняття Змін та доповнень до Колективного договору на 2016-2018 роки від 15.12.2017 року суду не надано. Так, згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області управління обслуговування громадян Покровського відділу обслуговування громадян в м. Кривий Ріг № 985/02-15 від 06.09.2018 року, позивач отримує пенсію за віком з 16.04.2016 року довічно. Відповідно до довідки АТ «Криворізька теплоцентраль» від 25.04.2019 року за вих.№ 1899/05 стаж роботи позивача на момент досягнення ним пенсійного віку для розрахунку суми допомоги, передбаченої п. 3.1 Положення про надання матеріальної допомоги працівникам АТ «Криворізька теплоцентраль» зі змінами, складає 24 роки 03 місяці 2 дні. Відповідно з матеріалів справи вбачається, що право позивача на звільнення з роботи у зв`язку з виходом на пенсію у позивача виникло 16.04.2016 року. Однак позивач таким провом не скористався та продовжував працювати і тільки 10.09.2018 року звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, тобто, на думку суду, стаж роботи позивача [PERSON] складає 26 років 09 місяців. З вищевикладеного встановлено, що вимоги позивача в частині стягнення одноразової грошової виплати у розмірі 3,5 середньомісячних заробітних плат знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Крім цього, слід зазначити, що статтею 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 1 липня 1993 року N6-ХІІ передбачено, що умови колективних договорів і угод укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх підписали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів. Відповідно до ст. 97 Кодексу законів про працю України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Госпрозрахункові підприємства відповідно до ст.15 Закону України «Про оплату праці» самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами, встановлюють умови та розміри оплати праці працівників. Згідно ст.16 КЗпП України, умови Колективного договору, що погіршують порівняно із чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними. Відповідно до наказу № 176 від 16.08.2018 року «Про виплату працівникам, які звільнилися на пенсію за віком чи по інвалідності» головному бухгалтеру Товариства надано розпордження припинити виплати передбачені п. 3.1. Додатку 7 до Колективного договору. Водночас, ч. 2 ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» заборонено вносити до колективних договорів умови, які погіршують становище працівників порівняно з чинним законодавством. Такі умови є недійсними. Аналогічні вимоги передбачені ч. 4 ст. 97 КЗпП України: роботодавець не має права ухвалювати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами, в односторонньому порядку. Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено, що зміни до колдоговору набирають чинності з дня його підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі. Колективний договір, підлягаює повідомній реєстрації в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2013 р. №115 «Порядок повідомної реєстрації галузевих (міжгалузевих) і територіальних угод, колективних договорів». Таким чином, приймаючи в односторонньому порядку рішення про припинення виплат працівникам, які звільнилися на пенсію за віком чи по інвалідності відповідач, на думку суду, діяв поза межами закону та всупереч йому. Заперечуючи проти заявленого позову, відповідач наголошує на тому, що ст. 15 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» не визначено обов`язок роботодавця, а лише рекомендації (можливість) розробляти та запроваджувати Програми підготовки до виходу на пенсію за віком, з зазначеним запереченням відповідача, суд не погоджується. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] пропрацював на підприємстві відповідача більше 26 років, що є єдиною підставою для отримання ним звільненні у зв`язку з виходом на пенсію одноразової допомоги у розмірі 3,5-ти місячної середньої заробітної плати відповідно до умов Колективного договору, що складає 27 842,85 (7955,10х3,5=27 842,85). Суд відхиляє заперечення представника відповідача щодо віднесення одноразової допомоги при звільненні на пенсію до заробітної плати, оскільки це є «іншою заохочувальною виплатою» відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженою Наказом Держкомстату України №5 від 13.01.2004 року, оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до складу заробітної плати входять також інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Outcome: approved