Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Представник ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з позовом до районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції та відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції, третя особа [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Позов мотивує тим, що 22.09.2006 року між Акціонерно Поштово-Пенсійним Банком «Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/5557/82/29604, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 15000 доларів США, строком до 21.09.2015 року, зі сплатою 14% річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 26.09.2006 року між Акціонерно Поштово-Пенсійним Банком «Аваль» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, який зареєстрований у реєстрі за №3-4083. За даним договором [PERSON] передав банку в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, що знаходиться за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79, Берегівського району. Станом на 21.10.2015 року заборгованість [PERSON] за невиконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №2п-5557/10 від 23.09.2010 року становить 148405,96 грн., з яких 146817,78грн. сума боргу, 1468,18 грн. державне мито та 120 грн. витрати на ІТЗ розгляду справи. Не маючи змоги в подальшому належним чином виконувати свої зобовязання по кредитному договору [PERSON] надав позивачу згоду на добровільну реалізацію предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості, однак позивач не може реалізувати свої права, оскільки районним відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції та відділом державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції накладено арешт на нерухоме майно [PERSON]. Наявність арештів та заборон на відчуження майна підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №112101754 від 17.09.2015 року, а також Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №112102394 від 17.09.2015 року. Просить суд, звільнити з-під арешту майно яке згідно договору іпотеки від 26.09.2006 року зареєстрованого в реєстрі за №3-4083, який є предметом забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №014/5557/82/29604 від 22.09.2006 року, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79, Берегівського району яке належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.07.2003 року, земельної ділянки площею 0,2315 га, що знаходить за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79, Берегівського району, яка призначена для обслуговування житлового будинку та належить [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 27.10.2014 року, земельної ділянки площею 0,2678 га, що знаходиться за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79, Берегівського району, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та належить [PERSON] згідно державного акту на право власності серії ЯД №536257. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники відповідачів районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції та відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції в судове засідання не зявилися, однак подали заяви в яких просять суд розглядати справу за їх відсутності. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак останнім подана заява в якій просить суд розглядати справу за їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.09.2006 року між Акціонерно Поштово-Пенсійним Банком «Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/5557/82/29604 від 22.09.2006 року, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 15000 доларів США, строком до 21.09.2015 року, зі сплатою 14% річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 26.09.2006 року між Акціонерно Поштово-Пенсійним Банком «Аваль» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, який зареєстрований у реєстрі за №3-4083. За даним договором [PERSON] передав банку в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, що знаходиться за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79, Берегівського району. Станом на 21.10.2015 року заборгованість [PERSON] за невиконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №2п-5557/10 від 23.09.2010 року становить 148405,96 грн., з яких 146817,78грн. сума боргу, 1468,18 грн. державне мито та 120 грн. витрати на ІТЗ розгляду справи. Згідно договору іпотеки від 26.09.2006 року, встановлено, що [PERSON] передав Акціонерно Поштово-Пенсійним Банком «Аваль» належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79, Берегівського району яке належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.07.2003 року, земельної ділянки площею 0,2315 га, що знаходить за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79, Берегівського району, яка призначена для обслуговування житлового будинку та належить [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 27.10.2014 року, земельної ділянки площею 0,2678 га, що знаходиться за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79, Берегівського району, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та належить [PERSON] згідно державного акту на право власності серії ЯД №536257. Однак, в ході реалізації предмету застави, банку стало відомо, що на домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79, Берегівського району, земельну ділянку площею 0,2315 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку та знаходить за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79. Берегівського району та земельну ділянку площею 0,2678 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79, Берегівського району, що належить [PERSON], накладений арешт та оголошена заборона на їх відчуження. Наявність арештів та заборон на відчуження майна підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №112101754 від 17.09.2015 року, а також Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №112102394 від 17.09.2015 року. Згідно ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження"- про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладання арешту на майно або, тоді коли йому відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до Інструкції "Про проведення виконавчих дій"№ 74/5 від 15.12.1999 р. та ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави. Таким чином, судом встановлено, що право застави у ПАТ «[PERSON] Аваль» виникло 26.09.2006 року, тобто раніше, ніж відповідачами районним відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції та відділом державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції було накладено арешт на будиковолодіння та земельні ділянки, що належить на праві власності [PERSON]. Крім того, згідно ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом та має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувача, який не є заставодержателем. Арешт заставленого майна порушує пріоритетне право ПАТ «[PERSON] Аваль», як заставодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Згідно ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заставодержатель має право звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним, і відповідачам в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про те, що позов ПАТ «[PERSON] Аваль» про звільнення майна з-під арешту - підлягає задоволенню, тому слід звільнити з-під арешту, нерухоме майно, що належить [PERSON] М, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79, Берегівського району, земельну ділянку площею 0,2315 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку та знаходить за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79. Берегівського району та земельну ділянку площею 0,2678 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться за адресою с. Свобода, вул. Миру, 79, Берегівського району. Приймаючи до уваги, що як встановлено в судовому засіданні, відповідачі відділ державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції та відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції діяли в межах своїх повноважень, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", приймаючі рішення про накладення арешту на майно боржника [PERSON]. Проте, останній не повідомив відділи державної виконавчої служби про те, що вище вказаний будинок та земельні ділянки відповідно до умов договору іпотеки від 26.09.2006 року, передано ним ПАТ «[PERSON] Аваль», а тому суд вважає необхідним відповідно до вимог ст.ст. 79, 80, 88 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» суму понесених судових витрат, у вигляді судового збору у розмірі 1218 грн..

Outcome: approved