Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело-1" (далі по тексту - ТОВ "Джерело-1", відповідач) за вимогами якого просив: зобов`язати відповідача протягом 20 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили виконати свої зобов`язання по Договору від 01.08.2007 № Т-10 «Про підключення до вуличних мереж водопостачання для приватних будинків по [ADDRESS] », укладеному між [PERSON] та ТОВ «Джерело-1», а саме: надати [PERSON] дозвіл на підключення до водопровідної мережі будинку [ADDRESS] ; надати позивачу технічні умови для підключення будинку номер [ADDRESS] із зазначенням умов для вводу; визначити місця приєднання, місця розташування водомірного вузла, умови для влаштування проміжного резервуара (гідроакумулятора), технічні вимоги до запірної арматури, приладу обліку; узгодити з позивачем графік підключення та виділити свого представника для участі в підключенні вказаного будинку до водопостачання в розподільчому колодязі вуличної водопровідної мережі й опломбування облікових приладів; підключити будинок [ADDRESS] до мереж водопостачання колективного користування по [ADDRESS] ; забезпечити водопостачанням вказаний будинок від збудованих мереж відповідно умовам Договору. Стягнути з відповідача на користь позивача 10 000, 00 грн., як компенсацію моральної шкоди, завданої невиконанням зобов`язань за Договором від 01.08.2007 № Т-10 «Про підключення до вуличних мереж водопостачання для приватних будинків по [ADDRESS] » та пеню у розмірі 274 500, 00 грн. Відновити становище, яке існувало до порушення відповідачем умов договору від 29.12.2007 № Т-10 про участь у витратах на експлуатацію електричних та водопровідних мереж, зобов`язавши ТОВ «Джерело-1» повернути позивачу кошти у сумі 21 668, 00 грн. за оплачені позивачем, але не виконані відповідачем роботи. Позов обґрунтовано наступними обставинами. [PERSON] з 2004 року є власником земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] . На цій земельній ділянці позивачем побудовано будинок. 01.08.2007 між позивачем та ТОВ «Джерело-1» був укладений Договір № Т-10 «Про підключення до вуличних мереж водопостачання для приватних будинків по [ADDRESS] ». Як слідує із п.1.1. ст. 1 цього Договору його предметом є порядок підключення до мереж водопостачання колективного користування по [ADDRESS] , згідно проектів та сплати витрат на будівництво мереж у розмірах і терміни згідно договору, за підключення до мереж. Відповідно умовам п.п. 2.1.1. п. 2.1. ст. 2 вказаного Договору споживач зобов`язався внести грошові кошти для оплати витрат будівництва водонапірної станції з свердловиною та вуличної водопровідної мережі в сумі 25000,0 гривень відповідно узгодженому графіку. Крім того, відповідно п.п.2.1.3. п. 2.1.ст. 2 вказаного Договору споживач зобов`язався підписати з виконавцем договір про участь у витратах на експлуатацію водопровідних мереж. В свою чергу, згідно умов абзацу другого п.2.1.1. вказаного Договору виконавець зобов`язався оформити Дозвіл на підключення вказаного будинку до водопроводу. Після отримання цього дозволу, Споживач самостійно повинен організувати будівництво водопостачання від розподільчого колодязя вуличного водопроводу до свого будинку [ADDRESS] трубою діаметром 32 мм та встановлює регулятор тиску води і гідроакумулятор об`ємом 300 літрів, а після підключення до водопроводу споживати воду у розрахунку один кубічний метр в годину, розрахунки проводити згідно показань лічильника, встановленого в розподільчому колодязі. Таким чином, дозвіл ТОВ «Джерело-1» на підключення вказаного будинку до водопроводу є передумовою підключення будинку по [ADDRESS] до вуличного водопроводу. Відповідно до п.2.2. ст. 2 вказаного Договору, виконавець взяв на себе також зобов`язання забезпечити водопостачання будинку [ADDRESS] від збудованих мереж по [ADDRESS] , в об`ємі, означеному Договором, та здійснювати ремонт і обслуговування цих мереж. Відповідно п.3.5. ст. 3 вказаного Договору про підключення до водопроводу Дозвіл ТОВ «Джерело-1» на підключення окремо до кожної мережі надається письмово при умові повної оплати вартості згідно Договору та заключення договору на оплату експлуатаційних витрат. При цьому позивач посилається на те, що виконав умови вказаного Договору, в тому числі: в повному обсязі сплатив на користь ТОВ «Джерело-1» грошові кошти, зазначені в п.п.2.1.1. п. 1.1.ст. 2 Договору, а відповідач, в свою чергу, порушив умови договору та не виконав його умов. Після повної оплати Договору, зокрема 15.09.2007 в сумі 15 000, 00 грн. та від 29.12.2007 в сумі 10 000, 00 грн., на виконання приписів п.п.2.1.3. п. 2.1.ст. 2 цього Договору, позивачем підписано з виконавцем Договір № Т-10 від 29.12.2007 про участь у витратах на експлуатацію електричних і водопровідних мереж. Наполягає на тому, що в матеріалах справи містяться копії квитанцій до прибуткового касового ордеру про прийняття відповідачем від позивача готівкових коштів на загальну суму 25 000, 00 грн. на виконання умов Договору, що відповідають формі, установленій «Положенням про ведення касових операцій у національній валюті Україні», затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637. Неодноразові письмові звернення позивача до ТОВ «Джерело-1», як виконавця, про необхідність виконання умов Договору про підключення до водопроводу і негайне підключення будинку [ADDRESS] до мереж водопостачання, залишилися без виконання. Позивач не погоджується з доводами відповідача, що Договір не набрав чинності та втратив свою силу 02.08.2007, вказуючи на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Посилаючись на невиконання умов договору відповідачем, просив стягнути з останнього пеню у сумі 274 500, 00 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., оскільки внаслідок злісного ухилення від цих зобов`язань у позивача змінився нормальний режим життя, через що він був вимушений вирішувати питання водопостачання зазначеного будинку та пов`язані з відновленням його порушених прав і інтересів дії, що потребувало додаткових зусиль і витрат, через що втратилися стійкі життєві зв`язки, особливо в сім`ї з дружиною, порушився режим сну, стан здоров`я. Також позивач заперечував проти застосування строків позовної давності з огляду на те, що Договір є чинним, вимога споживача до виконавця про виконання обов`язків за Договором була подана 26.02.2019 і отримана останнім 04.03.2019. Зважаючи на доводи позову, просив його задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. Відповідач позов не визнав та обґрунтував свої заперечення такими обставинами. Вказав, що в даному випадку, у зв`язку з невнесенням [PERSON] на банківський рахунок ТОВ «Джерело-1» грошової суми в розмірі 5 000,00 грн. в день укладання Договору № Т-10 від 01.08.2007, Договір станом на 02.08.2007 не набрав чинності та втратив свою силу, а тому і зобов`язання ТОВ «Джерело-1» перед [PERSON] не виникли, внаслідок чого починаючи з вказаної дати відповідач не є зобов`язаним перед позивачем. Вважав неналежними доказами квитанції, що надані позивачем на підтвердження виконання умов Договору, оскільки такі платіжні документи в касових документах ТОВ «Джерело-1» не обліковані. Вказані позивачем суми на банківський рахунок ТОВ «Джерело-1» не зараховувались. Звернув увагу суду на те, що надані позивачем квитанції не мають порядкового номеру, що є порушенням правил ведення касових операцій, встановлених чинним законодавством та нормативними документами. Також, в даних квитанціях відсутній підпис головного бухгалтера ТОВ «Джерело-1», яким на той час була [PERSON] , що підтверджується штатним розкладом ТОВ «Джерело-1» від 01.06.2007 та платіжними відомостями №11 за вересень 2007 року та N 912 за жовтень 2007 року на виплату заробітної плати штатним працівникам Товариства. Крім того, з квитанції від 25.09.2007 не можливо ідентифікувати, що даний платіж здійснюється по Договору №Т-10 від 01.08.2007. З приводу оформлення наданих позивачем квитанцій сторона відповідача припускає, що такі квитанції можуть бути окремими епізодами злочинної діяльності колишнього директора ТОВ «Джерело-1» [PERSON] , відносно якого, за подібні діяння, 29.11.2019 за результатами розгляду кримінальної справи по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 384 КК України Дарницьким районним судом м. Києва постановлена ухвала про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Вказав, що позовна заява [PERSON] подана з пропуском строку позовної давності, встановленого статтею 257 ЦК України, обставини зупинення або переривання перебігу позовної давності, передбачені статтями 263 - 264 ЦК України в фактичних обставинах укладання та виконання умов договору його сторонами відсутні, а підстав для поновлення пропущеного строку позивачем у позовній заяві не зазначено. Вважав необгрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, а тому просив відмовити в її задоволенні через недоведеність. Посилався на безпідставність вимог про стягнення з відповідача пені, оскільки позивач не є споживачем послуг відповідача, внаслідок не набрання чинності та втрати сили Договором №Т-10 від 01.08.2007. Неустойка, як вид забезпечення зобов`язань, застосовується до особи, яка порушила зобов`язання, а оскільки ТОВ «Джерело-1» не порушувало своїх зобов`язань перед [PERSON] , то відповідно на нього не може бути покладено й обов`язок нести відповідальність за порушення, яке ним не вчинялося. Також вважав безпідставною вимогу позивача стягнути з ТОВ «Джерело-1» грошову суму в розмірі 21 668,00 грн. Послався на те, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 753/146/17 за позовом ТОВ «Джерело-1» до [PERSON] про стягнення заборгованості. З мотивувальної частини рішення від 01.06.2018, обставини взаємовідносин за Договором № Т-10 від 29.12.2007 були досліджені судом, та було встановлено, що за цим договором проводяться розрахунки лише в частині компенсації витрат ТОВ «Джерело-1» на утримання електричних мереж, і, відповідно, всі сплачені [PERSON] на банківський рахунок ТОВ «Джерело-1» платежі за цим договором, зараховуються в якості плати лише на утримання електричних мереж. Зважаючи на викладене, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. ?11.12.2019 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог та долучення доказу (а.с. 117-119, 124-125). ?20.12.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву ( а.с. 155-166). ?31.12.2019 позивачем подано відповідь на відзив (а.с. 140-153). ?05.08.2019 представником позивача подано відповідь на відзив (т. 1 а.с. 116-119). ?31.03.2019 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 207-209). ?10.12.2020 сторони зробили заяву про подання доказів понесених витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (т. 3 а.с. 1-2). ІІІ. Процесуальні дії суду. ?Ухвалою судді Мицик Ю.С. від 25.09.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 102-103). ?01.04.2019 ухвалами суду без видалення до нарадчої кімнати поновлено позивачу строк на подання доказів, долучено до справи докази, прийнято заяву про збільшення вимог позову, прийнято відзив та відповідь на відзив (а.с. 213-216). ?01.04.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 217-218). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 01.08.2007 між [PERSON] та ТОВ «Джерело-1» був укладений Договір № Т-10 «Про підключення до вуличних мереж водопостачання для приватних будинків по [ADDRESS] » (далі по тексту - Договір) . Предметом Договору є підключення до мереж водопостачання колективного користування по [ADDRESS] , згідно проектів, та сплати витрат на будівництво мереж у розмірах і терміни згідно договору, за підключення до мереж. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною першою статті 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач посилається на те, що виконав умови вказаного Договору, в тому числі: в повному обсязі сплатив на користь ТОВ «Джерело-1» грошові кошти, зазначені в п.п.2.1.1. п. 1.1.ст. 2 Договору, а відповідач в свою чергу, порушив умови договору та не виконав його умов. Після повної оплати Договору, зокрема 15.09.2007 в сумі 15 000 грн. та від 29.12.2007 в сумі 10 000 грн., на виконання приписів п.п.2.1.3. п. 2.1.ст. 2 цього Договору, позивачем підписано з виконавцем Договір № Т-10 від 29.12.2007 про участь у витратах на експлуатацію електричних і водопровідних мереж. Водночас, представник відповідача заперечував проти того, що між сторонами виникли будь-які зобов`язання за Договором від 01.08.2007 № Т-10, оскільки ТОВ «Джерело-1» коштів на виконання умов цього Договору від [PERSON] не отримувало. Суд погоджується із запереченнями відповідача з огляду на наступне. Відповідно до п.п. 2.1.1. п. 2.1. вказаного Договору споживач зобов`язався внести грошові кошти для оплати витрат будівництва водонапірної станції з свердловиною та вуличної водопровідної мережі в сумі 25000, 00 гривень в наступні терміни: до 01.08.2007 - 5000, 00 грн.; до 01.09.2007 - 5000, 00 грн.; до 01.10.2007 - 5000, 00 грн.; до 01.11.2007 - 5000, 00 грн.; до 01.12.2007 - 5000, 00 грн. Відповідно до п. 4.1 вказаного Договору, останній набирає чинності з часу внесення коштів на розрахунковий рахунок виконавця та діє до часу підписання договорів на експлуатацію та отримання дозволів ТОВ на підключення вказаних в Договорі мереж. У випадку невиконання терміну першого платежу Договір втрачає чинність. Тобто Договором чітко передбачено порядок та строки оплати за договором та набрання ним чинності. В матеріалах справи містяться копії квитанцій до прибуткового касового ордеру про прийняття ТОВ «Джерело-1» від [PERSON] коштів в сумі 15 000 грн. від 15.09.2007 за підключення до скважини водопостачання та від в сумі 10 000 грн. від 29.12.2007 за підключення до скважини (а.с. 22). При цьому, позивач обґрунтовуючи вимоги позову, надає суду копію квитанції від 15.09.2007, з якої вбачається прострочення терміну оплати першого платежу за Договором. Крім того, Договором передбачено внесення коштів на розрахунковий рахунок відповідача, проте згідно виписок про рух коштів по банківському рахунку ТОВ «Джерело-1» за період з 01.08.2007 по 31.12.2007 відомості про зарахування грошових коштів у вказаних позивачем сумах від платника [PERSON] не надходили (а.с. 169-172). Суд відхиляє посилання [PERSON] на приписи ч. 2 ст. 631 ЦК України, якими визначено, що договір набуває чинності з моменту його укладання, оскільки сторони договору момент набуття чинності договору врегулювали в інший спосіб та прямо зазначили про це у пункті 4 Договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами, що сплачені ним кошти надійшли на розрахунковий рахунок відповідача, тобто що договір набрав законної сили, а тому відмовляє в задоволенні вимоги позову [PERSON] про зобов`язання ТОВ «Джерело-1» протягом 20 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили виконати свої зобов`язання по Договору від 01.08.2007 року № Т-10 «Про підключення до вуличних мереж водопостачання для приватних будинків по [ADDRESS] ». Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Позивач заявляючи вимогу до відповідача про стягнення неустойки обгрунтовує її посиланням на ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживача». Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Суд вважає таку вимогу позивача безпідставною, оскільки судом встановлено, що спірний Договір не набрав законної сили, а тому у відповідача відсутній обов`язок його виконувати, відтак і не настали правові наслідки у виді сплати пені. Вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про зобов`язання виконати умови Договору, в задоволенні якої судом було відмовлено, а тому суд вважає, що в її задоволенні також слід відмовити. Що стосується вимоги про відновлення становища, яке існувало до порушення відповідачем умов договору від 29.12.2007 № Т-10 про участь у витратах на експлуатацію електричних та водопровідних мереж, шляхом зобов`язання ТОВ «Джерело-1» повернути позивачу кошти у сумі 21 668, 00 грн. за оплачені позивачем, але не виконані відповідачем роботи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами 29.12.2007 укладено Договір № Т-10 про участь у витратах на експлуатацію електричних і водопровідних мереж. Предметом вказаного договору є забезпечення обслуговування та поточного ремонту вуличних, електричних та водопровідних мереж, скважини і утримання в належному санітарному стані території [ADDRESS] для створення мешканцями належних умов проживання. Відповідно до умов договору Підприємство зобов`язалося забезпечити виконання комплексу робіт по обслуговуванню та поточному ремонту КТП № 6215, № 6216, розподільчих вуличних електричних мереж, водонапірної станції зі свердловиною та водопровідних мереж по вул. Лісова, Демидівська, пров. Інженерний, Ялинковий, до яких підключений будинок Споживача. Підпунктом 2.2.4. пункту 2.2. Договору споживач зобов`язався своєчасно до 10 числа кожного місяця вносити плату на рахунок Підприємства в розмірах, визначених розрахунками та чинним законодавством за надані послуги. Відповідно умовам пункту 5.1. цього Договору Споживач сплачує кошти згідно рахунків за послуги та витрати Підприємства по фактичних витратах на надання цих послуг; при відсутності послуги та витрат на неї, плата не нараховується, а при наданні додаткової послуги щомісячна плата збільшується згідно розрахунків. Позивач стверджує, що ним безпідставно сплачено грошові кошти на користь ТОВ «Джерело-1» в сумі 21 668, 00 грн., зокрема за період з 01.01.2008 по 31.12.2016 - 13668, 00 грн. та з 01.01.2017 по 31.08.2019 - 8000,0 грн. за утримання водопровідних мереж будинку [ADDRESS] . Представник відповідача заперечував проти вказаного та зазначив, що платежі по будинку [ADDRESS] зараховано як оплату за користування електромережами ТОВ «Джерело-1», при цьому посилався на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01.06.2018, яке постановлено за результатами розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело 1" до [PERSON] про стягнення заборгованості (справа № 753/146/17). Вказаним рішенням встановлено, що між ТОВ "Джерело-1" та [PERSON] було укладені договори "Про участь у витратах на експлуатацію електричних та водопровідних мереж": № І-1 від 20.02.2007 по забезпеченню будинку за адресою [ADDRESS] , № І-3/5 від 20.02.2007 по забезпеченню будинку за адресою [ADDRESS] , № Я-10 від 29.08.2007 по забезпеченню будинку за адресою [ADDRESS] , № Д-77 від 20.02.2007 по забезпеченню будинку за адресою [ADDRESS] , № Т-8 від 29.12.2007 по забезпеченню будинку за адресою [ADDRESS] , № Т-10 від 29.12.2007 по забезпеченню будинку за адресою [ADDRESS] . При розгляді справи № 753/146/17 [PERSON] оспорювався факт підключення будинку за адресою: [ADDRESS] до електро- та водопровідної мережі з артезіанської свердловини та будинку за адресою [ADDRESS] до електро - та водопровідних мереж. Із оспорюванням підключення будинку за адресою [ADDRESS] до артезіанської свердловини ТОВ «Джерело-1» погодився та виключив із розрахунку заборгованості платежі, які стосувалися плати за користування водопровідними мережами. Під час розгляду вказаної справи представник відповідача стверджував, що кошти сплачені позивачем згідно квитанцій (а.с. 23-23 зв., 24, 25-25 зв, 26) із цільовим призначенням «оплата за утримання водопроводу [ADDRESS] ) були зараховані саме за користування електромережами ТОВ «Джерело-1», про що відповідач повідомляв позивача листом від 03.09.2019 та пропонував провести звірку сплачених коштів за квитанціями. Вказані доводи позивачем не спростовані, за таких обставин у суду не має підстав вважати, що ці кошти є безпіставно набутими ТОВ «Джерело-1». Дослідженням змісту копій квитанцій, що надані позивачем за період з 2008 року по 2014 рік встановлено, що в призначенні платежу вказано «за содержание скважины», «витрати по утриманню КТП, електромережі та водопроводу» (а.с. 27-29 зв., 30-30 зв,. 31-33.), проте не вказано приналежності свердловини саме до будинку [ADDRESS] , враховуючи, що між ТОВ "Джерело-1" та [PERSON] укладено договори "Про участь у витратах на експлуатацію електричних та водопровідних мереж" по забезпеченню будинків за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає що вимоги позову не підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки суд відмовив позивачу в задоволенні позову за недоведеністю вимог, а тому не дає оцінку заяві відповідача про застосування позовної давності. Інші доводи сторін, які наведені у заявах по суті справи, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. З огляду на те, що суд відмовляє в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати, відповідачем не відшкодовуються (ст. 141 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed