Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" про стягнення суми вкладу за договором № 9161 від 14.07.2014р. про надання фінансової послуги - залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно цього договору, позивач надав відповідачу 20000,00 грн. під 20 % річних строком до 14.01.2015р., та на протязі дії договору неодноразово збільшувала суму внеску до 30610,00 грн. Після закінчення строку договору, позивачка звернулася до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу з процентами. Однак, до теперішнього часу вимога позивача про повернення грошових коштів по Договору так і не була виконана. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь суму вкладу з нарахованими % за вищевказаним договором з урахуванням виплачених сум, що складає 29760,00 грн., а також, покласти на відповідача судові витрати - суму судового збору, що підлягає стягненню в дохід держави. Позивачка в судове засідання не з'явилася, просить розглянути справу без її участі на підставі наданих документів. Відповідач у судові засідання не з'явився, проти позову не заперечує, просить розглянути справу без його участі, про що надав суду письмову заяву /а.с.14/. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач вважає що його права, зазначені в Законі "Про захист прав споживачів" порушені кредитною спілкою, відповідачем по справі. Згідно з вимогами ст.10 та ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] уклала з Запорізькою обласною кредитною спілкою "Довіра" договір № 91612 від 14.07.2014р. про надання фінансової послуги - залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно цього договору, позивач надав відповідачу 20000,00 грн., збільшивши протягом дії договору суму внеску до 30610,00 грн., під 22 % річних строком до 14.01.2015р., /а.с.4-5/. Після закінчення строку договору, позивачка звернулася до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу з процентами, однак через фінансові труднощі відповідач не має можливості сплатити суму заборгованості позивачу в повному обсязі, про що їй було повідомлено в усній формі. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь суму вкладу з нарахованими % за вищевказаним договором, що згідно довідки ЗОКС "Довіра" станом на 02.03.2015 року складає 30350,00 грн. /а.с.8/. Запорізька обласна кредитна спілка "Довіра" має свідоцтво про внесення спілки до Державного реєстру фінансових установ №14100126 від 08.04.2004р., видане Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг та має ліцензію на право залучення внесків /вкладів/ членів кредитної спілки на депозитні рахунки /серії АВ №534933 від 01.11.2010р. /а.с.5-оберт/. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України: за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Таким чином, на відносини, пов'язані з виконанням умов укладеного між позивачем та відповідачем договору поширюються положення норм глав 71, 72 ЦК України. Відповідно положення договору № 9161 від 14.07.2013р., а саме. п.3 ст.6.2, спілка зобов'язана повернути вкладнику всі належні йому грошові кошти відповідно до умов договору упродовж 30-ти робочих днів з дати закінчення договору. Договірні відносини між позивачем та спілкою закінчилися 14.01.2015 р., однак і досі вимоги позивачки щодо повернення їй суми вкладу з нарахованими процентами, спілкою не виконані. Відповідно до вимог ч.2 ст.1060 ЦК України за договором вкладу незалежно від його виду спілка зобов'язана видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач вправі вимагати повернення здійсненого ним вкладу та нараховані відсотки у повному обсязі. Але, після закінчення строку договору, до теперішнього часу, спілка грошовий вклад та нараховані на нього %, в порушення умов договору та вимог законодавства, позивачці не повертає. Цивільний кодекс України, як основний акт цивільного законодавства, передбачає право вкладника вимагати повернення внесеного ним депозиту у повному обсязі у будь-який момент. Цей же закон передбачає обов'язок кредитора видати депозит на першу вимогу вкладника. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме, стягненню з відповідача суми вкладу з нарахованими процентами, а всього - 30350,00 грн., з урахуванням вже виплачених сум Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню і сума судового збору, що становить - 304,00 грн.

Outcome: approved