Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

11 лютого 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем [PERSON] 07 червня 2006 року було укладено договір, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з значними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, за відповідачем станом на 31 грудня 2014 року рахується заборгованість за кредитом - 12801,02 грн., з них: заборгованість за кредитом - 3401,19 грн., заборгованість по процентам за користування - 9399,83 грн. за мінусом 5496,54 грн., що були стягнуті рішенням Нововолинського міського суду від 12 липня 2011 року. Також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 365,22 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить винести рішення, яким стягнути з відповідача у свою користь кредитну заборгованість та 243,60 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позові. Більш детальних пояснень щодо порядку нарахування [PERSON] коштів за кредитним договором, строків та порядку погашення відповідачем коштів за кредитним договором не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином про, що свідчить судовий виклик, надрукований в газеті "Волинь нова", про причини неявки до суду не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Як зазначено в ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. З копії заяви позичальника [PERSON] (а.с. 13), умов і правил надання банківських послуг, далі (Правила) (а.с. 14-19) вбачається, що між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Дана заява містить пункт, про те, що заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування банківською карткою і тарифами складає договір надання банківських послуг. Тобто містить відсилання до вищезазначених документів, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин. З розрахунку заборгованості по [PERSON] (а.с. 8-11), вбачається, що станом на 31 грудня 2014 року рахується заборгованість за кредитом - 12801,02 грн., з них: заборгованість за кредитом - 3401,19 грн., заборгованість по процентам за користування - 9399,83 грн. за мінусом 5496,54 грн., що були стягнуті рішенням Нововолинського міського суду від 12 липня 2011 року (а.с. 6-7). Також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 365,22 грн. - штраф (процентна складова). З даного розрахунку неможливо зробити висновок щодо обгрунтовуваності нарахування вищезазначених сум. Крім того, позивачем не надано суду Тарифів, правил користування банківською карткою, що з умовами надання банківських послуг, складає договір надання банківських послуг. Надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг (а.с. 14-19) не містять дати їх прийняття, що унеможливлює встановити чи діяли вони на момент виникнення спірних правовідносин, а саме станом на 07 червня 2006 року. Як вбачається з правової позиції, висловленої Верховним Судом України під час розгляду справи № 6-167 цс 14, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна заява за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку чергового платежу. Відповідно до Правил користування платіжною карткою, строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (рік і місяць), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, вказаного на картці. Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а також те, що після закінчення строку дії договору банк не видавав боржнику грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором від 07 червня 2006 року не виконав. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачем не доведено законності нарахування [PERSON] зазначених у позові сум заборгованості за кредитом. Не надано доказів, щодо пролонгації спірного договору, відомомстей про видачу боржнику нової платіжної картки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у зв'язку з недоведеністю позивачем зазначених у позовних заявах сум понесення ним збитків. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed