Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Лафорт", [PERSON] про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.01.2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Опель", д.н.з. [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "Фольксваген", д.н.з.[NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25.02.2013 року [PERSON], відповідальність якого була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування в ПрАТ"Лафорт", був визнаний винним у скоєнні ДТП. Так, як ПрАТ"Лафорт" свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна не направив, 19.04.2013 року позивачем на адресу ПрАТ"Лафорт" була надіслана письмова заява про виплату йому страхового відшкодування. За результатами проведеної експертної оцінки позивачем було здійснено ремонт автомобіля "Фольксваген", д.н.з. [NUMBER] на загальну суму 88 768 грн. Так як відповідно до звіту оцінки транспортного засобу № 8417 від 10.07.2013 року сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 41 676 грн. 28 коп., саме цю суму позивачем було заявлено до суду, як вимогу до ПрАТ "Лафорт". Оскільки різниця між фактичним розміром шкоди та стаховим відшкодуванням складає 47 121 грн. 72 коп. позивач просив стягнути цю суму з [PERSON]. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.04.2014 року провадження у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Лафорт", [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в частині позовних вимог [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Лафорт" закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову. Вказали, що Звіт оцінки транспортного засобу № 8417 від 10.07.2013 року складений всупереч вимогам законодавства та з перевищенням повноважень оцінювача. А саме, не зазначено необхідної інформації, посилання зроблено на неактуальні довідкові бюлетні, відсутні посилання на джерела, з яких беруться показники того чи іншого елементу, а посилання здійснюється на невідповідні пункти документів, у самому Звіті не вказано місце проведення, зазначаються абсолютно різні дати проведення різних дій, не зрозуміло на якій підставі здійснювалась оплата послуг, внаслідок чого неможливо ні встановити, ні перевірити розміри вартостей, зазначених у Звіті, сам Звіт зводиться лише до констатації цих вартостей, крім того неможливо встановити, в якому стані перебував транспортний засіб на момент вчинення ДТП та на момент проведення оцінки, які пошкодження були дійсно наслідком ДТП. Заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.01.2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Опель", д.н.з. [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "Фольксваген", д.н.з. [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25.02.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 340 грн (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована Приватним акціонерним товариством "Лафорт" згідно полісу № АВ/6304050. Судом встановлено, що 25.01.2013 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Лафорт» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.8). Відповідно до звіту № 8417 від 10.07.2013 року, складеного спеціалістами СПД ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу "Фольксваген", д.н.з. [NUMBER] складає 41 676 грн. 28 коп., вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля складає 98 288,20 грн. (а.с.17). На підтвердження визначення розміру шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження транспортних засобів позивачі долучають, як правило: звіти, висновки, акти товарознавчого дослідження тощо, складені суб`єктами підприємницької діяльності, що мають відповідні ліцензії та дозволи на проведення автотоварознавчих досліджень, висновки державних експертних установ. Надання таких доказів не суперечить вимогам ст.ст. 57, 212 ЦПК України. У відповідності до ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна проводиться у випадках встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї із сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках встановлених законом. Згідно ст. 12 даного Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Відповідно до ч.1 ст.64 цього Кодексу письмовими доказами є будь-які документи акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Таким чином, якщо позивач на підтвердження розміру шкоди надає висновок спеціаліста, а відповідач заперечуючи проти цього розміру, і після виконання судом вимог ч.4 ст.10 ЦПК України не надає ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, суд відповідно до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Разом з тим, необхідно зазначити, що обов`язок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві, а експертиза може бути призначена судом лише за заявою осіб, які беруть участь у справі на виконання судом вимог ч.4 ст.10 ЦПК України. Суд неодноразово роз'яснював учасникам процесу вимоги ч.4 ст. 10 ЦПК України, а саме право заявляти клопотання про призначення судової експертизи для визначення розміру шкоди, а також для визначення інших суперечностей, що потребують спеціальнихї знань, проте такі клопотання сторонами заявлені не були. За результатами проведеної експертної оцінки позивачем було здійснено ремонт автомобіля "Фольксваген", д.н.з. [NUMBER] на загальну суму 88768 грн., що підтверджується квитанцією СТО "Мультитрак" СПД ФОП [PERSON] до прибуткового ордера № 004 від 22.01.2014 року, відміткою в книзі обліку доходів СПД ФОП [PERSON] та актом виконаних робіт № 1452/22/01/14 (а.с. 51). Відповідно до ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається з матеріалів справи різниця, яку повинен сплатити відповідач [PERSON] між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням на користь [PERSON] становить 47 121гривня 72 копійки. Судом встановлено, що вищезазначена сума, завданої шкоди відповідачем позивачу виплачена не була. Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст.10 ЦПК України на сторони покладається обов`язок доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: розґяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача відшкодування шкоди в розмірі 47 121 грн. 72 коп., знайшла своє доведення в судовому засіданні, є такою, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 1187, 1192, 1194 ЦК України, ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved