Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) 29.08.2018 року звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 03.08.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 , 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 26.06.2018 року має заборгованість 33464,96 грн., яка складається з наступного: 10765,54 грн. - тіло кредиту; 6138,89 грн. - відсотки за користування кредитом; 14490,77 грн. - пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1569,76 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 33464,96 грн. за кредитним договором № б/н від 03.08.2010 року та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. 20.09.2018 року ухвалою Березанського міського суду Київської області відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21.11.2018 року. 21.11.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 10.12.2018 року для повторного виклику відповідача. 10.12.2018 року до канцелярії суду за вх. № 4172 надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 45-46). Крім того, [PERSON] 10.12.2018 року було подано заяву про перенесення розгляду цивільної справи № 356/512/18 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості на іншу дату (а.с. 48).. 10.12.2018 року винесено ухвалу Березанського міського суду Київської області, якою ухвалено розгляд справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання по вказаній цивільній справі призначено на 15.01.2019 року. 15.01.2019 року справу знято з розгляду у зв'язку із знеструмленням електромережі суду, про що складено відповідний акт 15.01.2019 року (а.с. 58). В судовому засіданні оголошено перерву до 07.02.2019 року. 07.02.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 26.02.2019 року для повторного виклику відповідача. Ухвалою суду від 26.02.2019 року закінчено підготовче провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до судового розгляду на 11.03.2019 року. 11.03.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 04.04.2019 року для повторного виклику відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду ним подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 34). Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Київській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 38). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с. 57;59;61;66;68), до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив. Від нього не надходило заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до вимог ст. 128,131 ЦПК України. Відповідач, будучи обізнаним про розгляд справи за позовом до нього, про що свідчить його заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заява про ознайомлення з матеріалами справи із зробленими ним відмітками про таке ознайомлення, не надав суду відзив на позов чи інші докази на спростування заявлених до нього позовних вимог. Відповідач, належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності, зважаючи на те, що в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути заочно справу без відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено. Відповідно до ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 03.08.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 7). Позивачем до позовної заяви додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 8). Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується копією Статуту АТ КБ «ПриватБанк», що додана позивачем до позовної заяви (а.с. 29-30). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 , 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг після отримання Банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання Договору є прямою і безумовною згодою щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого Банком. Пунктом 2.1.1.5.4 Умов та Правил надання банківських послуг при незгоді зі змінами Правил та/або тарифів банку клієнт має право звернутися в банк для розірвання даного договору і погасити виниклу заборгованість перед банком, в тому числі і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку інформувати письмово Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання ( у разі, якщо вирішення питання передбачає розгляд письмової заяви). Пунктом 2.1.1.12.1 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що під борговими зобов'язаннями за кредитом сторони узгодили зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Договору на боргові зобов'язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Договору у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно з п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства,звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами . За правилами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З розрахунку заборгованості, доданого Банком до позовної заяви, вбачається, що станом на 26.06.2018 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 33464,96 грн., яка складається з наступного: 10765,54 грн. - тіло кредиту; 6138,89 грн. - відсотки за користування кредитом; 14490,77 грн. - пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1569,76 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4;5-6). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідачу нараховано- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1569,76 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За порушення позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором Банком одночасно нараховано пеню та штрафи. Фактично, позивач просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (порушення позичальником грошового зобов'язання за кредитним договором), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно правової позиції Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі за № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів, а саме: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1569,76 грн. - штраф (процентна складова) за порушення грошових зобов'язань. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762 гривні 00 коп. (а.с. 31). Таким чином, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, відповідачу належить сплатити Банку суму на відшкодування понесених ним судових витрат у розмірі 1656,28 грн.

Outcome: approved