Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 20.09.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" недоплачене страхове відшкодування заподіяного матеріального збитку в сумі 5817,25 грн.; стягнути з [PERSON] решту збитку, що не покривається страховим відшкодуванням у сумі 74553,00 грн.; стягнути з [PERSON] у відшкодування заподіяної моральної шкоди 20000,00 грн., а також стягнути судовий збір. Ухвалою суду від 30.09.2019 року провадження по справі відкрито. 01.11.2019 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погодився з сумою, заявленою позивачем до стягнення, а також клопотання про перехід з спрощеного провадження до загального позовного провадження, та необхідністю призначення та проведення експертизи по справі. 15.11.2019 року від ТДВ "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." до суду надійшов відзив на позовну заяву. 19.12.2019 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просить стягнути з ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" недоплачене страхове відшкодування заподіяного матеріального збитку в сумі 4817,25 грн.; стягнути з [PERSON] решту збитку, що не покривається страховим відшкодуванням у сумі 41340,64 грн.; стягнути з [PERSON] у відшкодування заподіяної моральної шкоди 20000,00 грн., а також стягнути судовий збір. Ухвалою суду від 14.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали відзив на позовну заяву та просять в задоволенні позову відмовити. Представник ТДВ "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." до судового засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Таким чином, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності представника відповідача ТДВ "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 15.04.2019 року відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ 31105 р/н [NUMBER] , рухаючись в м. Одеса по вул. Довга, 10, скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем Toyota Highlander, р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2019 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні ушкодження та вартість матеріального збитку, заподіяного власнику [PERSON] , складає 117 775,92 грн. При цьому вартість відновлювального ремонту складає 198 219,42 грн. Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована у ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ", яке відшкодувало [PERSON] грошові кошти в сумі 94 182,75 грн. Позивач [PERSON] здійснив відновлювальний ремонт свого пошкодженого автомобіля на спеціалізованому підприємстві - ТОВ "Інжпроект" та сплатив вартість відновлювального ремонту в сумі 140 340,64 грн. Таким чином, враховуючи відшкодування страховою компанією 94 182,75 грн., на теперішній час відповідно до уточненої позовної заяви невідшкодованою залишається сума 46 157,89 грн., в зв`язку з чим позивач просить стягнути з ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" недоплачене страхове відшкодування в сумі 4 817,25 грн., а також з [PERSON] залишок, що не покривається страховим відшкодуванням, у сумі 41 340,64 грн. Окрім того, позивач [PERSON] стверджує, що внаслідок ДТП йому заподіяна і моральна шкода, що виразилася в душевних стражданнях, складностях побутового характеру, пережитих внаслідок ДТП, яку він оцінює в 20 000,00 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] - [PERSON] посилається на те, що вартість відновлювального ремонту, зазначена у висновку експерта №6458 суперечить Методиці та є завищеною, а особа, яка готувала вказаний висновок про кримінальну відповідальність за свідомо неправдивий висновок не попереджалася. Крім того, представник [PERSON] зазначає, що вартість відновлювального ремонту, визначена відповідно до оцінки, проведеної на замовлення відповідача ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" у сумі 94182,75 грн., була повністю сплачена позивачу. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди відповідач [PERSON] не визнає в повному обсязі, в зв`язку з не наданням позивачем доказів щодо вказаних вимог. При цьому у відзиві представник відповідача [PERSON] зазначав про необхідність звернення до суду з клопотанням про призначення відповідної експертизи, однак в подальшому таке клопотання стороною відповідача заявлене не було. Представник ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" у відзиві на позовну заяву посилається на те, що страховиком своєчасно, у відповідності до вимог законодавства, вжито заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного визначення розміру завданого матеріального збитку з метою здійснення страхової виплати позивачу [PERSON] . При цьому представник зазначив, що у разі, якщо позивачу не вистачило коштів страхового відшкодування для відновлення свого порушеного права, він може звернутись безпосередньо до особи, яка завдала такої шкоди. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ В ході судового розгляду справи встановлено та не оспорювалось сторонами, що 15.04.2019 року відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ 31105, р/н [NUMBER] , рухаючись в м. Одеса по вул. Довга, 10, не врахував дорожньої обстановки, на мокрій ділянці дороги не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA HIGHLANDER, р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , приналежним позивачу, що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Своїми діями відповідач [PERSON] порушив вимоги п.п. 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого постановою Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (справа №520/10560/19). Власником автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] . Відповідно до Полісу №АМ/4745784 від 11.08.2018 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] (забезпечений транспортний засіб - ГАЗ 31105, номерний знак [NUMBER] ) на час скоєння ДТП була застрахована в ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" /а.с.57/. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн. Розмір франшизи - 1000,00 грн. Судом досліджено Звіт №Ю-3399 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер [NUMBER] , від 22.04.2019 року /а.с.60-72/, згідно з яким відповідно до замовлення ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" СПД [PERSON] визначив вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Toyota Highlander, д.р.н. [NUMBER] . КТЗ зареєстрований за: [PERSON] . Згідно договору з ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" перед оцінювачем поставлено завдання визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Toyota Highlander, д.р.н. [NUMBER] , станом на 22.04.2019р. Мета оцінки: визначення вартості матеріального збитку. Юридична експертиза прав власності не проводилася. При виконанні розрахунків були використані витратний та порівняльний підходи. Оцінка виконувалася відповідно до Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав". Оцінка проведена станом на 22.04.2019р. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Toyota Highlander, д.р.н. [NUMBER] , визначена за витратним підходом складає: 194912,68 грн. Ринкова вартість КТЗ Toyota Highlander, д.р.н. [NUMBER] , визначена за порівняльним підходом, може складати: 508204,27 грн. (інструментальні дослідження КТЗ не проводилися). На підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблено висновок, що вартісь матеріального збитку, заподіяного власнику [PERSON] після аварійного пошкодження КТЗ Toyota Highlander, д.р.н. [NUMBER] ., станом на 22.04.2019р. дорівнює (з урахуванням ПДВ): 107873,41 грн. Відповідно до Розрахунку страхового відшкодування, здійсненого ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай", сума страхового відшкодування без ПДВ становить 94182,75 грн. /а.с.79/. Судом досліджено здійснений на замовлення [PERSON] . Висновок експерта №6458 експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер [NUMBER] , від 08.06.2019 року /а.с.22-28/, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті ДТП від 15.04.2019 року, при відновленні КТЗ на СТО ПТП "Інжпроект", складає 198219,42 грн., з урахуванням НДС. Вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті ДТП 15.04.2019 року, при відновлення КТЗ на СТО ПТП "Інжпроект", складає 117775,92 грн. Позивачем [PERSON] здійснено відновлювальний ремонт свого пошкодженого автомобіля на спеціалізованому підприємстві ТОВ "Інжпроект", що підтверджується рахунками, квитанціями та актом виконаних робіт, загалом на суму 140340,64 грн. /а.с.7-17/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Окрім того, при ухваленні рішення суд приймає до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18), відповідно до якої покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що в результаті ДТП, скоєної відповідачем [PERSON] , автомобілю позивача було завдано матеріальної шкоди, частину якої було відшкодовано позивачу відповідачем ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ". Позивачем [PERSON] здійснено відновлювальний ремонт свого пошкодженого автомобіля на спеціалізованому підприємстві ТОВ "Інжпроект", що підтверджується рахунками, квитанціями та актом виконаних робіт, загалом на суму 140 340,64 грн. Доводи сторони відповідача [PERSON] щодо невідповідності зазначеного розміру матеріальної шкоди судом не приймаються, оскільки стороною відповідача не надано належних та допустимих в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказів на підтвердження вказаних доводів. При цьому у відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] посилався на наміри відповідача звернутись до суду з клопотанням про призначення відповідної експертизи. В ході судового розгляду справи стороною відповідача [PERSON] на підтвердження своєї позиції щодо фактичного розміру шкоди будь-яких розрахунків чи висновків спеціалістів надано не було. Вказана сторона посилалась на свою думку, що шкода повністю покрита страховою компанією, що при відновленні транспорту були проведені дії щодо агрегатів автомобіля, та проведена їх заміна не була необхідною, однак така позиція відповідача є необгрунтованою. Відповідач та його представник в ході підготовчого засідання відмовились від клопотання про проведення судової експертизи. Тобто, заперечення відповідача [PERSON] суд визнає недоведеними та безпідставними. Щодо призначення та проведення судової експертизи судом вислухана думка сторони позивача. Представник звернув увагу суду на те, що в справі наявні два Висновки спеціалістів, як на замовлення позивача, так і на замовлення страхової компанії. В даних висновках зазнанена сума шкоди розбігається в незначних показниках. Сторона позивача заперечувала щодо проведення експертизи судом, оскільки позивач не має намір оплачувати вказану експертизу, та просив врахувати наявні в матеріалах справи докази, окрім того позивач поніс витрати на відновлювальний ремонт, а відповідач ухиляється нести будь-які витрати. Щодо суми франшизи суду заявлено, що [PERSON] сплатив позивачу 1000 грн., сторона позивача не визнала вказаного факту, пояснення [PERSON] письмовими доказами стосовно сплати франшизи за час розгляду справи доведені не були. Доводи сторони відповідача ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" щодо можливості звернення позивача до відповідача [PERSON] для отримання непокритих страховим відшкодуванням збитків суд також не приймає з огляду на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду по справі №755/18006/15-ц в постанові від 04.07.2018 року. Враховуючи, що страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування заподіяного збитку в сумі 94182,75 грн., в той час, як відповідно до договору ліміт відповідальності становить 100000,00 грн., суд погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що до стягнення з відповідача ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" з урахуванням франшизи в розмірі 1000,00 грн. належить недоплачене страхове відшкодування в сумі 4817,25 грн. (99000-94182,75=4817,25). За таких обставин стягненню з відповідача [PERSON] підлягає решта збитку, що не покривається страховим відшкодуванням, у сумі 41340,64 грн. (140340,64-94182,75=46157,89-4817,25=41340,64). Ухвалюючи рішення по суті спору суд погоджується з доводами сторони позивача [PERSON] стосовно завдання йому моральної шкоди діями відповідача [PERSON] , проте суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві є завищеним, в зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню, а саме в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру стягнутої суми з кожного відповідача. VІІ. ЗАХОДИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: partial