Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до ТОВ «Козіївське» про розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначили, що відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку, їм на праві приватної власності належать земельні ділянки, які розташовані на території Козіївської сільської ради, Краснокутського району, Харківської області. Між позивачами та ТОВ Козіївське були укладені договори оренди належним їм земельних ділянок. Відповідно до умов даних договорів було встановлено розмір орендної плати та строки її сплати, однак відповідач, незважаючи на умови договору, не сплатив позивачам у встановлені в договорі строки орендну плату за 2013 -2016 роки. Викладені обставини змусили позивачів звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявилися, однак їхнім представником надана заява про слухання справи у їх відсутність та про підтримання позовних вимог. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Козіївське в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та в установлений законом строк. Представник третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій прохав справу слухати без участі представника відділу та при вирішенні справи покладався на розсуд суду. У відповідності до ст.ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання повторно не зявився, про причину неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню підлягають з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,5784 га, розташованої на території Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №516976. 2 січня 2010 року [PERSON] уклав з ТОВ "Козіївське" договір оренди належної йому земельної ділянки. Вищезазначений договір 17 лютого 2012 року був зареєстрований у відділі Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області за №632358324000436. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,5784 га, розташованої на території Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №516975. 2 січня 2009 року [PERSON] уклала з ТОВ "Козіївське" договір оренди належної їй земельної ділянки. Вищезазначений договір 17 лютого 2012 року був зареєстрований у відділі Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області за №632358324000216. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,0551 га, розташованої на території Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії РЗ №754007. 2 січня 2007 року [PERSON] уклав з ТОВ "Козіївське" договір оренди належної йому земельної ділянки. Вищезазначений договір 17 лютого 2012 року був зареєстрований у відділі Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області за №632358324000678. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,0646 га, розташованої на території Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ №754014. 2 січня 2007 року [PERSON] уклав з ТОВ "Козіївське" договір оренди належної йому земельної ділянки. Вищезазначений договір 17 лютого 2012 року був зареєстрований у відділі Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області за №632358324000652. Таким чином, між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ТОВ Козіївське склалися договірні правовідносини, врегульовані нормами ЦК України, ЗК України та Законом України Про оренду землі. Згідно ч.1 ст. 6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право оренди землі виникає після укладання договору оренди та його державної реєстрації. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України Про оренду землі на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Тобто Законом передбачена можливість розірвання договору при невиконанні сторонами обовязків, зокрема щодо сплати орендної плати. Пунктами 9,11 Договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем за користування земельними ділянками в грошовій формі в розмірі 615,85 грн. - у грошовій формі [PERSON]; 1232,26 грн. [PERSON]; 1232,36 грн. [PERSON]; 615,85 грн. [PERSON] Відповідач в порушення умов договору та вище зазначених норм закону про оренду плату в період з 2013 року по 2016 рік взагалі не сплачував позивачам орендну плату, натомість, позивачами в 2016 році було самостійно сплачено прибутковий податок за належні їм земельні ділянки, про що свідчать квитанції. Пунктами 36,38 договорів оренди земельних ділянок, укладеному між позивачами та відповідачем, передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, а також з інших підстав, передбачених законом. Згідно п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідач не сплачує орендну плату за використання земельних ділянок, тобто не виконує свої обовязки передбачені Законом України Про оренду землі та умовами договору. Крім того, згідно з п.28 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря дотримуватись екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів , а також своєчасного внесення орендної плати , а п.31 цього ж Договору передбачено, як обовязок орендаря дотримуватись режиму природоохоронного використання земель. Статтею 52 Закону України Про землеустрій передбачено, що проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, визначають: - розміщення виробничих будівель і споруд; - організацію землеволодінь та землекористувань з виділенням сівозміни, виходячи з екологічних та економічних умов, формування інженерної та соціальної інфраструктури; - визначення типів і видів сівозміни з урахуванням спеціалізації сільськогосподарського виробництва; - складання схем чергування сільськогосподарських культур у сівозміні; - проектування полів сівозміни; - розробку плану переходу до прийнятної сівозміни; - перенесення в натуру (на місцевість) запроектованих полів сівозміни. Судом встановлено , що у ТОВ Козіївське відсутній проект землеустрою, щодо упорядкування сівозміни. Адже згідно ч. 4 ст. 22 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Таким чином при складанні вказаних договорів оренди землі ТОВ Козіївське допущено порушення істотної умови договору, відповідно до вимог ст. 15 Закону України Про оренду землі. Крім того п. 8 договорів про оренду землі , укладеному між позивачами та ТОВ Козіївське, викладено в такій редакції: Договір укладено на 10 років, що є порушенням ч. 3 ст. 19 Закону України Про оренду землі, якою визначено, що при передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою, а вказаний проект землеустрою відсутній. Статтею 15 Закону України Про оренду землі також передбачено, що істотною умовою договору є умова передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Згідно з Постановою Кабінету Міністру України від 2.11.2011 року №1134 Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь п.5 Порядку- замовником проекту землеустрою є в тім числі землекористувач. Відповідач не дотримується раціонального використання земель, використовує земельні ділянки позивачів без складання схем чергування сільського господарських культур у сівозміні, а відповідно погіршується їх екологічний стан та родючість , що є також порушенням умов Договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим порушенням шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Так, рішенням Європейського Суду з прав людини від 29.11.1991 року [PERSON] Девелопмент ЛТД проти Ірландії, в якому розкрито зміст захисту права власності, зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користування своєю власністю. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що невиплата передбаченої договором орендної плати є порушенням істотних умов договору зі сторони відповідача, що, в свою чергу, є підставою для розірвання договору оренди.

Outcome: approved