Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Представник позивача ФОП [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 6484 грн. 78 коп., судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірір 2000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 14.01.2016 між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6933990. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування, позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки "ВАЗ 21104", державний реєстраційний номер " [NUMBER] " (номер кузова [NUMBER] ), сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 03.11.2016 року приблизно о 19 год. 15 хв. по вул. Київській в м. Первомайську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "ВАЗ 21104", державний реєстраційний номер " [NUMBER] " (номер кузова [NUMBER] ), під керуванням [PERSON] та автомобіля "Mitsubishi Galant", державний реєстаційний номер " [NUMBER] ", під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди водію транспортного засобу Mitsubishi Galant", державний реєстаційний номер " [NUMBER] ", завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.11.2016 року (справа № 484/3416/16-п) відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Враховуючи вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди "Mitsubishi Galant", державний реєстаційний номер " [NUMBER] ", - [PERSON] звернувся до ПрАТ "УПСК" із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АЕ/6933990 від 14.01.2016 року. ПрАТ «УПСК» на підставі страхового акту № ОЦ/173/000/17/0223 від 31.05.2017 року виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 6 484,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 23432738 від 31.05.2017 року. Загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 6 484 грн. 78 коп. З моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу відповідачем взагалі не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. Відтак, відповідачем порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/6933990 від 14.01.2016 року та\~ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~щодо повідомлення позивача про настання страхового випадку. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, тому у розумінні ст.ст.\~11,\~1166,\~1187,\~1191 ЦК України,\~ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки у межах сплаченого страхового відшкодування за Полісом № АЕ/6933990 від 14.01.2016 року. Право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 31.05.2017 року , що підтверджується платіжним дорученням № 23432738 від 31.05.2017. З метою досудового врегулювання спору відповідачу направлено претензію про відшкодування збитків у порядку регресу. 16.03.2020 між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір № 13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору, у тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АЕ/6933990 від 14.01.2016 року. Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.10.2020 року позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] завдані збитки у порядку регресу у розмірі 6484,78 грн., судовий збір в розмірі 840,80 грн. і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. 04.03.2021 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про перегляд заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.10.2020 року, в обгрунтування якої вказано, що відповідач жодним чином не був повідомлений про розгляд справи у суді і винесення відповідного судового, що позбавило його можливості заявляти клопотання та надавати пояснення по суті позову, скористатися правом на апеляційне оскарження тощо. Крім того, посилаючись на зразкову справу №208/7291/13-ц, у якій Верховним судом прийнято постанову від 16.01.2019 року і зроблено висновок, що сам по собі факт неповідомлення про настання страхового випадку не може братися за основу рішення, оскільки якщо у страховика була фактична можливість встановити обставини страхового випадку за допомогою інших джерел, зокрема, отримавши інофрмацію від правоохоронних органів чи суду, якою він не скористався, в такому випадку страховик не має права вимагати кошти в порядку регресу зі свого страхувальника (винуватця ДТП) навіть за умови, якщо останній не повідомив страховика про ДТП. Таким чином, просив поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, переглянути та скасувати вказане заочне рішення суду від 15.10.2020 року по справі №484/1705/20. 06.04.2021 року від представника позивача ФОП [PERSON] - [PERSON] на адресу суду надійшов відзив, за яким останній просив залишити без задоволення заяву [PERSON] про пергляд заочного рішення суду від 15.10.2021 року. 01.06.2021 року ухвалою Первомайського міьскрайонного суду Миколаївської області скасовано заочне рішення суду від 15.10.2020 року у цивільній справі №484/1705/20 за позовом фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про відкшодування збитків у порядку регресу. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 30.06.2021 року судове засідання було відкладено за клопотанням відповідача в зв`язку з необхідністю підготовки відзиву на позов та залучення до участі у розгляді справи свого представника. 27.07.2021 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Ремського Є.В. надійшов відзив, за яким останній просив у задоволенні позову відмовити, оскільки факт неповідомлення страховика про ДТП сам по собі не є підставою для пред`явлення регресного позову страховиком, якщо йому відомо про факт настання страхового випадку, що зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, що винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності за рішенням суду, і страховик виплатив страхове вдшкодування, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду у справі №208/7291/13 від 16.01.2019 року. В судовому засіданні представник позивача адвокат Самойленко П.М. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. На запитання суду пояснив, що дійсно страховику було відомо про дорожньо-транспорту пригоду, яка сталася 03.11.2016 року за участі автомобілів під керуванням [PERSON] та [PERSON] . Пошкоджений автомобіль [PERSON] марки "Mitsubishi Galant", р.н. " [NUMBER] " за заявою про страхове відшкодування і постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №484/3416/16-п було оглянуто експертом ПрАТ "УПСК" та встановлено деформацію задніх лівих дверей і пошкодження лако-фарбового покриття заднього лівого крила і заднього бампера з лівого боку, що підтверджується довідкою СРПП №2 Первомайського ВП ГУНП від 03.11.2016р., постановою Первомайського мікрайонного суду Миколаївської області від 23.11.2016 року у справі №484/3416/16-п, заявою про страхове відшкодування від 03.11.2016 року, актом огляду транспортного засобу від 04.11.2016 року та страховим актом Кірогорадської дирекції ПрАТ №ОЦ/173/000/17/0223, доданих до позову. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Ремський Є.В. підтримали свою позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, та просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно\~ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ч. 1\~ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що згідно з Полісом № АЕ/6933990 від 14.01.2016 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія". Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миклаївської області від 23.11.2016 року, справа № 484/3416/16-ц встановлено, що 03.11.2016 року приблизно о 19 год. 15 хв. [PERSON] в м. Первомайськ по вул. Київській керував автомобілем марки ВАЗ 21104, держ. № [NUMBER] , не вибрав безпечний інтервал, в результаті чого допустив бокове зіткнення з автомобілем Mitsubishi Galant держ. № [NUMBER] під керуванням громадянина [PERSON] , який рухався в попутному напрямку у крайній правій смузі. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а саме: у автомобіля ВАЗ 21104, держ. № [NUMBER] деформовано передні праві двері та заднє праве крило, у автомобіля Mitsubishi Galant держ. № [NUMBER] деформовано задні ліві двері, пошкоджено лако-фарбове покриття заднього лівого крила та заднього бампера з лівого боку. Тілесних ушкоджень ніхто не отримав. Своїми діями [PERSON] порушив\~вимоги п.\~13.1\~ПДР,\~тобто вчинив\~правопорушення,\~відповідальність за\~яке встановлено\~ст.\~124\~КУпАП. Таким чином, [PERSON] визнано винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. 21.03.2017 року [PERSON] звернувся до Кіровоградської дирекції ПрАТ "УПСК" з заявою про страхове відшкодування, пов`язане з відшкодуванням витрат, пов`язаних з пошкодженням майна внаслідок ДТП, що сталася 03.11.2016 року. 31.05.2017 ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" здійснило виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 6484,78 грн., про що свідчить платіжне доручення № 23432738 від 31.05.2017 року. Після проведення виплати ПрАТ ""Українська пожежно-страхова компанія" пред`явило вимогу [PERSON] про відшкодування у добровільному порядку витрат у порядку регресу, направивши лист від 14.08.2017 року за № РУ/0223, однак доказів отримання вказаної вимоги відповівдачем суду не надано. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 16.03.2020 року між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір № 13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до вимог п. 2.1 якого первісний кредитор відступив (передав) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набув право вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування згідно реєстру прав вимог . Отже, фізична особа - підприємець [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АЕ/6933990 від 14.01.2016 року в зв`язку з неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду. У підпункті "ґ" 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Такий обов`язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування шкоди у недоговірних зобов`язаннях. Це узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15, від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №208/7291/13. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, встановивши, що факт настання страхового випадку сторонами не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач [PERSON] як особа, винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнутий до адміністративної відповідальності; сама страхова компанія відповідача його визнала, узгодила із потерпілим розмір страхового відшкодування та сплатила його, тому на думку суду твердження позивача про те, що неповідомлення страховика про настання страхового випадку є підставою для пред`явлення регресного позову, не ґрунтується на правильному застосуванні підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпункту "ґ" 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Крім того судом не встановлено та фізичною особою - підприємцем [PERSON] , який є правонаступником ПрАТ ""Українська пожежно-страхова компанія", не доведено, що відсутність письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду призвело до необґрунтованих виплат. Виходячи з вище наведеного суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed