Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" (надалі -АТ "Перший український міжнародний банк") звернулося в суд з позовом до [PERSON] , який обґрунтовує тим, що між публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] 23.05.2013р. укладено кредитний договір №GР -4541371, на підставі якого останньому видано кредит в сумі 18055,74 грн. 19.07.2016 р. публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Зазначена обставина підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою та Статутом. На баланс публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором. Відповідач, не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином тривалий строк, в зв`язку з чим його заборгованість перед позивачем, станом на 23.07.2019 р., складає 52994,06 грн., з яких: 6924,19 грн. - заборгованість за кредитом; 1150,94 грн. - заборгованість процентами; 8262,25 грн. - заборгованість за комісією: 36656,68 грн. - штрафні санкції. Відповідно до п.6.2. загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків, на які йдеться посилання у пропозиції укласти договори (оферта), за повне або часткове прострочення повернення кредиту, сплати процентів , комісії у терміни, передбачені графіком платежів за кредитним договором позичальник повинен сплатити банку штраф за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми, розрахованої на останній день місячного строку. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 52994,06 грн.; та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить справу розглядати за його відсутності. Просить позовні вимоги задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, у зв`язку з пропуском строку звернення в суд та поверненням коштів. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.10.2019р. задоволено позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Степанівна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Суд ухвалив: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Степанівною, зареєстрований в реєстрі за № 3344, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № GP - 4541371 від 23 травня 2013 року в розмірі 18055,74 грн. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вищевказаним рішенням встановлено, що 23.05.2013 року [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс Капітал» уклали Кредитний договір № GP - 4541371, за умовами якого позичальник взяв у Банка кредит в сумі 18158,53 грн. строком на 36 місяців з кінцевим терміном погашення до 23.05.2016 року . На виконання умов вищевказаного кредитного договору, [PERSON] , в рахунок погашення кредитної заборгованості, станом на 26.03.2013 року, було сплачено на користь АТ «Банк Ренесанс Капітал» кошти на загальну суму 13130,60 грн. Як випливає з довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором GP - 4541371від 23.05.2013 р. [PERSON] , за період з 24.05.2016 року і до звернення до суду внесено лише один платіж в сумі 0,01 грн. Отже, строк позовної давності закінчився 24.05.2016р. У відповідності до висновку Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладених у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 444/9519/12 (№ 6-14цс14), за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно із статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Відповідно до частини першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Проте, нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Відповідач в судовому засіданні просив застосувати до вимог АТ «Перший Український Міжнародний Банк»» позовну давність. Отже, зважаючи, що останній платіж відповідачем здійснено 24.05.2016р., до суду позивач звернувся 22.10.2019 року, та з урахуванням того, що [PERSON] просив застосувати позовну давність, суд вважає, що строк позовної давності пропущено і зважаючи, що представником позивача не заявлялось суду будь-яких заяв чи клопотань про поважність причини його пропуску, то у задоволенні позову з наведених підстав слід відмовити. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року (справа № 447/2288/17-ц, провадження № 61-39018св18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовити, в зв`язку з пропуском строку звернення в суд.

Outcome: approved