Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

26.11.2020 позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно виконавчого листа №2-1800/2011, який видано 04.11.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом на підставі ухваленого рішення №2-1800/2011 визначено стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 450 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.20011 року і до досягнення дитиною повноліття. Звертає увагу суду на те, що встановлена сума на сьогоднішній день є недостатньою для розвитку сина [PERSON] , який є учнем 11 класу та для задоволення його мінімальних потреб. Кошти потрібні на повноцінний розвиток, на достатній рівень для його життя. Зазначає, що працевлаштована, однак розмір її доходу не дає можливості забезпечити сина усім необхідним. В той ж е час відповідач є приватним підприємцем та здійснює пасажирські перевезення. Відтак має регулярний дохід та є власником нерухомого майна. Просить суд постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 2500 грн. щомісячно і досягнення ним повноліття. 27.11.2020 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 17.12.2020. Ухвалою від 27.11.2020 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 24.12.2020, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву з додатками відповідач отримав 12.12.2020 і 23.12.2020 подав відзив на позовну заяву, в якому вважає позов безпідставним та просить в його задоволенні відмовити. Зазначив, що справно сплачує аліменти позивачці, заборгованості у нього немає. Поряд з цим, доводи позивачки про сплату ним аліментів у розмірі по 450 грн. є надуманим, оскільки розмір сплачуваних ним аліментів приведений виконавцем у відповідність до сімейного законодавства і такий складав не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а.с. 18-23. 31.12.2020 позивач подала відповідь на відзив, в якому просить позов задоволити, зазначаючи, що фінансовий стан відповідача є задовільним, а тому останні взмозі сплачувати їй аліменти у запропонованому нею розмірі. Заперечення на відповідь на відзив відповідачем не подавались. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , а.с. 5-6. Згідно копії виконавчого листа №2-1800/2011, який видано 04.11.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом на підставі рішення №2-1800/2011 визначено стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 450 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, а.с. 7. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до приписів ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати всі обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд приймає до уваги посилання позивачки на те, що раніше визначений розмір аліментів в розмірі 450 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є недостатнім для повноцінного утримання сина [PERSON] зважаючи на інфляційні процеси в країні, неодноразовим підвищенням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вік та матеріальні потреби дитини, тощо. При цьому, суд враховує і те, що згідно наданого відповідачем розрахунку заборгованості по аліментах від 16.12.2020, складеного державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністретства юстиції (м. Львів) Сидор Х.М., заборгованість відповідача по аліментах відсутня. Починаючи з вересня 2018 року розмір аліментів приведений державним виконавцем у відповідність до законодавства та складає не менш як 0,5 прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку. Разом з тим, не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що відповідач є приватним підприємцем та здійснює пасажирські перевезення, є власником нерухомого майна, має регулярний дохід, позаяк такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Статтею 192 СК України визначено, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка працевлаштована та отримує дохід, розмір якого за період з 01.05.2020 по 31.10.2020 становить 7453,28 грн. (1242,23 грн. на місяць, (а.с. 8), стан її здоров"я (знаходиться на "Д" обліку з 2015 року у КНП "Дрогобицька міська поліклініка", періодично лікується амбулаторно), внаслідок чого самостійно не може повноцінно утримувати сина [PERSON] , і відповідача - платника аліментів, який з березня 2020 року звільнився з роботи за угодою сторін, і щодо якого відсутні докази про отримання доходів, однак суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку та може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісячно і до досягнення сином повноліття. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини, забезпечить їй належний рівень життя, є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Крім того, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: partial