Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

08.12.2014 року позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра" звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], третя особа Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Севастополі про визнання договорів купівлі-продажу недійсним. В обґрунтування позову зазначив, що під час проведення інвентаризації основних засобів СТОВ "Довіра" було встановлено, що відповідно до Договорів №784294 та №784296 від 08.10.2012 року з володіння позивача вибуло нерухоме майно - гостьові номера [ADDRESS]. При укладенні Договорів від імені СТОВ "Довіра" діяла особа на підставі довіреності, наданої директором товариства. Позивач зазначає, що станом на дату укладення вказаних договорів відносно товариства було порушено справу про банкрутство та відкрито процедуру санації, з одночасним призначенням керуючого санацією та розпорядника майном. Таким чином, договори щодо розпорядження майном повинні укладатися виключно за погодженням з розпорядником майна та за підписом керуючого санацією, як уповноваженої особи. Позивач зазначає, що останні згоди на укладення Договорів не надавали, що є підставою для визнання їх недійсними. Крім того, позивач зазначає, що зазначена в договорах вартість гостьових номерів значно занижена, сума оплати за відчужене майно покупцем не сплачена, а дії директора СТОВ "Довіра" щодо надання довіреності на розпорядження майном є завідомо неправомірними, що свідчить про укладення договорів №784294 та №784296 внаслідок зловмисної домовленості. Враховуючи все викладене, посилаючись на відповідні норми законодавства, позивач просив Договори №784294 та №784296, укладені між СТОВ "Довіра" та [PERSON], визнати недійсними. Представник позивача надав суду заяву по розгляду справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує, а проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства. Третя особа, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Севастополі, в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення повістки на адресу головного компетентного органу Реєстраційної служби України. За таких обставин, враховуючи заяву представника позивача, суд на місці ухвалив проводити заочний розгляду справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 25.12.2008 року порушено провадження у справі №10/219-08 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра". Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 20.01.2009 року у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" відкрито процедуру санації СТОВ «Довіра», керуючим санації призначено [PERSON], розпорядником майна призначено арбітражного керуючого [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або вишення його банкрутом» з дня винесення ухвали про санацію: керівник боржника відсторонюється від посади у порядку, визначеному законодавством про працю, управління боржником переходить до керуючого санацією, крім випадку, передбаченого статтею 53 цього Закону; припиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи, повноваження органів управління передаються керуючому санацією. Органи управління боржника протягом трьох днів з дня прийняття рішення про санацію та призначення керуючого санацією зобов'язані забезпечити передачу керуючому санацією бухгалтерської та іншої документації боржника, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей; арешт на майно боржника та інші обмеження дій боржника щодо розпорядження його майном можуть бути накладені лише в межах процедури санації, у разі, якщо вони не перешкоджають виконанню плану санації та не суперечать інтересам конкурсних кредиторів. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або вишення його банкрутом» керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна укладає угоди щодо передачі нерухомого майна в оренду, заставу, внесення зазначеного майна як внеску до статутного фонду господарського товариства або розпорядження таким майном іншим чином. Судом також встановлено, що 08.10.2012 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Довіра", від імені якого діяв громадянин [PERSON] на підставі довіреності від 01.09.2012 року, та [PERSON], від імені якого діяла громадянка [PERSON] на підставі довіреності від 03.10.2012 року, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, предметом якого виступає гостьовий номер [ADDRESS] Крім того, 08.10.2012 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Довіра", від імені якого діяв громадянин [PERSON] на підставі довіреності від 01.09.2012 року, та [PERSON], від імені якого діяла громадянка [PERSON] на підставі довіреності від 03.10.2012 року, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, предметом якого виступає гостьовий номер [ADDRESS] Вказані Договори нотаріально посвідчені та зареєстровані в реєстрі за №2245 та №2238 відповідно. Як вбачається з довідки від 11.09.2013 року за вих. №11/09/13-72, наданої керуючим санацією [PERSON], за період проведення процедури санації реалізація будь-якого нерухомого майна керуючим санацією не проводилася. Крім того, зі змісту договорів від 08.10.2012 року не вбачається, що компетентними особами, а саме керуючим санацією та розпорядником майна, надавалися дозвіл на їх укладення. Відповідно до ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що факт подальшого схвалення вчинених 08.10.2012 року правочинів з боку Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра" відсутній, оскільки останнє заперечує проти правомірності їх вчинення. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч.1 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. За таких обставин, суд приходить до висновку, що представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра", [PERSON], який виступав від імені товариства на підставі довіреності під час укладення договорів 08.10.2012 року, не мав відповідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки діяв без погодження з керуючим санацією. Відповідно до ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За таких обставин, враховуючи посидання сторони позивача, чуд приходить до висновку, що обставини, якими обґрунтовується позов, знайшли підтвердження в ході розгляду справи, з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved