Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

23.05.2014 року від Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-20128-240307 від 24.03.2007 року в розмірі 1258 грн. 83 коп., та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовної заяви представник ПАТ "Дельта Банк" Духота І.В. вказав, що 24.03.2007 року між ТОВ "Комерційний Банк "Дельта", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-20128-240307, за яким позивач, відповідно до п. 1.1, надав кредит у сумі 1151 грн. на придбання певного майна. Відповідно до п. 2.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12% в рік. А також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,75% в місяць, п. 2.5 Договору. У відповідності до договору, позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 1151 грн., про що свідчить меморіальний ордер №9644079 від 24.03.2007 року та рахунок-фактура № від 24.03.2007 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Відповідач станом на 10.03.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 1258 грн. 83 коп., яка складається: з тіла кредиту - 1108 грн. 62 коп.; заборгованості за відсотками - 60 грн. 26 коп.; заборгованості за комісіями - 89 грн. 95 коп. Представник позивача Духота І.В. у позовній заяві просив задовольнити позов, справу розглянути за відсутністю представника ПАТ "Дельта Банк" та у разі неприбуття в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення. Належним чином повідомлений відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав, що дало підстави для судового розгляду справи за його відсутністю. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача [PERSON], повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 24.03.2007 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-20128-240307, за яким позивач, відповідно до п. 1.1, надав кредит у сумі 1151 грн. на придбання певного майна. (а. с. 3-5). Даними розрахунків, наданих позивачем, підтверджується, що станом на 10.03.2014 року сума заборгованості за вказаним кредитним договором - 1258 грн. 83 коп., яка складається: з тіла кредиту - 1108 грн. 62 коп.; заборгованості за відсотками - 60 грн. 26 коп.; заборгованості за комісіями - 89 грн. 95 коп. (а. с. 8-9). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідністю зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне за явлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне за явлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладенням кредитного договору №001-20128-240307 від 24.03.2007 року, та наявності з боку відповідача [PERSON] невиконаних зобов'язань за вказаним кредитним договором. Будь-яких доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки, або зобов'язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надані. Внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору На підставі викладеного,

Outcome: approved