Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до\~ ПРАТ «Дніпропетровськ-авто», товарної біржі «Українська», третя особа: приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Позов мотивований тим, що 08 травня 2001 року позивачем було придбано за 3700,00 грн. у ВАТ «ДАС», правонаступником якого є ПРАТ «Дніпропетровськ-авто», будівлю автомагазину, розташовану за адресою: 53600, смт Покровське вул. Горького, 64г/8, Покровського району Дніпропетровської області. Умови щодо письмової форми правочину були виконані, Договір купівлі-продажу нежитлового будинку зареєстрований на Товарній\~біржі «Українська»\~08.05.2001\~року за\~№136561. Відповідно до вказаного договору купівлі-продажу будівлі автомагазину, за позивачем 16.05.2001 року за реєстровим № 206 у реєстровій книзі № 2 в Синельниківському МБТІ зареєстровано право власності. 17 вересня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з метою подальшої повної реалізації своїх прав як законного власника нерухомого майна, а саме - оформлення договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна, однак нотаріусом йому булу розяснено, що, по причині невідповідності угоди купівлі-продажу нерухомого майна встановленій законом формі, а саме відсутності нотаріального посвідчення, немає можливості оформити договір купівлі-продажу будинку, в зв'язку з чим, її дійсність необхідно підтвердити в судовому порядку, та рекомендовано звернутися до суду. Позивач посилається на ст. 328 ЦК України, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також посилається на ч. 2 ст. 220 ЦК України, згідно якої, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" від 10.12.1991 року, угоди, які були вчинені на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню, а документом який підтверджує право власності на нерухомість являється договір зареєстрований на біржі. Закон "Про товарну біржу", на думку позивача, є спеціальним Законом по відношенню до загальних норм Цивільного Кодексу України, а тому повинен діяти, і нотаріальна реєстрація договору не потрібна. В судове засідання сторони і третя особа не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Представник відповідача ПРАТ «Дніпропетровськ-авто» надав письмовий відзив, в якому зазначено, що відповідач не заперечує факт укладання 08 травня 2001 року договору купівлі-продажу нерухомості, відповідно до якого ВАТ «ДАС», правонаступником якого є ПРАТ «Дніпропетровськ-Авто», передано у власність [PERSON] будівлю автомагазину по вулиці Горького в смт. Покровське. Договір був зареєстрований на товарній біржі «Українська» м. Київ, реєстраційний номер 136561 від 08.05.2001 року. Проти задоволення позову не заперечує. Представник товарної баржі "Українська" до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання, пояснення, відзив та заперечення до суду не надходили. Третя особа надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~відповідач не подав відзив;\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки всі умови у сукупності існують, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, про що постановив відповідну ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у звязку з неявкою всіх учасників справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 08.05.2001 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу б/н з ВАТ «ДАС» в особі [PERSON] будівлі автомагазину по вул. Горького смт. Покровське Дніпропетровської області, розташованого на земельній ділянці площею 100 м2, який було зареєстрований на Товарній біржі «Українська товарна біржа» 08.05.2001 року, за реєстраційним номером 136561 (копія договору а. с. 4). Зазначений договір, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991, зареєстрований на товарній біржі та не підлягав нотаріальному посвідченню. Суд дійшов висновку, що при укладанні договору між сторонами досягнуто згоди по всім істотним умовам, які сторони повністю виконали, а саме, продавець отримав грошові кошти, а покупцю передане нерухоме майно у власність. Біржове оформлення договорів купівлі-продажу нерухомості не суперечило діючому на час укладання спірного договору діючому законодавству, що також підтверджується реєстрацією права власності на житловий будинок за [PERSON] Синельниківським бюро технічної інвентаризації 16.05.2001 року в реєстровій книзі № 206 на ім`я [PERSON] (а.с.4, зворот). Рішенням виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області за № 198 від 19.12.2017 року присвоєно адресу нежитловій будівлі, яка розташована на території продовольчого ринку: вул. Горького, 64г/8 смт Покровське Покровського району Дніпропетровської області (копія рішення а. с. 5). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 17.09.2018 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки правовстановлюючим документом на спірну нежитлову будівлю є договір купівлі-продажу нерухомого майна, який був укладений на товарній біржі без нотаріального посвідчення, тому право власності на вказану нежитлову будівлю не визнається офіційними органами держави (копія постанови а. с. 6). Відповідно до пункту 4 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Отже,\~у зазначених правовідносинах необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР, який діяв та був чинний на момент укладення 08.05.2001 року біржового контракту ( договору купівлі продажу). Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. (стаття 128 ЦК УРСР). Стаття 224 ЦК УРСР передбачає, що за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. На момент укладення біржового контракту (договору купівлі-продажу) 08.05.2001 року чинним був Закон України «Про товарну біржу». Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі (стаття 15 Закону України\~«Про товарну біржу»). Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. При вчиненні договору купівлі-продажу нерухомого майна дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов'язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу будівлі контори. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. Доводів та доказів протилежного суду не надано. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною другою статті 47 ЦК УРСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.\~Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України). Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.\~У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Виходячи з викладеного, згідно ст.47 ЦК УРСР та

Outcome: approved