Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

04.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Страхова компанія "Оранта" (далі - Відповідач) про стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3% річних, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.10.2012 року на автодорозі "Чернігів - Сеньківка" відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Позивача під керуванням [PERSON] та автомобіля "Фольксваген Гольф", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Рішенням Городянського райсуду Чернігівської обл.. від 02.10.2013 року у вчиненні ДТП суд визначив вину водіїв у рівних частках: 50% вини [PERSON] та 50% вини [PERSON] У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" відповідно до Договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/2182288, позивач, 15.11.2012 року звернувся на адресу Відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Попри те, що листом від 30.12.2013 року Відповідач повідомив позивача про прийняття рішення щодо виплати останньому страхового відшкодування у розмірі 50000 грн. страховиком не було виплачено страхове відшкодування, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду та просив стягнути з відповідача 5 632, 85 грн. пені, 5 892, 00 грн. інфляційних нарахувань, 944, 20 грн. річних процентів за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, судовий збір та витрати на правову допомогу. В судове засідання, призначене на 06.10.2014 року адвокат позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечував. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.10.2012 року на автодорозі "Чернігів - Сеньківка" відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Позивача під керуванням [PERSON] та автомобіля "Фольксваген Гольф", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Рішенням Городянського райсуду Чернігівської обл. від 02.10.2013 року у вчиненні ДТП суд визначив вину водіїв у рівних частках: 50% вини [PERSON] та 50% вини [PERSON] Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" відповідно до Договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/2182288 від 14.12.2011 року. 15.11.2012 року звернувся на адресу Відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідь на звернення позивача Відповідачем 30.12.2013 року було надіслано лист № 09-02-09/28739 відповідно до якого повідомлено, що Страховиком найближчим часом буде здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. 00 коп. на рахунок АППБ "Аваль"(а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Рішенням Городянського райсуду Чернігівської обл. від 14.03.2014 року задоволено позов [PERSON] до ВАТ НАСК "Оранта", [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. Стягнуто з ВАТ НАСК "Оранта" 50 000 грн. майнової шкоди. (а.с. 6-7). У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року № 4, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи, що розмір страхового відшкодування було узгоджено сторонами 30 грудня 2013р., відповідач мав виплатити страхове відшкодування до 14 січня 2014 року в порядку п.36.2 ст. 36 Закону. У зв'язку з невиконанням умов договору страхування та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині своєчасної виплати суми страхової відшкодування, з відповідача ВАТ Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" підлягає стягненню на користь позивача пеня за період з 15.04.2014р. по 01.07.2014р., що становить 230 днів і її розмір необхідно визначити в сумі 5632,82 грн. Пені за прострочення виплати страхового відшкодування, інфляційних нарахувань та процентів за несвоєчасне виконання грошового є обгрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, відповідно до ст.ст.79,84 ЦПК України, належать, в тому числі й витрати на правову допомогу. Відповідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про адвокатуру", оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом. Згідно з ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячний розмір за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом [PERSON] було укладено Договір про надання правової допомоги від 22.08.2014 року (а.с. 15-А). За надання правової допомоги адвоката було сплачено 3 500,00 грн., що підтверджується квитанцією від 27.08.2014 року № 18. Згідно із Додатком № 1 "Розрахунок вартості правової допомоги" до Договору про надання правової допомоги від 22.08.2014 року, позивач оплатив адвокату за перегляд документів, законодавчої бази, пошук і вивчення судової практики, юридичну консультацію, підготовку позовних матеріалів до суду 3 500 грн.. Виконавець витратив на виконання послуг по перегляду наданих Клієнтом документів - 1 годину часу; перегляду законодавчої бази, пошуку і вивченню судової практики - 2 години часу; надання юридичної консультації - 1 годину часу; підготовку позовних матеріалів - 4 години часу (а.с. 16). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, ВАТ НАСК "Оранта" на користь [PERSON] підлягає сума понесених останнім судових витрат, яка складаєтсья з суми сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 3 500 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved