Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області про визнання права власності та повернення їй автомобіля. В обґрунтування вимог зазначає, що влітку 2005 року у м. Камені-Каширському разом з чоловіком на підставі договору купівлі-продажу придбала у власність автомобіль марки «Ауді-100», 1983 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 19 серпня 2005 року зареєструвала цей транспортний засіб на своє ім'я у Камінь-Каширському ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області. Впродовж наступних 5 років автомобіль знаходився у її власності, у дорожньо-транспортні пригоди не потрапляв, зварювальні роботи на кузові не проводились. 01 грудня 2011 року, під час зняття транспортного засобу з обліку у зв'язку з його продажем, експертом-криміналістом було виявлено, що першопочаткове позначення номера кузова [NUMBER] було замінено шляхом вварювання в панель на номер [NUMBER]. Цього ж дня автомобіль поміщено на внутрішню територію Камінь-Каширського РВ, будь-яких документів їй надано не було і з того часу, вона як добросовісний набувач позбавлена права власності на транспортний засіб. 4 квітня 2012 року СВ Камінь-Каширського РВ УМВС за фактом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, порушено кримінальну справу у порядку КПК 1960 року, в якій 29 серпня 2012 року досудове слідство зупинено. Постановою слідчого від 6 червня 2012 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом та залишено на зберіганні в органах внутрішніх справ. Відповідач добровільно автомобіль їй як добросовісному набувачу не повертає, а тому просить визнати за нею право власності на спірний транспортний засіб та зобов'язати Камінь-Каширське РВ УМВС України у Волинській області повернути їй зазначений автомобіль без стягнення витрат, пов'язаних з його зберіганням. Ухвалою суду від 19 березня 2014 року позовну заяву [PERSON] у частині вимог про визнання права власності на легковий автомобіль марки «Ауді-100», 1983 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], за її заявою залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про повернення їй автомобіля марки «Ауді-100», 1983 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], з викладених у позовній заяві підстав і просила їх задовольнити. Представник відповідача Калапуц Б.В. позов не визнав, пояснив, що спірний автомобіль не може згідно з вимогами чинного законодавства експлуатуватися, визнаний речовим доказом у кримінальній справі і поверненню позивачу не підлягає, у зв'язку з чим просив у позові відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд доходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля «Ауді-100», 1983 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], сірого кольору, шасі № [NUMBER], тип ТЗ "легковий седан", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим Камінь-Каширським МРЕВ 19 серпня 2005 року. З висновку судово-трасологічної експертизи № 17 від 25 травня 2012 року вбачається, що знаки маркувального позначення кузова [NUMBER] автомобіля "Ауді-100", р.н. [NUMBER], змінам не піддавалися, однак частина панелі із першопочатковим номерним позначенням кузова у цьому автомобілі замінена шляхом видалення та подальшим вварюванням на її місце частини панелі з номером кузова [NUMBER] кустарним способом, а першопочатковим позначенням номера кузова автомобіля «Ауді-100» є номер [NUMBER]. Постановою слідчого СВ Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області від 04 квітня 2012 року порушено кримінальну справу по факту заміни без дозволу відповідних органів державної влади номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу "Ауді-100", д.н.з. [NUMBER], за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 290 КК України. Згідно з постановою слідчого від 06 червня 2012 року автомобіль «Ауді-100» визнаний речовим доказом і його залишено на зберіганні на майданчику тимчасового затримання Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області. Судом встановлено, що відносно позивача [PERSON] кримінальну справу порушено не було, окрім останньої, відсутні інші особи, які б претендували на право власності на спірний транспортний засіб, і на даний час не встановлена особа, яка вчинила злочин. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 321, 391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном. Як передбачено ч. 1 ст. 184 ЦК України, річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі висновку експерта було індивідуалізоване майно - автомобіль «Ауді-100», р.н. [NUMBER], що був вилучений у позивача. Відповідно до п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, державна реєстрація та експлуатація транспортних засобів без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими чи підробленими ідентифікаційними номерами не допускається. Згідно з ч. 7 ст. 319 та ч. 2 ст. 321 ЦК України, у випадках і в порядку, встановлених законодавчими актами України, діяльність власника може бути обмежено чи припинено або власника може бути зобов'язано допустити обмежене користування його майном іншими особами. Разом з тим, таке обмеження, враховуючи положення ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не повинно бути безстроковим, пригнічувати і нівелювати інтереси потерпілого - позивача по справі. Наведене свідчить про те, що обставина заміни першопочаткового позначення номера кузова спірного автомобіля виключає можливість подальшої експлуатації цього транспортного засобу на вулично-дорожній мережі загального користування, але не дає підстав вважати про втрату чи обмеження майнових прав позивача на саму річ. У зв'язку з наведеним, суд доходить висновку, що вилучений у позивача [PERSON] автомобіль «Ауді-100» належить їй повернути без сплати послуг за його зберігання. Постановою слідчого від 29 серпня 2012 року досудове слідство у кримінальній справі на підставі п. 3 ст. 206 КПК 1960 року зупинено (на невизначений строк), що свідчить про проведення по справі всіх можливих експертиз і слідчих дій щодо спірного автомобіля, а отже, повернення позивачу транспортного засобу не буде перешкодою для подальшого належного розслідування кримінальної справи. Згідно зі ст. 80 КПК 1960 року, у тих випадках, коли виникає спір про право власності на предмети, які є речовими доказами, вони зберігаються поки не набере законної сили рішення суду, винесене по даному спору у порядку цивільного судочинства. Таким чином, звернення [PERSON] з позовом до суду у порядку цивільного судочинства відповідає способу захисту прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України. За згодою позивача [PERSON] суд не стягує з відповідача понесені нею судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved