Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз», в якому просила суд: стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування в розмірі 84000,00 грн., а також понесені судові витрати (а.с. 69-74). Вимоги обґрунтовує тим, що 4 квітня 2017 року на проспекті Ватутіна, 8 в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "Мерседес", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля "Мітцубісі" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень та заподіяно матеріальну шкоду. Винуватцем ДТП за постановою суду визнано водія [PERSON] . Вартість завданого збитку автомобілю "Мерседес", державний номерний знак [NUMBER] , становить 73661,80 грн. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "Європейський Страховий Союз". Позивач звернулась до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, однак з незрозумілих причин відповідач не виплатив страхове відшкодування. Отже, позивач вважає, що таким чином відповідач порушує її майнові права, у зв`язку з чим вимушена звернутись зо суду. Представник позивача, в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась; про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістив; відзив на позов не надіслав; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що дійсно позивачці на праві приватної власності належить автомобіль "Мерседес", державний номерний знак [NUMBER] , про що підтверджується копіє свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.15). Під час розгляду справи судом встановлено, що 4 квітня 2017 року на проспекті Ватутіна, 8 в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "Мерседес", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля "Мітцубісі" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам транспортних засобів завдано матеріальних збитків. Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року водія автомобіля "Мітцубісі" державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення (а.с.16). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов?язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 "Совтрансавто - Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Судом встановлено, що згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3289003 від 05.01.2017 року цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , була застраховано ПрАТ "Європейський Страховий Союз" (а.с.17). Ліміт відповідальності згідно вищезазначеного Поліса складає 100 000,00 грн. з франшизою у розмірі 0,00 грн. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи ( ч.1 ст.22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом (п.3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування"). У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). З наявних у матеріалах справи доказів, вбачається, що 04 квітня 2017 року позивачка подала до страхової компанії повідомлення про ДТП (а.с. 18), а 5 травня 2017 року позивачка [PERSON] подала до ПрАТ "Європейський Страховий Союз" заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.23). Відповідно до п 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов?язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Сторона відповідача не надала суду доказів, що нею виконані зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3289003 від 05 січня 2017 року укладеного з [PERSON] і таких доказів в ході судового розгляду не здобуто. Таким чином, сторона відповідача не спростувала доводів позивача про невиплату страхового відшкодування, чим порушила права позивача на виплату страхового відшкодування. Згідно висновку вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ № 248/4-17 від 14 квітня 2017 року складеного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку заподіяного позивачці внаслідок ДТП від 04 квітня 2017 року становить 27 150, 70 грн., а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - 63 663, 06 грн., коефіцієнт зносу 0,70, а ринкова вартість автомобіля "Мерседес" - 73 661, 80 грн. Доводи позивача про те, що вартість матеріального збитку становить 73 661, 80 грн. судом до уваги не приймаються, оскільки згідно Висновку вартості матеріального збитку це ринкова вартість автомобіля на момент ДТП, а не вартість заподіяної шкоди. Положення ст. 992 ЦК України визначають, що в разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов?язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до ст. 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч. 1 ст. 624 ЦК України). Оскільки, страховою компанією порушено строки виплати страхового відшкодування, ПрАТ «Європейський Страховий Союз» повинно сплатити [PERSON] пеню за весь час прострочення виплати страхового відшкодування за період часу з 4 серпня 2017 року( виплата мала бути проведена через дев`яності днів, з дня подання заяви про виплату) по 30 листопада 2017 року( день звернення до суду) та становить 2265,04 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідносини, які склались між сторонами з приводу відшкодування страхового зобов`язанням, за своєю правовою природою є грошовим зобов`язанням, на яке поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, у разі прострочення Страховиком виплати належної суми страхового відшкодування, Страхувальник має право вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми страхового відшкодування. Суд перевіряючи розрахунки позивача в частині нарахування три проценти річних та індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання, прийшов до висновку, що вимоги позивача в цій частині підлягають до частково задоволення, оскільки розрахунок позивачем проведено не з вартості заподіяного матеріального збитку, а з ринкової вартості автомобіля, що є помилковим і не заслуговує на увагу. Оскільки судом встановлено, що вартість матеріального збитку становить 27150,70 грн, а тому три проценти та індекс інфляції нараховується саме з цієї суми. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України три проценти річних за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 265, 56 грн. та індекс інфляції в розмірі 1099,29 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: partial