Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № ifk0ak01140074 від 11.04.2007 року у розмірі 14455,88 дол. США, що відповідно до повідомлення НБУ складає 115549,57 грн.; з ПАТ Акцент банк, [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з [PERSON], [PERSON] стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № ifk0ak01140074 від 11.04.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 8019,18 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.04.2012 року. Проте, в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON] що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, договором поруки з [PERSON], у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2014 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованостібула задоволена частково. Ухвалою суду від 11 листопада 2015 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2014 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованостіскасовано. При новому розгляді справи представник позивача в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причину неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутністю. Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] було укладено кредитний договір № ifk0ak01140074 від 11.04.2007 року. Згідно до якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 8019,17 дол. США зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.04.2012 року. Вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ « ПриватБанк» договору поруки № ifk0ak01140074/1 від 11.04.2007 року. Відповідно до п.4 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Крім того Вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ Акцент -Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором №\~\~№ ifk0ak01140074 від 11.04.2007 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом пяти років (а. с. 8-9). Як вказав в своїй позовній заяві позивач, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № ifk0ak01140074 від 11.04.2007 року заборгованість за ним станом на 01.11.2013 р. склала 15707,44 дол. США, в тому числі 4323,11 дол. США заборгованість за кредитом; 0,99 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом ; 11383,34 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області знаходилася цивільна справа №345/2871/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про припинення договору поруки. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.08.2013 року в позові ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Позов [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про припинення договору поруки задоволено й припинено договір поруки від 11.04.2007 року № ifk0ak01140074/1, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.10.2013 року рішення Калуського міськрайонного суду від 30 серпня 2013 року залишено без змін. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справі, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи із вищевикладеного оскільки Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.08.2013 року, яке набрало законної сили визнано припинення дії договору поруки від 11.04.2007 року № ifk0ak01140074/1, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], то за таких обставин суд не вбачає законних підстав для солідарного стягнення заборгованості з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] Оскільки боржник [PERSON] відповідач по справі, не виконав зобов'язань за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4323,11 дол. США законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 0,99 дол. США Оскільки заборгованість по процентам за користуванням кредитом є платою за користування грошима, тому вона підлягає стягненню в повному розмірі за правилами основного боргу, виходячи із вищевикладеного позовні вимоги в цій частині законні і підлягають задоволенню. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені нарахованої за неналежне повернення кредиту та сплату процентів в розмірі 11383,34 дол. США. Як вбачається із матеріалів справи, умовами\~ надання споживчого кредиту фізичним особам, а саме п. 4.1\~ передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3,7.5 Договору, банк має право нараховувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення. У випадку якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати. ПАТ\~КБ «ПриватБанк» нараховано пеню в розмірі 11383,34 дол. США, а заборгованість по тілу кредиту становить 4323,11 дол. США. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Разом з тим, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. При цьому положеннями ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення. Отже, враховуючи, що розмір пені значно більший від розміру боргового зобовязання, а також, що внаслідок стягнення боргу на загальну суму заборгованості, в тому числі і пені, розмір якої значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, будуть порушені права [PERSON], суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені з 11383,34 дол. США до 10000 грн. 00 коп. Щодо заявлених позовних вимог позивача про стягнення із поручителя ПАТ «Акцент-Банк» суми заборгованості. Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. З урахуванням того, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" стосовно стягнення суми з ПАТ "Акцент-Банк" за договором поруки витікають з відносин, які виникли на підставі договору укладеного між юридичними особами, то такі вимоги не можуть бути розглянутими в порядку цивільного судочинства. Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року\~ по\~ справі\~ №6-745цс 15 та від 08 листопада 2015 року №6-1737цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.\~\~ Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, провадження у справі за позовними вимогами ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості за договорами поруки підлягає закриттю. Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити ПАТ\~КБ\~ «ПриватБанк», що розгляд його позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» і про стягнення заборгованості за кредитним договором\~ віднесено\~до юрисдикції господарських судів. Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача витрат на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн. відповідно до вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України, оскільки\~ у матеріалах справи відсутні докази надання позивачу правової допомоги, а також фінансові документи про розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 445 грн. 49 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial