Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між ним та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», був укладений кредитний договір № 20-0408/2-1 від 11.03.2008 року, та договір іпотеки № 20-0130/3-1 від 19.02.2010 року, згідно якого він надав банку в іпотеку свою новозбудовану квартиру, загальною площею 172,6 м2, за адресою: [ADDRESS], право власності на яку набув на підставі договору міни від 19.02.2010 року. Згідно інформації кредитора, вимоги за кредитним та іпотечним договорами були відступлені банком ТОВ «Кредитні ініціативи» з 17.12.2012 року. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 2-2783/11 від 26.01.2012 року він (позивач) мав сплатити ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 3 176 208,53 грн. 10.08.2012 року він звернуся до суду з позовом до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про усунення перешкод у здійсненні права власності на спірну квартиру. Рішенням від 21.09.2012 року позов був задоволений та зобов'язано передати йому технічний паспорт та правовстановлюючі документи на квартиру. Рішення набуло законної сили 28.02.2013 року, 24.05.2013 року видано виконавчий лист. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.08.2014 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було відмовлено в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження по рішенню суду від 26.01.2012 року на ТОВ «Кредитні ініціативи». Однак документи на квартиру йому так і не були передані, натомість, їх передано ТОВ «Кредитні ініціативи». Товариство направило йому вимогу про усунення порушень/добровільне виселення № 05/19 від 19.01.2015 року, якою повідомив про відступлення прав кредитора та необхідність сплатити боргу, а в разі невиконання вимоги, про звернення стягнення шляхом визнання за ними права власності на предмет іпотеки. Сума боргу вказана - 656 902,65 доларів США. Листом від 27.02.2015 року товариство повідомило його про борг в сумі 183 416,49 доларів США, та про те, що вони скористалися приписами ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та 27.02.2015 року задовольнили вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Право власності зареєстровано приватним нотаріусом [PERSON] 05.05.2015 року він звернувся зі скаргою на дії приватного нотаріуса, та 25.05.2015 року отримав відповідь за № 10746/0/11-15, де було зазначено, що приватний нотаріус 27.02.2015 року самостійно зареєстрував право власності на спірну квартиру, та одразу посвідчив іпотечний договір між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Альфа-Банк» від 27.02.2015 року, в ході перевірки було встановлено, що нотаріус порушив п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», наказ Міністерства юстиції України № 607/5 від 02.04.2014 року. Вважає, що нотаріусом порушено ст. 37 Закону України «Про іпотеку», так як 40-денний термін сплинув тільки 28.02.2015 року. Після перевірки приватний нотаріус скасував посвідчення договору між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Альфа-Банк Україна». Крім того, порушено кримінальне провадження, в рамках якого ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2015 року накладено арешт на спірну квартиру. В судовому засіданні позивач обставини викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях, позовні вимоги підтримав частково, на пункті третьому не наполягав, оскільки в разі задоволення пункту другого його вимог, відповідний скасувальний запис здійснюється будь-яким державним реєстратором. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав лист про слухання справи за його відсутності на підставі наявних у справі документів. Представник співвідповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Вважав, що право власності на спірну квартиру набуто ними в рамках закону. Вислухавши пояснення позивача, представника співвідповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В суді встановлено, що 11.03.2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 20-0408/2-1. З метою забезпечення виконання умов Кредитного договору, між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та [PERSON] укладено Іпотечний договір № 20-0130/3-1 від 19.02.2010 року. За умовами даного договору іпотекодавець передав іпотекодержателю квартиру [ADDRESS]. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання згідно з застереженням вимог іпотекодержателя. 26.01.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» боргу та судових витрат в сумі 3 176 208,53 грн. 10.10.2012 року видано виконавчий лист. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, на підставі якого Товариство набуло права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором 20-0408/2-1. 19.01.2015 року приватний нотаріус КМНО [PERSON] передав [PERSON] вимогу ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо виконання зобов'язання за кредитним договором № 20-0408/2-1 в сумі 656 902,65 доларів США. У разі невиконання вимоги буде розпочато звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень Договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку», шляхом реєстрації за ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання або шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки. В разі відсутності наміру усувати порушення чи не усунення їх протягом 30 днів, Товариство вимагало добровільного звільнення житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку. 27.02.2015 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. По даній справі встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26.01.2012 року з [PERSON] стягнуто заборгованість, в яку входить борг по тілу кредиту - 374 831,56 доларів США, було відкрите виконавче провадження, документів щодо ходу примусового виконання даного рішення ТОВ "Кредитні ініціативи" суду не надало. Однак, з листа ТОВ "Кредитні ініціативи" від 27.02.2015 року, адресованого [PERSON], слідує, що заборгованість по тілу кредиту становить 183 350,29 доларів США, тобто сума заборгованості по тілу кредиту зменшилася більш ніж в два рази. На прохання суду надати документи стосовно виконання чи невиконання судового рішення про стягнення заборгованості з [PERSON] від 26.01.2012 року, ТОВ "Кредитні ініціативи" документів не надало, клопотань про витребування такої інформації суду не заявляло. Оформлення права власності приватним нотаріусом [PERSON] на предмет іпотеки за ТОВ "Кредитні ініціативи" 27.02.2015 року не відповідає вимогам законодавства. Так, враховуючи зазначене вище, відсутні докази виконання чи не виконання судового рішення від 26.01.2012 року. Є рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21.09.2012 року, яке до цього часу не виконане, і згідно якого ПАТ "АКПІБ" зобов'язаний передати [PERSON] технічний паспорт та правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS]. В даному рішенні встановлено, що право [PERSON], як власника нерухомого майна, є порушеним, оскільки він позбавлений можливості користуватися належним йому майном і документами, що посвідчують його право власності на це майно. Не дивлячись на це, ПАТ "АКПІБ", не виконуючи дане рішення, відступило 17.12.2012 року право вимоги до [PERSON] ТОВ "Кредитні ініціативи". Правовстановлюючі документи на предмет іпотеки (спірну квартиру) знаходяться у ТОВ "Кредитні ініціативи", що підтверджено наданими до справи їх копіями представником даного товариства, де зазначено, що копії звірені з оригіналом. Тобто, оформлення права власності на спірну квартиру за ТОВ "Кредитні ініціативи" відбулося на підставі документів, якими дане товариство володіло незаконно. Крім цього, в п.1.7 іпотечного договору від 19.02.2010 року, зазначено, що сторони досягли згоди, що іпотекодавець ([PERSON].) доручає іпотекодержателю (ПАТ "АКПІБ") представляти його інтереси в БТІ для реєстрації права власності [PERSON] на предмет іпотеки і після такої реєстрації документи повертаються іпотекодавцю. Даний пункт договору та п.п.3.1.8, 41.1 свідчать про договори доручення, зберігання (пов'язані з правовстановлючими документами на предмет іпотеки), що міститься в умовах іпотечного договору. Викладене свідчить про те, що іпотекодержатель ПАТ "АКПІБ) мав перед іпотекодавцем [PERSON] за договором іпотеки власні зобов'язання і без згоди [PERSON] не мав права передавати правовстановлюючі документи на предмет іпотеки третім особам. Статтею 34 Закону України "Про нотаріат" визначений перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси і в даному переліку відсутня державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомості. Слід звернути увагу і на те, що 27.02.2015 року приватним нотаріусом [PERSON] проведено реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ "Кредитні ініціативи", в цей же день проводить державну реєстрацію припинення обтяження заборони на нерухоме майно (предмет іпотеки), та в цей же день проводить державну реєстрацію речового права на предмет іпотеки, де вже ТОВ "Кредитні ініціативи" зареєстровані як іпотекодавець, а ПАТ "Альфа-Банк" як іпотекодержатель і предметом іпотеки є спірна квартира, власником якої є [PERSON] При цьому, всі вказані рішення про проведення зазначених реєстрацій містять інформацію про можливість їх оскарження. Дане свідчить про те, що в один день спірна квартира незаконно вибула із власності [PERSON], власність на неї була зареєстрована за ТОВ "Кредитні ініціативи", і дана квартира була передана останніми в іпотеку ПАТ "Альфа-Банк". Крім цього та викладеного вище, слід звернути увагу і на те, що у разі задоволення вимог кредитора ТОВ "Кредитні ініціативи" (згідно договору відступлення права вимоги) шляхом отримання у власність предмету іпотеки, відсутні будь-які розрахунки заборгованості по кредитному договору та документи щодо подальшої долі кредитного договору, рішення суду про стягнення заборгованості. Все вищевикладене свідчить про те, що є всі підстави для задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження від 27.02.2015 року (№ 19669609) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] В частині зобов'язання приватного нотаріуса КМНО [PERSON] касувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.02.2015 року про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Кредитні ініціативи» суд відмовляє, оскільки дана вимога є недоцільною, так як при скасуванні державної реєстрації прав на спірну квартиру, відповідний скасувальний запис здійснюється будь-яким державним реєстратором. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача частково. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial