Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

у серпні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ "Кривбасремонт" про відшкодування моральної шкоди працівнику у разі ушкодження його здоров`я. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що перебував у трудових відносинах з відповідачами, а саме: працював на «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» з 18.04.2002 року по 16.02.2009 року газорізальником цеху з ремонту технологічного обладнання, у шкідливих умовах праці, всього 6 років 10 місяців та з 17.02.2009 року по 12.09.2016 року працював на ТОВ "Кривбасремонт" газорізальником, електрогазозварювальником на дільницях № 5,6 ремонтного управління № 2 у шкідливих умовах праці, всього 7 років 7 місяців. 14.07.2016 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини позивачу було встановлене професійне захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст.(пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.), група «В». ЛН другого ст.. За висновком МСЕК від 22.12.2016 року позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 20% за захворюванням - ХОЗЛ, з 22.12.2016 року до 01.01.2018 року. При повторному переогляді МСЕК 28.02.2017 року позивачу встановлено 20% за захворюванням - ХОЗЛ, з 01.12.2018 року до 01.01.2020 року. У зв`язку із ушкодженням здоров`я через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати, в зв`язку з професійним захворюванням змінилися його спосіб та якість життя, розмір моральної шкоди він оцінює в розмірі 82878,00 грн., які просить стягнути з кожного з відповідачів. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»до суду не з`явився, надав до суду заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача ТОВ "Кривбасремонт"до суду не з`явився, надав до суду заперечення проти позову, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] працював у шкідливих умовах праці на підприємстві ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» з 18.04.2002 року по 16.02.2009 року газорізальником цеху з ремонту технологічного обладнання, у шкідливих умовах праці, всього 6 років 10 місяців. На підприємстві ТОВ "Кривбасремонт" газорізальником, електрогазозварювальником на дільницях № 5, 6 ремонтного управління № 2 у шкідливих умовах праці, всього 7 років 7 місяців. Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки серії [NUMBER] , яка наявна в матеріалах справи (а.с. 8-16). Як вбачається з матеріалів справи, 14.07.2016 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини позивачу встановлене професійне захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст.(пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.), група «В». ЛН другого ст.. По факту професійного захворювання було проведено розслідування комісією створеною на підприємстві, про що був складений акт розслідування професійного захворювання від 27.10.2016 року де вказано, що працюючи газозварювальником, електрогазозварювальником на дільницях №№5,6 ремонтного управління № 2 ТОВ "Кривбасремонт", виконував електрогазозварювальні роботи ручним способом, ручне дугове зварювання металоконструкцій, трубопроводів, газове різання трудопроводів і металоконструкцій, частин та вузлів екскаваторної техніки. При цьому внаслідок недосконалості технології зварювання та різання металів підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолів переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 14.07.2016 року протокол № 998, підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: з 18.04.2002р. по 16.02.2009р. - газорізальник цеху з ремонту технологічного обладнання ВАТ ""Центральний гірничо-збагачувальний комбінат". Причина виникнення професійного захворювання - концентрація кремнію діоксиду аморфного у суміші з оксидами марганцю у вигляді аерозолю конденсації зі вмістом кожного з них не більше 10% в повітрі робочої зони в 2,3 рази перевищує ГДК (2,3 мг/м3, при ГДК 1,0 мг/м3) по СанПін 4617-88 ПДК шкідливих речовин у повітрі робочої зони (а.с.6-7). Згідно з висновком МСЕК від 22.12.2016 року серія 12ААА № 043463 позивачу первинно встановлено 20% втрати професійної працездатності за захворюванням - ХОЗЛ, з 22.12.2016 року до 01.01.2018 року (а.с. 4). Згідно з висновком МСЕК від 28.02.2017 року серії 12 ААА № 046337 позивачу було встановлено 20% втрати професійної працездатності за захворюванням - ХОЗЛ, з 22.12.2016 року до 01.01.2018 року. Згідно рекомендацій МСЕК позивач потребує «ВМП, забезпечення лікарськими засобами, санаторно-курортне лікування»(а.с.3). Відповідно до Закону України "Про охорону праці, на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники мікроклімату інші показники умов праці відхиляються від встановлених нормативних показників, що стали причиною профзахворювання позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, на підприємствах відповідачів позивач тривалий час працював, виконуючи роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Як встановлено із медичних документів, позивач внаслідок професійного захворювання втратив професійну працездатність, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. Позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв`язку загальною слабкістю, втомою, постійними болями. При цьому суд враховує, що моральні страждання позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я позивача покращується тимчасово. Постійний характер фізичних страждань через постійні болі позивача знаходить також підтвердження в медичних документах, з яких убачається, що позивач має необхідність проходити регулярне стаціонарне лікування з приводу професійного захворювання. Фізичний стан, самопочуття з часом не покращується, лікування в медичних установах приносить тимчасовий результат, періодично відбуваються загострення - рецидив хвороби. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року "Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п. 5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємствами, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, настання негативних змін у його житті, неможливість відновлення стану, який мав потерпілий до професійного захворювання, з урахуванням ступеню вини відповідачів, час роботи на підприємствах відповідачів в умовах шкідливих факторів, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, і вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з Приватного Акціонерного Товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" в розмірі 25 000,00 грн. та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасремонт" в розмірі 35 000,00 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. У судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» у сумі 352,40 грн. та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасремонт" у сумі 352,40 грн..

Outcome: partial