Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

18.05.2020 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов позов Приватного акціонерного товариства "Уніка" до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги позивач мотивує, тим, що 01.01.2017 р. між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту "Каско" №011172/4600/0000097, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користування і розпорядженням транспортним засобом "БМВ", державний номер [NUMBER] . 03.06.2017 р. на 72 кілометрі а\\д Київ-Одеса сталася ДТП за участю автомобіля "Хюндай" державний номер [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , та автомобілем "БМВ", д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2017 р. винним в даній ДТП визнано відповідача [PERSON] . По даному страховому випадку страховиком на виконання умов договору страхування було виплачено 29.06.2017 р. 35 935,66 грн. власнику автомобіля "БМВ", д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . Також позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ "СК "Київський страховий дім" на умовах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/12455003.Ліміт відповідальності страховика становить 100 000,00 грн. Згідно звіту про оцінку КТС № 02-21/06 від 21.06.2017 р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля "БМВ", д.н.з. [NUMBER] , з врахуванням зносу, становить 20 471,73 грн. За рішенням Господарського суду м. Києва від 18.04.2018 року на користь позивача стягнуто з ПрАТ "СК "Київський страховий дім" 20 471,73 грн. Таким чином, як зазначив позивач йому не відшкодовано в повному обсязі завдану шкоду за договором майнового страхування в розмірі 15 463,93 грн., яку позивач просив стягнути хз відповідача посилаючись на ст.1194 ЦК України, а також вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 19.05.2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с. 57). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с.58). Відповідачу [PERSON] направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї (а.с.58). Відповідач [PERSON] заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив. Відзиву на позов не подав. Суд вважає за можливе розглядати справу, відповідно до ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи,01.01.2017 р. між ПАТ "СК "Уніка" та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту "Каско" № 011172/4600/0000097, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користування і розпорядженням транспортним засобом "БМВ", д.н.з. [NUMBER] (а.с. 10-14). 03.06.2017 р. на 72 кілометрі автодороги Київ-Одеса сталася ДТП за участю автомобіля "Хюндай" державний номер [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , та автомобіля "БМВ", д.н.з. [NUMBER] (а.с. 15-16). Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2017 р. винним в даній ДТП визнано відповідача [PERSON] та піддано адміністративному стягненню (а.с. 17). Згідно звіту про оцінку КТС № 02-21/06 від 21.06.2017 р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля "БМВ", д.н.з. [NUMBER] , з врахуванням зносу, становить 20471,73 грн. (а.с. 19-22). Згідно страхового акту № 00226717 від 23.06.2017 р., сума страхового відшкодування становить 35 935,66 грн. (а.с.32). Відповідно до платіжного доручення № 026360 від 29.06.2017 р. [PERSON] сплачено страхове відшкодування за договором №№ 011172/4600/0000097 в розмірі 35 935,66 грн. (а.с.34). Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ "СК "Київський страховий дім" на умовах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/12455003. Ліміт відповідальності страховика становить 10 0000,00 грн. (а.с. 35). Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.04.2018 року, на користь позивача стягнуто з ПрАТ "СК "Київський страховий дім" 20 471,73 грн. (а.с. 36-42). Таким чином, встановлено, що позивачу не відшкодовано в повному обсязі завдану шкоду за договором майнового страхування, та встановлено, що різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 15 463,93 грн. (35935,66 - 20471,73). Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату, відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором і страховим актом. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Анатогічне положення міститься в ст. 27 Закону України «Про страхування». Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1) ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ч. 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних витрат позивача, що складаються з суми страхового відшкодування в розмірі 15 463,93 грн. Доказів протилежного суду не надано. Питання судових витрати вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved