Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

29 травня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», державного реєстратора Ільющенкова С.О. виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора та скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивовано тим, що 05 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством (ВАТ) «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику в кредит грошові кошти у розмірі 99 000 доларів США на строк по 05 червня 2038 року включно. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 05 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, за яким позивачем в іпотеку передано квартиру за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2012 р. звернено стягнення на квартиру [ADDRESS] у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Правонаступником ПАТ «Сведбанк» стало ТОВ «Кредитні ініціативи». У травні 2019 року позивач дізнався про те, що 4 квітня 2019 року право власності на належну йому квартиру було зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, реєстрацію прав було здійснено державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим С.О. Позивач зазначає, що такого договору він не укладав та не підписував. Вважає, що відповідач неправомірно зареєстрував право власності на належне йому житло за іпотекодержателем, оскільки не врахував вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». З наведених підстав позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 квітня 2019 року за № 46297713, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим С.О.; скасувати запис від 02 квітня 2019 року за № 31016993 про державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру, а також стягнути з відповідачів витрати на сплату судового збору та інші судові витрати. Ухвалою судді Фунжия О.А. від 31 травня 2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду суду, відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін, від державного реєстратора витребувано зазначені в клопотанні позивача документи (а.с. 29-31) 27 червня 2019 р. представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, оскільки у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків за кредитним договором позичальником, ігнорування вимог про усунення порушень, кредитор скористався своїм правом у порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» та задовольнив свої вимоги кредитора/іпотекодержателя в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору в позасудовому порядку через звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття на нього права власності. Зазначає, що ТОВ «Кредитні ініціативи» було направлено іпотекодавцю повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також вказує на те, що реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кредитні Ініціативи» здійснена за згодою позивача, а тому Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає застосуванню до цих правовідносин. Вважає дії державного реєстратора правомірними, з дотриманням норм законодавства, просить суд у задоволенні позову відмовити (а.с. 44-54) Ухвалою суду від 8 серпня 2019 р. за заявою позивача [PERSON] в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , власник ТОВ «Кредитні ініціативи», заборонено державним реєстраторам приймати рішення та вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вказаної квартири (а.с. 62-64) 19 серпня 2019 року до суду надійшла відповідь державного реєстратора Ільющенкова С.О. про неможливість надання витребуваних судом документів, оскільки вони знаходяться в Департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Ухвалою суду від 20 вересня 2019 року за клопотанням позивача витребувано документи (а.с. 97-98) 2 жовтня 2019 року на виконання ухвали суду надано належним чином завірені копії документів реєстраційної справи на квартиру [ADDRESS] (а.с. 105-117) Розпорядженням керівника апарату суду від 5 червня 2020 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи в зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку. Автоматизованою системою документообігу суду справу розподілено судді Тучкову С.С . Ухвалою судді Тучкова С.С. від 26 червня 2020 року цивільну справу прийнято до свого провадження, розгляд справи продовжується за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Железняк В.К. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягаючи на задоволені позову. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позов. Відповідач Ільющенков С.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. 05 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством (ВАТ) «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику в кредит грошові кошти у розмірі 99 000 доларів США на строк по 5 червня 2038 р. включно, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,90% річних та виконати інші зобов`язання за кредитним договором (а.с. 14-18) 05 червня 2008 р. в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, за яким іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] вартістю 534 00,00 грн. за згодою сторін (а.с. 19-21) За вказаним договором іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання повністю або частково; при настанні зазначених випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору (п.11.); за вибором іпотекодержателя застосовується один з наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду або у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріусу (п.12., 12.1., 12.2.); задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (п.12.3.1.) 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» (яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк) та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до предмету та умов цього договору, банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від божників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п. 2.1., 2.2 договору, ТОВ «Вектор Плюс» відступив фактору ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. 28 листопада 2012 року приватним нотаріусом Мироник О.В. посвідчено договір про передачу прав за іпотечним договором, де іпотекодержателем є ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до цього договору, сторони домовились, що разом з відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року, укладеного між сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором (а.с. 106-107). 02 квітня 2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем, на підставі поданої ТОВ «Кредитні ініціативи» заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і долучених до неї документів, проведено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Кредитні ініціативи», номер запису про право власності: 31016993. Запис було внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46298813 від 04 квітня 2019 року (а.с. 57, 105). При вирішені спору суд застосовує таке законодавство. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Згідно ч.4 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників. Згідно ч.2 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За приписами ч.1 ст. 35 даного Закону у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридц`ятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положеннями ст. 37 вищевказаного Закону визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Нормами ст. 36 Закону України "Про іпотеку" передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", яким передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Судом встановлено, що спірна квартира підпадає під дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника, а загальна площа не перевищує 140 кв. метрів. Таким чином, у державного реєстратора Ільющенкова С.О. були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи». З наведених підстав суд вважає за доцільне скасувати запис державного реєстратора Ільющенкова Сергія Олександровича виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 02 квітня 2019 року за № 31016993 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . У задоволенні позову в частині визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора необхідно відмовити, оскільки рішення про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а (провадження № 11-474апп19) і підстав відступати від цього рішення не вбачається. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial