Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що з 14.04.2004 р. сторони розірвали шлюб і проживають окремо. Від цього шлюбу мають дочку [PERSON],[INFO]. Посилаючись на те, що дочка є інвалідом другої групи, у зв'язку з чим також потребує додаткових витрат на лікування, та перебуває на її утриманні, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1200 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви, на час її навчання. Заочним рішенням від 08.09.2014 р. суд задовольнив позов у повному обсязі. Ухвалою від 11.12.2014 р. за заявою відповідача суд скасував заочне рішення та призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки при винесенні судового рішення не було враховано наявність у відповідача двох малолітніх дітей та боргових зобов'язань перед банком. У судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач позов визнав частково та не заперечував сплачувати дочці 500 грн. щомісяця. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, на підставі такого. Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; розмір аліментів визначає суд за позовом того з батьків, з ким проживає дочка, син, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З відповідних свідоцтва та довідки судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. З договору про навчання №49 від 31.08.2013 року, укладеного між ПрАТ "Вищий навчальний заклад "Київська гуманітарна академія" та [PERSON], судом встановлено, що [PERSON] з 01.09.2013 р. по 30.07.2017 р. є студентом вказаного навчального закладу за денною формою навчання на платній основі. З додатку до цього договору та наданих позивачем квитанцій вбачається, що вартість навчання дочки на 1 курсі, яка складає 7500 грн., сплачена позивачем. Згідно з довідкою МСЕК сер. КИО-1 №0403857 від 04.06.2014 р., [PERSON] є інвалідом дитинства 2 групи, і їй рекомендоване навчання у навчальних закладах. З наданих позивачем документів: рахунку-фактури, актів приймання-передач медичних послуг, видаткової накладної та даних магніто-резонансної томографії судом встановлено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги за станом здоров'я. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконанням батьком свого обов'язку утримувати непрацездатну дочку. Як визнав відповідач, його середньомісячний дохід перевищує 6000 грн. Згідно з наданими відповідачем доказами, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей 2004 та 2010 р.р. народження, та він має кредитні зобов'язання перед банком. Суд бере до уваги ці обставини та вважає, що визначений позивачем розмір аліментів не буде розумним та справедливим. Однак, враховуючи, що Законом України № 1165-VII вiд 27.03.2014 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" для непрацездатних осіб встановлений прожитковий мінімум у розмірі 949 грн., вважає, що позов підлягає задоволенню у цьому розмірі, та стягує відповідач цю суму. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial