Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . У позовній заяві зазначає, що 19.02.2007 року між ПАТ "Дельта Банк"(правонаступник ТОВ "КБ "Дельта") та відповідачем було укладено кредитний договір № 001-16016-190207. Згідно п.1.1 даного договору позивач зобов*язався надати відповідачеві кредит у розмірі 1069,00 грн. на придбання певного майна/послуг. Згідно п.2.3 Договору відповідач сплачує кредитору проценти виходячи зі ставки 10% у рік, та за ведення кредитної справи сплачує Кредитору плату у розмірі 2,45% у місяць, п.2.5 договору. Позивач з свого боку належним чином виконав взяті на себе зобов*язання , надавши відповідачу кредит у розмірі 1069,00 грн., а відповідач не виконав взяті на себе зобов*язання в результаті чого у неї виникла заборгованість перед банком, що станом на 18.02.2014 р. становить 1028 грн. 38 коп., що складається з: заборгованості по кредиту 623,79 грн., заборгованості за відсотками - 30,06 грн., заборгованості за комісіями - 374,53 грн. Представник позивача до суду не з'явився, але від них мається заява про розгляд справи без участі уповноваженого ними представника, згідно якого вони повністю підтримують свої позовні вимоги та просять суд їх задовольнити, а також в разі неявки відповідача не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, її було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, але від неї мається заява, в якій просить справу розглядати без її участі , не визнає наявність заборгованості та просить застосувати до неї строк позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні даного позову необхідно відмовити у повному обсязі в зв'язку з наступним. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно статтей 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. 19.02.2007 р. між сторонами було укладено кредитний договір № 001-16016-190207 ( а.с.5-6), відповідно до якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в розмірі 1069,00 грн. на придбання майна (послуг), кредит надано строком на 24 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 18.02.2009 р. З рахунку № 1902/1м від 19.02.2007 р. ( а.с.11) вбачається, що [PERSON] придбала мобільний телефон вартістю 1069,00 грн., ТОВ КБ «Дельта Банк» 19.02.2007 р. перераховано за кошти отримувачу [PERSON], на підставі кредитного договору № 001-16016-190207 та рахунку фактури ( а.с.13). У розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 001-16016-190207 ( а.с.14-15) зазначено, що сума боргу становить 1028,38 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту - 623,79 грн., заборгованості за відсотками - 30,06 грн., заборгованості за комісіями - 374,53 грн. Також з даного розрахунку вбачається, що останній платіж, в рахунок погашення боргу по кредиту, відповідачем було внесено 19.02.2008 р. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Кредитний договір № 001-16016-190207 між сторонами було укладено 19.02.2007 р. терміном на 24 місяці, з зазначенням кінцевого терміну сплати всіх платежів не пізніше, ніж 18.02.2009 р., останній платіж в рахунок погашення боргу по кредиту відповідачем було внесено 19.02.2008 р., тобто про порушення свого права було відомо вже у березні 2008 р., коли не було проведено проплату для погашення заборгованості по вищевказаному кредитному договору. ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з даним позовом лише 01.04.2014 р., тобто позивач пропустив встановлений законом термін для звернення до суду з вимогою про захист своїх цивільних прав, оскільки до цього часу банк зайняв пасивну позицію і жодних дій спрямованих на стягнення боргу по кредиту не вчиняв. У п.5 ст. 267 ЦК України зазначено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Але, у даному випадку, позивач не звертався до суду із заявою про поновлення строку для звернення до суду, відповідно до ст.73 ЦПК України. Тож, в зв*язку зі спливом позовної давності , у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» слід відмовити в повному обсязі. При вирішенні даної справи судом було взято до уваги висновки, що містяться в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року в справі №6-116цс13, які, відповідно до ст. 3607 ЦПК України, є обов'язковими для всіх судів.

Outcome: dismissed