Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

10 березня 2021 року [PERSON] звернулася до Перемишлянського районного суду Львівської області з даним позовом, в якому просить визнати недійсним договір №ЛЛ-00333577 від 28.02.2020року укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» . Позов мотивований тим, що 28.02.2020 року [PERSON] уклала договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» про надання їй кредитних коштів, відповідно до якого нею було укладено позику. Звертає увагу суду на те, що такий договір укладено за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи, однак нею такий не підписано. Вважає, що в порушення вимог Закону України "Про захист прав споживачів" відповідачем не було їй письмово повідомлено про всю необхідну інформацію щодо умов договору, скориставшись тим, що позичальнику об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору, такий був введений в оману. Покликається на п.5 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", яким встановлено вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язання за договором є несправедливими умовами , можуть бути визнанні недійсними. Звертає увагу на те, що працівниками ТОВ «Лайм Кепітел» не було надано позивачу розрахунку загальних витрат за споживання кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, тому реально нарахований відсоток за користування кредитними коштами став значно більшим, за зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. Вважає, що оскільки порядок акцептування пропозиції відповідачем не відповідає положенням абз.3 ч.6 ст.11 ЗУ "Про електронну комерцію", Договір про надання позики, укладений між ним та відповідачем є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Окрім цього, зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що заяву від 14.06.2011 року про приєднання до умов підписано електронним цифровим підписом, викладених в Умовах і Правилах надання банківських послуг, Тарифах ПриватБанку, оскільки позивачем не надано ані відомості про сертифікацію ключа ЕЦП відповідача, ані відомості про особистий ключ підписувача, який має відповідати відкритому ключу, зазначеному в сертифікаті. Вважає, що відповідачем було введено його в оману на рахунок істотних умов договору, а зокрема на рахунок відсоткової ставки, не зазначено щодо непомірної великої відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язань, повідомлено значно меншу ціну кредиту, через що і погодився на укладення зазначених договорів та порушено принцип рівності сторін, так як запропоновано укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах. Більше того, розмір нарахованих відсотків перевищує розмір заборгованості за кредитом. В обгрунтування позову покликається на вимоги ст.ст. 1281,1282, ЦК України, ЗУ "Про національний банк України", "Про банки і банківську діяльність", "Про захист прав споживачів"та просить визнати недійсним договір. Позивач надав суду клопотання, в якому просив суд провести судове засідання без його участі його представника (а.с.8). 31.03.2021року представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що оскаржуваний договір від 28.02.2020року укладено в електронній формі, порядок вчинення яких регламентується Законом України "Про електронну комерцію" №675-VIII від 03.09.2015року з відповідними змінами та Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженого Наказом директора ТОВ «Лайм Кепітел» від 01.з08.2019 №8 року). Покликається на те, що договір був підписаний сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію". Пропозиція укласти електронний договір розміщена у мережі інтернет на веб-сайті Товариства, на якому клієнт реєструється, заповнює заяву та надає про себе інформацію. Заявнику надсилається "оферта" та текст майбутнього договору на умовах та в порядку, передбаченому цими Правилами. Кредитний договір укладається в електронному вигляді в Особистому кабінеті, заявник має технічну можливість прийняти умови Кредитного договору, або відмовитися від них. Після ознайомлення з умовами, у випадку підтвердження згоди з умовами, йому на телефон надсилається одноразовий іденифікатор, який вноситься у поле для підпису на Сайті Товариства. Звертає увагу суду на те, що на виконання вищезазначеного пункту Договору Кредитодавцем 28.02.2020року було перераховано на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 4000,00 грн., про що свідчить підтвердження АТ "ПУМБ". Вважає, що згідно вимог ч. 2 ст. 12 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" перед укладенням вищевказаного кредитного договору позивач була повідомлена відповідачем про особу та місцезнаходження кредитодавця та кредитні умови. Також детальний розпис сукупної вартості кредиту за Договором був наведений в Додатку №1 до вказаного договору, який є невідємною його частиною (п.1.9 Договору). Окрім цього, зазначив, що договір був укладений згідно діючого законодавства, відповідно до пункту 4.1. Договору, позивач усвідомлювала всі умови договору та вважала такі вигідними для себе, а тому відсутні підстави для визнання договору недійсним. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» в судове засідання не з`явився, хоча такий належним чином був повідомленний про час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.16). Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 12.03.2021 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою від 12.04.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду. Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.02.2020 року між ТОВ «Лайм Кепітел» (далі- Товариство) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено кредитний договір №ЛЛ-000333577. Згідно з п. 1.1 кредитного договору кредитодавець передає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах цього кредитного договору (а.с.22-26). Відповідно до п. 1.3 кредитного договору строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно. За умовами. 1.4 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: - у розмірі 2,0 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 (шістнадцяти) календарних днів з дня надання кредиту. У разі своєчасного та належного виконання зобов`язань за цим кредитним договором (погашення основного зобов`язання та процентів, нарахованих за користування Кредитом на відповідну дату), кредитний договір достроково припиняється в день повного та належного виконання таких зобов`язань (п. 1.4.1 договору); - у розмірі 2,5 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1 договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання Кредиту. У разі належного виконання зобов`язань за цим кредитним договором (погашення основного зобов`язання та процентів, нарахованих за користування кредитом на відповідну дату), кредитний договір достроково припиняється в день повного та належного виконання таких зобов`язань (п. 1.4.2 договору). Відповідно до п. 1. 5 кредитного договору з урахуванням положень п. 1.4 кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку: за строк, зазначений у п. 1.4.1 кредитного договору - 730 процентів річних; за строк, зазначений у п. 1.4.2 кредитного договору - 882,08 проценти річних. Кредитодавець не пізніше 3 банківських днів з дати підписання договору сторонами, надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок, вказаний позичальником або надання готівкових коштів позичальникові (п. 1.7 договору). Детальний розпис сукупної вартості кредиту за цим кредитним договором наведений в додатку № 1 до цього кредитного договору, який є його невід`ємною частиною (п. 1.9 договору). Згідно з п. 3.4 кредитного договору будь-які грошові кошти, отримані кредитодавцем від позичальника, зараховуються для погашення зобов`язань позичальника в наступній черговості: - в першу чергу - витрати кредитодавця, пов`язані з одержанням виконання; - в другу чергу - неустойка (пеня та штраф, передбачені в п. 5.5, 5.6 договору), а також інші платежі, передбачені чинним законодавством як відповідальність за порушення грошового зобов`язання; - в третю чергу - проценти, нараховані за фактичний час користування кредитом, але не пізніше дати остаточного розрахунку, визначеної згідно з умовами цього кредитного договору; - в четверту чергу - сума кредиту. Пунктом 5.5 кредитного договору передбачено, що у випадку несплати позичальником суми кредиту у строк 16 календарних днів з дня надання кредиту, позичальник на вимогу кредитодавця, що пред`являється не раніше п`ятнадцятого дня існування несплати суми кредиту позичальником, зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 100,00 гривень. У пункті 5.6 кредитного договору встановлено, що у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування кредитом кредитодавець має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі 2,5 % від суми залишку кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості, починаючи з дев`яносто сьомого дня з моменту надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Нарахування пені за весь період прострочення відбувається в день фактичної її сплати або при зверненні кредитодавця до суду з позовом до позичальника про стягнення заборгованості за цим кредитним договором (в останньому випадку пеня нараховується станом на день подання позовної заяви до суду). Відповідно до п. 7.3 кредитного договору невід`ємною його частиною є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лайм Кепітел» (при укладенні договорів в електронній формі, далі - Правила). Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця в мережі Інтернет за посиланнями: https:// lk.vashagotivochka.ua та http://limecapital.com.ua/. Згідно з розділом 8 «Підписи та реквізити сторін» кредитного договору цей договір підписано електронними підписами сторін, зокрема зі сторони позичальника договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором: QQ2zzPDW Позивач стверджує, що кредитний договір нею не підписувався. Відповідач не повідомив письмово про всю необхідну інформацію щодо умов договору. Порядок акцептування пропозиції відповідачем не відповідає положенню третього частини шостої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4). Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч. 2). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ч.1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч.2,3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частинами 4,5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.6,7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Частиною 9 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що місцем укладення електронного договору є місцезнаходження юридичної особи або місце фактичного проживання фізичної особи, яка є продавцем (виконавцем, постачальником) товарів, робіт, послуг. Згідно ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктами 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лайм Кепітел», затверджених наказом директора ТОВ «Лайм Кепітел» від 01.08.2019 № 8, заявник авторизується на сайті Товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету (п. 3.2). Після авторизації Заявника на Сайті Товариства здійснюється перевірка дійсності платіжної картки шляхом блокування наперед невідомої Заявнику довільної суми в розмірі від 1 копійки до 1 гривні та наступним зазначенням Заявником конкретної суми на сайті Товариства, що була заблокована. Точний розмір зарезервованої суми Заявник може дізнатися в банківській установі, що емітувала платіжну картку та здійснила верифікацію Заявника (через SMS-повідомлення від банку та/або засобами електронного зв`язку та/або засобами телефонного зв`язку) (п. 3.3). Заявник здійснює заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в Заявці в якості обов`язкових для заповнення (п. 3.4). На підставі заповненої реєстраційної форми інформаційна система Товариства здійснює реєстрацію даних Заявника на Сайті Товариства та створює Особистий кабінет Заявника/Позичальника (п. 3.7). Товариство інформує Заявника про прийняте рішення щодо видачі або відмову у наданні кредиту через SMS-повідомлення на телефонний номер, зазначений у Заявці, та/або листом, надісланим на електронну пошту, вказану Заявником, та/або шляхом розміщення інформації в Особистому кабінеті заявника на Сайті Товариства (п. 3.17). У випадку прийняття рішення про надання кредиту, Заявнику надсилається «оферта» (пропозиція укласти договір) та текст майбутнього Кредитного договору на умовах та в порядку, передбаченому цими Правилами. Кредитний договір укладається в електронному вигляді в Особистому кабінеті. При цьому Заявник має технічну можливість прийняти умови Кредитного договору, або відмовитись від них (п. 3.19). Після ознайомлення з умовами Кредитного договору, у випадку підтвердження Заявником згоди з зазначеними умовами, йому на телефон надсилається одноразовий ідентифікатор, який в подальшому вноситься у відповідне поле для підпису на Сайті Товариства. Таким чином Заявник акцептує оферту електронним підписом одноразового ідентифікатора, після чого Кредитний договір вважається укладеним (п. 3.20). Заявник та Товариство підписують Кредитний договір з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням засобів зв`язку та сайту Товариства (п. 3.21). Після укладання сторонами Кредитного договору та переведення коштів на вказану Позичальником банківську картку, другий примірник Кредитного договору направляється на електронну адресу Позичальника, а на його номер телефону (вказаний ним в анкеті) направляється відповідне SMS-повідомлення (п. 3.22) (31-37). Таким чином, без надіслання на телефон заявника одноразового ідентифікатора та подальшого його внесення заявником у відповідне поле для підпису на сайті товариства, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Отже, оспорюваний кредитний договір є електронним договором, який підписано позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: QQ2zzPDW та відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абзацом другим ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідачем до матеріалів справи додано підтвердження Першого Українського Міжнародного банку №КНО-31.4/911 від 29.03.2021, відповідно до якого через платіжний сервіс АТ "ПУМБ" було проведено успішну видачу займу з ТОВ "Лайм Кепітел" на карту № [NUMBER] [PERSON] була проведена успішна за номером транзакція 013534399514 Що стосується тверджень позивача щодо ненадання відповідачем розрахунку загальних витрат за кредитом, ціни, сукупної вартості та відсотків слід зазначити, що згідно Додатку №1 до Кредитного договору №ЛЛ-00333577 від 28.02.2020р., наданого відповідачем (а.с.27) розбито детальний розпис сукупної вартості Кредиту включаючи суму, строк дії договору, строк користування, погашення основної суми, процентної ставки, Реальна річна процентна ставка строку договору та строку кредиту, сума платежів та відсотків розбита в днях. Отже, підстав вважати оспорюваний кредитний договір неукладеним немає. Крім того, позивач вважає, що сторони не досягли згоди про істотні умови договору, в оспорюваному договорі відсутні істотні умови, а саме: не вказано про необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. До кредитів у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту, що становить від одного до трьох місяців або на вимогу, застосовуються лише вимоги частини першої, пунктів 1 і 2 частини другої статті 7, статей 8-10, частин першої - четвертої статті 12, статті 13, частини шостої статті 15, статті 18 цього Закону. У п. 1.1 кредитного договору зазначено, що своїми підписами під цим кредитним договором сторони засвідчують, що розуміють зміст та суть поняття «споживчий кредит» як грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник засвідчує, що кредит, що отримується ним в межах цього кредитного договору має ціль, не пов`язану з задоволенням споживчих потреб позичальника, і розуміє, що правовідносини в межах даного кредитного договору не підпадають під поняття/ознаки споживчого кредиту і на них не розповсюджується законодавство, що регулює споживче кредитування в Україні. Позичальник зобов`язується використовувати отриманий в межах цього кредитного договору кредит виключно на цілі, не пов`язані з задоволенням особистих споживчих потреб та такі, що не підпадають під поняття «споживче кредитування». Як зазначено у п. 1.3 кредитного договору строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно. У Детальному розписі сукупної вартості кредиту, який наведений в додатку № 1 до кредитного договору та є його невід`ємною частиною, передбачено, що продовження строку користування кредитом за умови сплати процентів у повному обсязі у день повернення кредиту можливе кожні 16 днів або кожні 16 днів з дня укладання Додаткової угоди до цього кредитного договору. Водночас щодо аргументів позивача в цій частині обґрунтування недійсності договору варто зауважити, що така умова договору про споживчий кредит як «необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту» зазначається не обов`язково, а за її наявності. Договір підписано електронними підписами сторін, що встановлено судом вище. Реальна річна процентна ставка міститься у п. 1.5 договору. Згідно з п. 3.19 Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лайм Кепітел», затверджених наказом директора ТОВ «Лайм Кепітел» від 01.08.2019 № 8, які відповідно до п. 7.3 договору є його невід`ємною частиною, заявник мав технічну можливість прийняти умови кредитного договору, або відмовитись від них. Обґрунтовуючи позов в частині визнання недійсним оспорюваного правочину з підстав здійснення відповідачем нечесної підприємницької практики та вказує, що кредитодавець не виконав встановлені законом вимоги щодо надання інформації. Такі дії, на його думку, розглядаються як нечесна підприємницька практика у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» відносини, що виникають у зв`язку із захистом прав споживачів фінансових послуг, регулюються законодавством про захист прав споживачів з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 1, 2, 4, 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації. Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Позивач в позовній заяві, ні не вказує, які саме прояви нечесної підприємницької діяльності з боку відповідача існували при укладенні кредитного договору та застосовані до неї, яку саме інформацію не було надано, якими саме діями відповідач спонукав позивача укласти кредитний договір на умовах, викладених у ньому, та які саме дії в розумінні вимог статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» можна було б вважати такими, що вводять в оману і які впливають на законність укладеного договору, вчинив відповідач при його підписанні. Отже, позивачем не доведено того, що оспорюваний договір було укладено з використанням нечесної підприємницької діяльності.

Outcome: dismissed