Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просила стягнути з ПАТ " Банк Руский Стандарт " ( правонаступником якого є ПАТ " Банк Форвард ", згідно рішення від 19.08.2014 року ) на її користь 5 000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди та понесені нею судові витрати. Вимоги обґрунтовує тим, що 15.09.2013 року вона приїхала до магазину " Фокстрот " для придбання техніки, так як їй стало відомо, що магазин здійснював розпродаж техніки на 50 % у кредит. Після визначення з товаром, консультанти магазину підвили її до кредитних спеціалісті. Багатьма банками їй було відмовлено в наданні кредиту та в її присутності були знищені анкети, які вона заповнювала для отримання кредиту. В останню чергу вона підійшла до кредитного спеціаліста банку ПАТ " Банк Руский Стандарт ", заповнила необхідну анкету та дочекалася відповіді, якою їй також відмовили в наданні кредиту. Після чого вона попросила представника банку знищити в її присутності заповнену нею анкету, однак їй було відмовлено з посиланням на те, що дана процедура буде проведена по закінченню робочого дня. Приблизно більше як через місяць, на її домашній номер телефону почали надходити дзвінки з банку ПАТ " Банк Руский Стандарт " про необхідність сплатити отриманий кредит, з кожним разом сума, яка підлягала оплаті збільшувалася; телефонні дзвінки надходили починаючи з 05 години ранку та до 01 години ночі, у вихідні та святкові дні в режимі електронного секретаря. З 2014 року дзвінки почали надходити на її мобільний телефон. Працівники банку в телефонному режимі постійно погрожували, хамили, погрожували її сім'ї, арештують та позбавлять належного їй майна, будуть проводити співбесіди з сусідами та за її місцем роботи, щоб погіршити її ділову репутацію. Вона постійно намагалася з'ясувати у працівників банку за який кредит вона має сплатити заборгованість, оскільки жодних кредитних договорів з банком не підписувала. На її питання жодної відповіді не отримала, дзвінки продовжують надходити, сума кредиту постійно збільшується. Будь - якого письмового повідомлення щодо наявної заборгованості вона не отримувала. У зв'язку з даними обставинами, 11.06.2014 року вона звернулась до Шевченківського РУ ГУ МВС в м. Києві з заявою щодо вчинення з боку працівників банку відносно неї шахрайських дій та вимагання грошових коштів для погашення кредитної заборгованості за відсутності підписаного кредитного договору. 01.08.2014 року вона отримала лист від банку, де було зазначено, що її дані помилково були занесені до бази клієнтів банку ( боржників ). На її думку, вищезазначеними діями працівників банку їй та її сім'ї були спричинені моральні страждання у відшкодування яких вона просить стягнути 5 000, 00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року за клопотанням позивачки неналежного відповідача ПАТ " Банк Руский Стандарт " було замінено на належного відповідача ПАТ " Банк Форвард ". В судовому засіданні представник банку заперечуючи проти позову зазначила, що третьою особою, було укладено кредитний договір з банком, де у анкеті було зазначено домашній телефон позивача, на який, в послідуючому, банком здійснювалися телефонні дзвінки з дотриманням етики ділового спілкування та у робочий час банку для попередження саме третьої особи про виниклу заборгованість. Номер домашнього телефону позивачки їм відомий лише з анкети, яка була заповнена третьої особою, а не з анкети, яка була заповнена позивачкою під час намагання нею отримати кредит. Заповнена позивачкою анкета була знищена після відмови банком у наданні їй кредиту. Вимоги позивачки щодо стягнення з банку 5 000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, так як вона не надала жодних доказів, що підтверджували б вину банку у заподіянні їй моральної шкоди ( страждань ), внаслідок порушення її прав. Суд, заслухав пояснення позивачки, представника відповідача, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів ( п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України ). Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що дійсно, протягом тривалого часу на телефон позивачки з боку працівників банку здійснювалися телефонні дзвінки з вимогою на погашення ніби то отриманого нею кредиту. Як вбачається із відповіді банку від 01.08.2014 року, дійсно, після проведення перевірки ними було виявлено, що телефон позивачки в базі банку зазначено помилково. Банком були прийняті міри по видаленню номеру телефону з бази даних банку. Крім того, вказаним листом банк вибачився перед позивачкою за спричинені незручності, вказаними дзвінками ( а.с.26 ). Частина 1 ст.1167 ЦК України визначає загальні умови відповідальності за заподіяння шкоди, як то: наявність такої шкоди, протиправна дія ( бездіяльність ), причинний зв'язок між шкодою і протиправними діями ( бездіяльністю ) та вина в заподіянні. Зобов'язання відшкодувати моральну шкоду настає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком протиправної дії ( бездіяльності ). Обов'язок доводи наявність моральної шкоди покладено на позивача ( ст. 60 ЦПК України ). Разом з тим, позивачка не наводить доказів в підтвердження того, що саме: внаслідок протиправних дій ( бездіяльності ) банку, у неї виникли захворювання, погіршився стан здоров'я; такі дії ( бездіяльність ) викликали певні зміни у її житті - порушили звичайний для неї та її сім'ї спосіб життя; ці зміни примушують її докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Таких доказів не встановлено і під час розгляду справи. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивачка не довела наявність моральної шкоди, заподіяння її внаслідок дій ( бездіяльності ) відповідача, відсутній причинно-наслідковий зв'язок, а тому її вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed