overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

У березні 2015 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачем вказано, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNU0GA08441577 від 01 лютого 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 40600,00 доларів США на строк до 01 лютого 2028 року. Разом з тим, у порушення зобов'язань по укладеному кредитному договору відповідачка договір не виконує. У зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 09 лютого 2015 року становить 154678,81 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 09.02.2015 року становить 3859236,32 гривень. Добровільно повертати заборгованість відповідачка не бажає. Просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Пред'явлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просила їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлена. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, із кредитного договору № DNU0GA08441577 від 01 лютого 2008 року вбачається, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 40600,00 доларів США на строк до 01 лютого 2028 року. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка припинила виконувати умови та зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 09 лютого 2015 року становить 154678,81 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 09.02.2015 року становить 3859236,32 гривень. Відповідно до ст.526 ЦК України "Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу". Відповідно до ст.527 ЦК України "Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту". Добровільно повертати кредит відповідачка не бажає та на вимоги про дострокове повернення кредиту не реагує. Відповідно до ст.530 ЦК України "Якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/." Відповідно до ст.1050 ЦК України "Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу." У судовому засіданні також встановлено, що відповідачка від виконання укладеного кредитного договору ухиляється, зобов'язання по договору не виконує. Заборгованість у розмірі 154678,81 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 09.02.2015 року становить 3859236,32 гривень добровільно повертати не бажає. При таких обставинах, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У листопаді 2015 року Публічне Акціонерне Товариство "Альфа-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог представником позивача вказано, що відповідно до укладеного кредитного договору №500954804 від 06 серпня 2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 21349,21 гривень. Разом з тим, у порушення зобов'язань по укладеному кредитному договору відповідачка договір не виконує. У зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 07 жовтня 2015 року становить 27094,40 гривень з яких: 19807,00 гривень - заборгованість за кредитом; 1542,29 гривень - заборгованість по відсотках; 3631,50 гривень - заборгованість по комісії; 2113,61 гривень - штраф. Добровільно повертати заборгованість відповідачка не бажає. Просить позов задовольнити. Представник позивача подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без їх участі. Пред'явлені позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення, у разі відсутності відповідачки не заперечують. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлена. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, із кредитного договору №500954804 від 06 серпня 2014 року вбачається, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 21349,21 гривень. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка припинила виконувати умови та зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 07 жовтня 2015 року становить 27094,40 гривень з яких: 19807,00 гривень - заборгованість за кредитом; 1542,29 гривень - заборгованість по відсотках; 3631,50 гривень - заборгованість по комісії; 2113,61 гривень - штраф. Відповідно до ст.526 ЦК України "Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу". Відповідно до ст.527 ЦК України "Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту". Добровільно повертати кредит відповідачка не бажає та на вимоги про дострокове повернення кредиту не реагує. Відповідно до ст.530 ЦК України "Якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/." Відповідно до ст.1050 ЦК України "Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу." У судовому засіданні також встановлено, що відповідачка від виконання укладеного кредитного договору ухиляється, зобов'язання по договору не виконує, заборгованість добровільно повертати не бажає. При таких обставинах, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

У березні 2015 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачем вказано, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNU0A800007527 від 13 лютого 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 18811,99 доларів США на термін до 07 січня 2013 року. Разом з тим, у порушення зобов'язань по укладеному кредитному договору відповідач договір не виконує. У зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 09 лютого 2015 року становить 98260,11 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 09.02.2015 року становить 2451589,63 гривень. Добровільно повертати заборгованість відповідачка не бажає. Просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Пред'явлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, із кредитного договору № DNU0A800007527 від 13 лютого 2008 року вбачається, що [PERSON] отримав кредит у розмірі 18811,99 доларів США на термін до 07 січня 2013 року. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач припинив виконувати умови та зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 09 лютого 2015 року становить 98260,11 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 09.02.2015 року становить 2451589,63 гривень. Відповідно до ст.526 ЦК України "Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу". Відповідно до ст.527 ЦК України "Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту". Добровільно повертати кредит відповідач не бажає та на вимоги про дострокове повернення кредиту не реагує. Відповідно до ст.530 ЦК України "Якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/." Відповідно до ст.1050 ЦК України "Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу." У судовому засіданні також встановлено, що відповідач від виконання укладеного кредитного договору ухиляється, зобов'язання по договору не виконує. Заборгованість у розмірі 98260,11 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 09.02.2015 року становить 2451589,63 гривень добровільно повертати не бажає. При таких обставинах, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У січні 2015 року Публічне Акціонерне Товариство "Міський комерційний Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачем вказано, що відповідно до укладеного кредитного договору від 23 липня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 гривень з кінцевим строком повернення до 22 липня 2014 року. Разом з тим, у порушення зобов'язань по укладеному кредитному договору відповідач договір не виконує. У зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 16 грудня 2014 року становить 3740,39 гривень, що складається з: 3154,26 гривень - прострочена заборгованість за основним боргом; 586,13 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Добровільно повертати заборгованість відповідач не бажає. Просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Пред'явлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, із кредитного договору від 23 липня 2013 року вбачається, що [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 гривень з кінцевим строком повернення до 22 липня 2014 року. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач припинив виконувати умови та зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 16 грудня 2014 року становить 3740,39 гривень, що складається з: 3154,26 гривень - прострочена заборгованість за основним боргом; 586,13 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ст.526 ЦК України "Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу". Відповідно до ст.527 ЦК України "Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту". Добровільно повертати кредит відповідач не бажає та на вимоги про дострокове повернення кредиту не реагує. Відповідно до ст.530 ЦК України "Якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/." Відповідно до ст.1050 ЦК України "Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу." У судовому засіданні також встановлено, що відповідач від виконання укладеного кредитного договору ухиляється, зобов'язання по договору не виконує. Заборгованість у розмірі 3740,39 гривень добровільно повертати не бажає. При таких обставинах, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, вказавши, що 27.08.1992 року він, за нотаріально посвідченим договором, придбав у Добрянському держлісгоспі 12/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. У зв"язку з тим, що в договорі купівлі-продажу, прізвище покупця помилково записано "[PERSON]", замість правильного "[PERSON]", заявник позбавлений можливості в повній мірі володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Таким чином, [PERSON] просив встановити той факт, що він є особою, зазначеною покупцем нерухомого майна, а також факт підписання ним договору купівлі-продажу. З ініціативи суду до участі у справі, в якості заінтересованих осіб, були залучені Ріпкинська районна державна нотаріальна контора та ДП "Добрянське лісове господарство". В судовому засіданні заявник та його представник змінили свої вимоги та просили встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу. Представники заінтересованих осіб - Добрянської селищної ради, Ріпкинської районної державної нотаріальної контори, ДП "Добрянське лісове господарство", в судове засідання не з'явились, надіславши клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в яких не заперечували проти вимог [PERSON] Заслухавши пояснення з'явившихся учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнена заява підлягає задоволенню. У відповідності до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові якої, зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім'ям та по батькові, вказаними у свідоцтві про народження чи паспорті. З договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Ріпкинської державної нотаріальної контори 27.08.1992 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1650 від 27.08.1992 року, вбачається, що [PERSON] придбав у Добрянському держлісгоспі Ріпкинського району Чернігівської області 12/25 частин житлового будинку (відокремлену квартиру), [ADDRESS]. Право власності на нерухоме майно було зареєстровано за заявником 23.11.1992 року Добрянською селищною радою Ріпкинського району в книзі № 7, реєстровий № 1637. В той же час, у договорі купівлі-продажу нерухомого майна, прізвище покупця помилково записано [PERSON]. З паспорта і свідоцтва про народження заявника вбачається, що його прізвище значиться [PERSON]. У військовому квитку прізвище заявника також записано [PERSON]. З технічного паспорта виготовленого 20.07.1992 року Чернігівським МБТІ на відокремлену квартиру [ADDRESS], вбачається, що власником нерухомого майна зазначено [PERSON]. Довідкою Добрянської селищної ради № 88 від 28.01.2015 року підтверджується, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і саме він є стороною договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна. Паспортом, виданим заявнику 07.07.2000 року, а також будинковою книгою підтверджується, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] являється вказина вище квартира. Таким чином, в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які [PERSON] посилався як на підставу своїх вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності документу, а саме: державного акту на право власності на землю серії Р4 № 107385, виданого 08.11.2002 року Братською районною державною адміністрацією на ім'я "[PERSON] Семеновіча". Заявник мотивує свої вимоги тим, що 09 квітня 2017 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яку заявник прийняла та оформляє в Братській державній нотаріальній конторі. Однак є розбіжності у написанні по батькові [PERSON]. Згідно Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 08 листопада 2002 року Братською районною державною адміністрацією серії Р4 №107385 на ім'я [PERSON] допущено помилку у написанні по батькові замість "Семеновичу" вказано "Семеновічу. Встановлення факту належності Державного акта на право приватної власності на землю має для заявника юридичне значення, оскільки дає право отримати свідоцтво про право на спадщину. В судове засідання заявник не зявився, до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав. 08 листопада 2002 року Братською райдержадміністрацією було видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р4 № 107385, на підставі рішення Братської райдержадміністрації № 303-р від 07.10.2002 року на ім'я [PERSON] Семеновіча (а.с. 7). 09 квітня 2017 року в смт. Братське Братського району Миколаївської області помер [PERSON] (а.с. 10). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Р4 № 107385. Згідно паспорту громадянина України виданого 23 березня 2000 року Братським РВ УМВС України в Миколаївській області, прізвище, ім'я та по-батькові померлого зазначено як "Довгоп'ят Григорій Семенович" (а.с. 8). У свідоцтві про народження [PERSON] та у свідоцтві про укладення шлюбу (виданих повторно) прізвище, ім'я та по-батькові останнього вказано російською мовою як "Довгопят Григорий Семенович" (а.с. 11-12). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявник не має іншої можливості встановити факт належності померлому державного акта на право приватної власності на землю серії Р4 № 107385, виданого на підставі рішення Братської райдержадміністрації № 303-р від 07.10.2002 року на ім'я "[PERSON] Семеновіча". За таких обставин заява підлягає задоволенню. Судові витрати слід залишити за заявником. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що вона є сестрою померлої [INFO] [PERSON] . Як зазначила заявник у своїй заяві, померла [PERSON] є її рідною сестрою, проте підтвердити факт родинних відносин у позасудовому порядку є неможливим; встановлення факту родинних відносин необхідно для реалізації спадкових прав. У судовому засіданні представник заявника адвокат Зіменко О.В. підтримала заявлені вимоги та прохає їх задовольнити. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, суду подані: свідоцтво про народження [NUMBER] від 21.05.1957 року, яким посвідчено факт народження [INFO] [PERSON] ; свідоцтво про народження [NUMBER] від 14.05.1951 року, яким посвідчено факт народження [INFO] [PERSON] (заявник у справі); свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 01.02.1964 року, згідно якого був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , при цьому [PERSON] присвоєно прізвище " [PERSON] "; свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 05.10.1974 року, згідно якого був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , при цьому [PERSON] присвоєно прізвище " [PERSON] "; свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 22.06.1982 року, згідно якого розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] , при цьому останній залишено прізвище " [PERSON] "; довідка про реєстрацію шлюбу № 39 від 04.09.2019 року, згідно якої 28.04.1984 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , при цьому останній присвоєно прізвище " [PERSON] "; свідоцтво про смерть [NUMBER] від 10.08.2018 року, згідно якого [PERSON] померла [INFO] в м.Одеса. Зважаючи на наведені докази, факт родинних відносин між заявником та померлою є підтвердженим, підстав не довіряти твердженням заявника немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності їй, [PERSON], [INFO], уродженки та жительки с.Дюксин Костопільського району Рівненської області: довідки ВТЕК серії ВТЄ-22 за №023474 від 08 березня 1990 року; пенсійного посвідчення заповненого на російській мові за [NUMBER] виданого 08.10.1990 року "[PERSON]"; довідок виданих 02.03.2004 року ПСП "Прогрес" №33 про перебування членом колгоспу та кількість вироблених трудоднів, №35 про підтвердження щодо звільнення з колгоспу у зв'язку з реформуванням, №35 про заробіток для обчислення пенсії, №36 про заробіток для обчислення пенсії, у яких помилково зазначено по батькові - [PERSON]. Встановлення даного факту заявниця, обгрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання про призначення пенсії. За таких обставин їй відмовлено у прийнятті документів для оформлення пенсії. В судовому засіданні представник заявниці адвокат [PERSON] заяву підтримав в повному обсязі, покликаючись на обставини, викладені у ній. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Палій А.Д., в судовому засіданні не заперечував проти встановлення даного факту. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідка та дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обгрунтованими. В судовому засіданні встановлено, що в довідці ВТЄК серії ВТЄ-22 за №023474 від 08 березня 1990 року; пенсійному посвідченні, заповненому на російській мові, за [NUMBER] виданому 08.10.1990 року на ім'я "[PERSON]"; довідках виданих 02.03.2004 року ПСП "Прогрем" №33 про перебування членом колгоспу та кількість вироблених трудоднів, №35 про підтвердження щодо звільнення з колгоспу у зв'язку з реформуванням, №35 про заробіток для обчислення пенсії, №36 про заробіток для обчислення пенсії - помилково зазначено по батькові - "[PERSON]" замість „[PERSON]". З наданих заявником документів, а саме: свідоцтва про народження серія [NUMBER], трудової книжки, паспорта [NUMBER] - вбачається, що по батькові заявниця - "[PERSON]". Крім того, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], також підтвердила, що по батькові заявницю "[PERSON]", а в документах помилково зазначали невірно "[PERSON]". У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість показань свідка. Дані про їїї заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні. Задоволення заяви [PERSON], має для неї юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що передбачено п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved