Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

В квітні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (Позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 14 607,84 грн. Свої позовні вимоги, Позивач обґрунтовує тим, що 21 серпня 2014 року в [ADDRESS] [PERSON] та його напарник утепляли житловий будинок, за вказаною адресою та під час робіт один з матеріалів зірвався з крючка і впав на транспортний засіб «Mazda СХ-7» д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], в результаті чого вказаний автомобіль зазнав пошкоджень, що підтверджується страховим актом № ДККА-39230 від 18.09.2014р. На момент здійснення вищевказаних обставин між [PERSON] та Позивачем був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасних випадків з водієм та пасажирами на транспорті від 27.11.2013р. № 28-2808-13-00117. На підставі вказаного Страхового Акта та заяви Заявника, відповідно до норм Закону України «Про страхування», Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14 607,84 грн., що підтверджене угодою про розмір страхового відшкодування відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 09.09.2014р. Дільничним інспектором Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві Сушко Д.О. було складено висновок від 27.08.2014 року, зі змісту якого вбачається, що 21 серпня 2014 року в [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] утепляли житловий будинок, за вказаною адресою та під час робіт один з матеріалів зірвався з крючка і впав на транспортний засіб «Mazda СХ-7» д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Таким чином, особою, відповідальною за завдані Потерпілому збитки є Відповідач, а тому в силу вимог Закону України «Про страхування» та ст. 1191 ЦК України, відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності Позивача, в якому просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.32). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.46), про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування" страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. 27.08.2014 року Дільничним інспектором Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві Сушко Д.О. було складено висновок, зі змісту якого вбачається, що 21 серпня 2014 року в [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] утепляли житловий будинок, за вказаною адресою та під час робіт один з матеріалів зірвався з крючка і впав на транспортний засіб «Mazda СХ-7» д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], в наслідок чого, вказаний ТЗ було пошкоджено та цим завдано матеріальних збитків власнику (а.с.5). Станом на момент здійснення вищевказаного страхового випадку автомобіль [NUMBER], який належить - [PERSON] був застрахований в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасних випадків з водієм та пасажирами на транспорті від 27.11.2013р. № 28-2808-13-00117 з терміном дії з 29.11.2013р. до 28.11.2014р. включно (а.с.4). Відповідно до ст. 21 Закону України "Про страхування", страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. 22.08.2014 року до позивача звернувся власник пошкодженого автомобіля [NUMBER], [PERSON], із заявою про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу (а.с.6). Відповідно до акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 22.08.2014 року та Рахунку-фактури від 25.08.2014 року вбачається, що відновлювальний ремонт ТЗ «Mazda СХ-7» д.н.з. [NUMBER], що включає в себе заміну пошкоджених деталей та оплата вказаних робіт, становить 15 102,84 грн. (а.с.8-15). За наслідками зазначеної вище вказаної події, акту огляду пошкодженого транспортного засобу (а.с.8-15), страхового акту № ДККА-39230 (а.с.17), платіжного доручення № 23141, власнику автомобіля [NUMBER], [PERSON], виплачено страхове відшкодування у розмірі 14 607,84 грн.(а.с.19). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. В листопаді 2014 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» направило Відповідачу претензію від 03.11.2014р. №8316/2118-УСГ з проханням відшкодувати ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» завдану шкоду у розмірі фактично понесених витрат в розмірі 14 607,84 грн. (а.с.20). Проте, вказану вимогу Відповідач залишив без відповіді та задоволення. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України). За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 14 607,84 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 22, 993 ЦК України, ст.ст.8, 21, 27 Закону України «Про страхування», з урахуванням Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», та

Outcome: approved