Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне. [INFO] у м. Сєвєродонецьк Луганської області помер брат позивача [PERSON] . Для оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малахова С.О., але отримав відмову у зв`язку з тим, що ним був пропущений строк для прийняття спадщини. Він вчасно не подав заяву про прийняття спадщини після померлого брата, оскільки не мав змоги виїхали з м. Донецьк, де фактично проживає. З 12.03.2020 в Україні було запроваджено карантинні заходи через поширення Covid-19, що обмежило можливість позивача потрапити на підконтрольну українській владі територію. Карантин був запроваджений і на непідконтрольній території. З огляду на викладене, позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. 1.2. Відповідач [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що заявлені позовні вимоги вона не визнає. Звертає увагу суду на те, що позивач раніше, а саме 24.06.2021 мав змогу виїхати на контрольовану територію України, де є запис в його паспорті (продовження дії паспорта) та 16.07.2021, про що свідчить копія постанови про накладання адміністративного стягнення № 016611/21 від 16.07.2021. Так, з 12.04.2020 було запроваджено в Україні карантинні заходи через поширення Соvid-19, однак громадяни мали змогу перетину кордону, про це свідчить постанова Кабінету Міністрів України від 28.09.2020 №888. В свою чергу штаб ООС роз`яснив, що підставою для пропуску громадян на в`їзд і виїзд може бути смерть близьких родичів і членів сім`ї з відповідними документами. Довідка про причину смерті [PERSON] , від 15.10.2020, свідоцтво про його смерть від 27.10.2020 та свідоцтво про народження [PERSON] від 27.10.2020 були надіслані на електронну адресу позивача. Отже, для виїзду і в`їзду з непідконтрольною території України було можливо отримати дозвіл в так званому «Міжвідомчому Штабу ДНР». Крім того, заяву про прийняття спадщини можна було відправити поштою. Вона також вказує, що значні фінансові трати для приїзду на підконтрольну українській владі територію не можуть бути поважною причиною пропуску строку. Зі своїм покійним чоловіком, [PERSON] , вона перебувала в цивільному шлюбі, з червня 2014 року по день його смерті. Позивач не брав участі ні фізично, ні морально, тим більш фінансово в житті свого брата. Про смерть [PERSON] він був повідомлений 09.10.2020. В організації похорону ніякої участі не брав. Позивач приїхав тільки через 9 місяців після смерті брата та не поцікавився місцем його поховання. Відповідач звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малахова С.О., який пояснив, що оформити її право на спадщину не зможе, оскільки відсутні документи, які підтверджують родинні зв`язки зі спадкодавцем. Вона звернулася до суду та рішенням від 18.08.2021 було встановлено факт спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01.06.2014 року по [INFO] (дата смерті останнього). Таким чином відповідач вважає, що у позивача не було перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у 6-місячний строк і причини пропуску не є поважними та не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. 1.3. Ухвалою суду від 11.08.2021 позовну заяву було залишено без руху, після чого представник позивача подав уточнену позовну заяву, де вказав відповідачем Сєвєродонецьку міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області. Ухвалою суду від 13.08.2021 було витребувано від приватного нотаріуса належним чином завірену копію спадкової справи, відкриту після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 28.09.2021 залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . Відповідно до ухвали суду від 19.10.2021 клопотання відповідача про витребування доказів було задоволено та постановлено витребувати від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості про перетинання державного кордону України, лінії розмежування в Донецькій та Луганській областях, тимчасово окупованій території АР Крим у напрямку в`їзду та виїзду у період з 01 січня 2014 року по 19 жовтня 2021 року громадянином України [PERSON] . Ухвалою суду від 25.11.2021, яка відображена у протоколі судового засідання, було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів та ініціювання проведення службової перевірки. Вказану ухвалу суд мотивував тим, що обставини видачі позивачу паспорта не мають значення для правильного вирішення справи, а ініціація проведення службових перевірок, з питань які не стосуються розгляду справи, не належить до завдань суду. 1.4. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з тих підстав, які викладені у відзиві. Представник відповідача Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судовому засіданні 25.11.2021 присутня не була, про дату, час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.08.1970 Кіровським районним бюро РАЦС м. Донецька, [PERSON] народився [INFO] у м. Донецьк. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 28.02.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, [PERSON] народився [INFO] у м. Донецьк. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно копії паспорту громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , місце проживання позивача з 18.02.1992 зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.10.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у м. Сєвєродонецьку Луганської області у віці 50 років. 2.2. З копії спадкової справи, заведеної 17.12.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О. щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що 17.12.2020 [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 02.08.2021 [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малахова С.О. №328/02-31 від 02.08.2021 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений чинним законодавством України. 2.3. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.08.2021 у справі № 428/667/21, яке надбало законної сили 17.09.2021, позовну заяву [PERSON] було задоволено та ухвалено: - встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однією як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з 01.06.2014 по 09.10.2020 (дата смерті останнього); - визнати за [PERSON] , [INFO] , ід.номер [NUMBER] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] , право власності на 1/2 частину нерухомого майна - гаражу 9, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40.9 кв.м., реєстраційний № 1216964144129, із складовою частиною підвалом. 2.4. Відповідно до розпорядження «уряду Донецької Народної Республіки» № 65 від 20.03.2020 «Про деякі питання перетину державного кордону Донецької Народної Республіки» тимчасово з 00 годин 00 хвилин 21.03.2020 призупинено функціонування пунктів пропуску через «державний кордон Донецької Народної Республіки» з суміжною територією держави Україна до особливого розпорядження уряду Донецької Народної Республіки. Вказане «розпорядження» мотивовано запобіганням розповсюдженню коронавірусної інфекції. Згідно розпорядження «уряду Донецької Народної Республіки» № 146 від 22.06.2020 «Про деякі питання перетину державного кордону Донецької Народної Республіки» відновлено роботу контрольно-перепускного пункту «Оленівка» з 22.06.2020, встановлено режим роботи з 9-00 до 18-00 та вказано, що в`їзд та виїзд громадян через вказаний пункт здійснюється в порядку та на умовах, визначених «Указом Голови Донецької Народної Республіки» від 18.06.2020 № 57. Функціонування інших пунктів пропуску через «державний кордон Донецької Народної Республіки» з суміжною територією держави Україна призупинено до особливого розпорядження уряду Донецької Народної Республіки. Вказане «розпорядження» мотивовано запобіганням розповсюдженню коронавірусної інфекції. З копії листа в.о. начальника Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 20.10.2021 вбачається, що у базі даних про перетинання державного кордону України, лінії розмежування в межах з Донецькою та Луганської областями та тимчасово окупованою територію АР Крим у період з 20.10.2016 по 19.10.2021 наявна інформація про виїзд громадянина [PERSON] через пункт пропуску Майорське (Зайцево) 10.02.2017, про в`їзд через пункт пропуску «Мілове» 16.07.2021 та про виїзд через пункт пропуску «Гоптівка» 07.08.2021. Іншої інформації не виявлено. 3. Релевантні джерела права та акти їх застосування 3.1. Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно статей\~1262\~ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. 3.2. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин. Строк запровадження карантину неодноразово продовжувався і на даний час він продовжений до 31 грудня 2021 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 із змінами та доповненнями. Пунктом 7 вищевказаної постанови визначено, що самоізоляції підлягають особи, які прибувають з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя. Самоізоляція, обсервація особи у зв`язку з прибуттям з тимчасово окупованих територій в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя припиняється в разі одержання негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, який проведено після перетинання контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них. 3.3. У статті 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» вказано, що в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України. Зі змісту пункту 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815, вбачається, що в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду-виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено. Об`їзні шляхи навколо дорожніх коридорів (автомобільних та на залізничному транспорті) за рішенням Командувача об`єднаних сил ліквідуються (перекриваються). Пункт 22-2 вищевказаного Порядку визначає, що у разі тимчасового припинення роботи режимної зони контрольних пунктів в`їзду-виїзду пропуск осіб, транспортних засобів здійснюється невідкладно за наявності таких підстав гуманітарного характеру, зокрема: - у разі повернення особи до місця свого проживання. Пропуск осіб здійснюється один раз протягом періоду дії рішення про тимчасове припинення роботи режимної зони контрольного пункту в`їзду-виїзду. - наявність інших випадків, коли є підстава вважати, що ситуація потребує невідкладного перетину особою лінії розмежування у будь-якому напрямку з гуманітарних міркувань або з метою запобігання виникненню загрози життю та здоров`ю особи та/або порушенню її прав (зокрема у разі політичного переслідування особи на тимчасово окупованих територіях). Пункт 4 вищевказаного Порядку вказує, що кількість контрольних пунктів в`їзду-виїзду, місцезнаходження і межі їх режимних та сервісних зон (у тому числі об`єктів сервісного обслуговування), дорожні коридори визначаються та затверджуються відповідно до пункту 9 Положення про облаштування контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим і м. Севастополя та виїзду з них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2020 р. № 1368. Відповідна інформація розміщується на офіційних веб-сайтах Міноборони, Адміністрації Держприкордонслужби, ДФС. Згідно пункту 9 Положення про облаштування контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим і м. Севастополя та виїзду з них, кількість контрольних пунктів в`їзду-виїзду, місцезнаходження та межі їх режимних і сервісних зон (у тому числі об`єктів сервісного обслуговування), дорожні коридори у Донецькій і Луганській областях визначаються рішенням Командувача об`єднаних сил за пропозиціями Донецької і Луганської обласних військово-цивільних адміністрацій або військових адміністрацій (у разі їх утворення), погодженими з Мінреінтеграції. Згідно із пунктом 1 Режиму функціонування контрольних пунктів в`їзду/виїзду через лінію розмежування в Донецькій та Луганській областях та порядку пропуску осіб, транспортних засобів та товарів (вантажів), затвердженого наказом Командувача об`єднаних сил від 31.10.2020 № 861, пропуск осіб, транспортних засобів та товарів (вантажів) в контрольних пунктах в`їзду/виїзду (далі - КПВВ) в Донецькій та Луганській областях через лінію розмежування здійснюється: - в КПВВ "Мар`їнка" - дорожній коридор "Донецьк - Курахове"; - в КПВВ "Новотроїцьке" - дорожній коридор "Донецьк - Маріуполь"; - в КПВВ "Станиця Луганська" - дорожній коридор "Станиця Луганська - Щастя - Новоайдар"; - в КПВВ "Щастя" - дорожній коридор «Луганськ - Весела Гора -Шастя -Новоайдар». 3.4. У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2021 року по справі № 589/1863/13-ц вказано, що правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд звертає увагу на те, що постійне місце проживання позивача з 1992 року знаходиться на непідконтрольній українській владі території Донецької області. В період з 10.02.2017 до 16.07.2021 позивач не виїжджав на підконтрольну українській владі територію України. Загальновідомими обставинами є те, що на час відкриття спадщини та на теперішній час на частині території Донецької області, в тому числі у м. Донецьк, не працювали та не працюють ніякі державні органи, з цими територіями відсутній поштовий зв`язок та безперешкодне транспортне або навіть пішохідне сполучення. Вказані території є тимчасово непідконтрольними українській владі та знаходяться під контролем так званої «Донецької народної республіки», керівники якої фактично встановлюють для мешканців непідконтрольних територій обов`язкові правила поведінки. При цьому, перетин лінії розмежування між вищевказаною територією та підконтрольною територією Донецької або Луганської області у визначених пунктах пропуску є вкрай ускладненим, оскільки розпорядженням «уряду Донецької Народної Республіки» № 65 від 20.03.2020 призупинено функціонування пунктів пропуску через лінію розмежування з метою запобігання розповсюдженню коронавірусної інфекції. Пізніше, розпорядженням вказаного «уряду» від 22.06.2020 відновлено функціонування лише одного пункту пропуску, проте у суду відсутні відомості про регулярне та належне функціонування цього пункту пропуску з боку «Донецької народної республіки». Крім того, знаходячись на тимчасово окупованій території Донецької області позивач був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою, або з`явитися до консульської установи чи до дипломатичного представництва України, оскільки такі установи на тимчасово окупованій території Донецької області відсутні. Суд також враховує, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 02.08.2021, тобто пропустивши шестимісячний строк для прийняття спадщини на три місяці та двадцять три дні. Вказана тривалість пропуску строку є значною, проте це не призвело до ситуації, коли свідоцтво про право на будь-яке спадкове майно було видано іншому спадкоємцю. Тобто, визначення додаткового строку для прийняття спадщини не призведе до непропорційного втручання в право власності будь-яких спадкоємців та необхідності перерозподілу оформлених часток у праві на спадщину, оскільки такі частки ще не оформлені. Посилання відповідача [PERSON] на те, що позивач міг раніше приїхати на підконтрольну територію України для прийняття спадщини суд вважає неспроможними, оскільки як вказано судом вище, виїзд з непідконтрольної на підконтрольну територією Донецької області є вкрай ускладненим та пов`язаний із необхідністю перетину лінії розмежування або незаконного перетину кордону між Україною та Російською Федерацією з боку тимчасово окупованої території України, які знаходиться під контролем представників «Донецької народної республіки». 4.2. На підставі вищевикладеного суд вважає, що звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на підконтрольній українській владі території України протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини становило для позивача істотні та непереборні труднощі. У зв`язку із викладеним, враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, позовна заява [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. 5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позов задоволено, проте відповідач [PERSON] та відповідач в особі органу місцевого самоврядування не порушували своїми діями або бездіяльністю права позивача на спадкове майно. Цей спір виник виключно внаслідок бездіяльності самого позивача, яка була зумовлена непереборними обставинами. Отже, стягнення судових витрат з відповідачів буде несправедливим та суперечитиме цільовому тлумаченню статті 141 ЦПК України, згідно із яким, на думку суду, судові витрати стягуються з того відповідача, дії або бездіяльність якого спричинили виникнення судового спору.

Outcome: approved