Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Територіальний сервісний центр 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, в якому прохала стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області матеріальну шкоду у сумі 197 508 грн. та моральну шкоду у сумі 200 000 грн. В обгрунтування позову зазначила, що 27 грудня 2016 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 5341/2016/264968 транспортного засобу марки «FIAT» моделі «GRANDE PUNTO", д.н.з. [NUMBER] , який був підписаний та оформлювався у Територіальному сервісному центрі 5341 РСЦ МВС у Полтавській області. Після укладенні договору консультантом-адміністратором було сформовано відповідну заявку «Перереєстрація ТЗ на нового власника по договору , укладеному в ТСЦ», ТЗ було направлено на огляд та експертне дослідження, за результатами чого було проведено реєстрацію ТЗ на неї як нового власника. Однак, на момент проведення реєстрації, відносно ТЗ в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обліковувався запис про заставу ТЗ на користь ПАТ «Ідея Банк», про що внесено запис до реєстру за № 12331009, у зв`язку із укладенням попереднім власником ТЗ договору застави від 07.03.2012. Наявність такого обтяження є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації (перереєстрації) ТЗ, що посадовими особами ТСЦ 5341 РСЦ МВС в Полтавській області було проігноровано при реєстрації ТЗ на неї. У зв`язку із допущеними порушеннями під час процедури реєстрації, 25.05.2017 року ТЗ був у неї вилучений на підставі примусового виконання ухвали Зарічного районного суду м.Суми про забезпечення позову від 06.12.2016 року. Крім того, заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 06.02.2019 року вирішено вилучити транспортний засіб, який є предметом застави та передано ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації. Таким чином, порушення процедури державної реєстрації завдало їй матеріальної шкоди у розмірі вартості автомобіля 197 000 грн., у розмірі 508 грн.13 коп. за проведену процедуру реєстрації, а також моральної шкоди, яку вона оцінює у 200 000 грн. З цих підстав, звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 13 березня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Представник відповідача РСЦ МВС в Полтавській області надіслав до суду відзив, в якому прохав у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначив, що 27.12.2016 позивачем був придбаний автомобіль марки «FIAT» моделі «GRANDE PUNTO", д.н.з. [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу з [PERSON] 25.05.2017 року державним виконавцем проведено опис, арешт та вилучення ТЗ, який в подальшому переданий стягувачу ПАТ «Ідея Банк». Підставою ВП № 54023766 є ухвала Зарічного районного суду м.Суми від 06.12.2016 року про забезпечення позову ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Дії виконавця у судовому порядку оскаржені позивачем та неправомірними не визнані. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 визнано протиправними дії і бездіяльність ТСЦ 5341 РСЦ МВС в Полтавській області щодо: нездійснення перевірки відомостей про обмеження відчуження ТЗ за Державним реєстром обтяжень рухомого майна, не зазначення в тексті заяви [PERSON] відомостей про наявність права застави відносно ТЗ, зазначення в тексті договору купівлі-продажу від 27.12.2016 року запису про відповідність інформації, внесеної до Договору, наданій сторонами, неотримання від заставодавця в особі ПАТ «Ідеа Банк» згоди щодо перереєстрації ТЗ та скасування права власності за позивачем. Вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту та подано позов до неналежного відповідача. Зазначає, що приводом для спору є відносини, що виникли із договірних зобов`язань, а саме укладеного договору купівлі-продажу. Рішення про розірвання договору на даний час відсутнє, договір є чинним. Обгрунтовуючи відшкодування шкоди, позивач посилається на норми ст.ст.1166, 1173 ЦК України, які регулюють порядок відшкодування шкоди внаслідок порушення не договірних зобов`язань, а тому в разі не відновлення права в порядку подачі скарги на дії державного виконавця, позивач має обрати спосіб захисту порушеного права визначений законом, а саме звернутися до суду з позовом до продавця [PERSON] . Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій вказала, що мотивує порушення її прав саме допущеними протиправними діями та бездіяльністю ТСЦ 5341 РСЦ МВС у Полтавській області, який є структурним підрозділом РСЦ МВС у Полтавській області, отже останній є належним відповідачем. Крім того, факт звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та ухвалення рішення про відмову у задоволені скарги не впливає на предмет судового спору по даній справі. Також відповідачем не надано жодного контраргументу з приводу протиправності своїх дій та бездіяльності , не надається правова оцінка неналежному виконанню власних обов`язків, що і стало підставою для звернення до суду. Таким чином, неналежне розуміння відповідачем правових підстав звернення із позовом до суду не свідчить про невірно обраний спосіб захисту. Прохала позов задовольнити. Від відповідача РСЦ МВС в Полтавській області до суду надійшли заперечення на відзив, в яких зазначено, що судовий спір виник саме на підставі договору купівлі-продажу укладеного 27.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , який на той час був власником автомобіля марки «FIAT» моделі «GRANDE PUNTO", д.н.з. [NUMBER] . Адміністратор територіального сервісного центру МВС лише проводить реєстрацію (перереєстрацію) транспортних засобів з видачею свідоцтв про реєстрацію та номерних знаків на транспортні засоби, але не є стороною договору та не підміняє продавця. Згідно ст. 659 ЦК України продавець зобов`язаний попередити покупця про права третіх осіб на товар. Пунктом 1.2. Договору передбачено, що продавець гарантує, що майно, яке є предметом продажу належить йому на праві власності, не обтяжене арештом, не перебуває у розшуці, заставі, не являється предметом спору у суді. Таким чином, [PERSON] підтвердив своїм підписом правильність відомостей у Договорі. Крім того, до цього часу Договір купівлі-продажу не розірваний, не визнаний недійсним та до нього не застосовано правові наслідки недійсності правочину. Вважає, що позивачем невірно подано позов до РСЦ МВС в Полтавській області, оскільки законодавством передбачено обов`язок саме продавця нести відповідальність перед покупцем за наслідки вилучення товару на користь третіх осіб, що є предметом договору купівлі-продажу. Крім того, поверненню коштів за товар переданий відповідно до договору купівлі-продажу передує визнання його недійсним. Ухвалою суду від 24 червня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Зробив заяву, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення будуть подані докази про судові витрати, які позивач понесла у зв`язку із розглядом справи. Представник відповідача Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Територіального сервісного центру 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області Федорченко М.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та запереченнях. Додатково пояснила, що позивач намагається отримати грошові кошти сплачені нею продавцю із територіального органу виконавчої влади, в той час як законодавчо визначено порядок повернення майна одержаного за наслідками вчинення правочину або відшкодування його вартості з особи, з якою укладено правочин. Також зазначила, що факт скасування реєстрації за [PERSON] не позбавляє її права власності, оскільки право власності набуте нею на підставі договору, який не розірваний. Вважає, що позивач могла звернутися до безоплатної правової допомоги, а тому витрати на правничу допомогу стягненню не підлягають. Вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вважає необґрунтованими. Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив (а.с.129, 223). Заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 5341/2016/264968 транспортного засобу марки «FIAT» моделі «GRANDE PUNTO", д.н.з. [NUMBER] , номер кузова (шасі, рама): [NUMBER] , вартістю 197 000 грн., який був підписаний та оформлений у Територіальному сервісному центрі 5341 РСЦ МВС у Полтавській області в присутності адміністратора [PERSON] , який перевірив відповідність інформації внесеної до цього Договору документам, які надані Сторонами Договору (а.с.15). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль «FIAT» моделі «GRANDE PUNTO", д.н.з. [NUMBER] , номер кузова (шасі, рама): [NUMBER] , належав [PERSON] з 15.12.2016 року (а.с.16). На підставі Заяви [PERSON] № 110396443 від 27.12.2016 року «Про перереєстрацію ТЗ на нового власника по договору укладеному в ТСЦ», ТЗ марки «FIAT» моделі «GRANDE PUNTO", д.н.з. [NUMBER] , було направлено на огляд та експертне дослідження, за результатами якого видано Висновок експертного дослідження № 17/5341/12120 від 27.12.2016 року про незмінність номера кузова та відповідність бланку Свідоцтва про реєстрацію ТЗ тим, які знаходяться в обігу (а.с.17). Також вказаний автомобіль був перевірений в підсистемі НАІС ДДАІ МВС України, внаслідок перевірки жодних обтяжень не встановлено (а.с.19). В результаті перевірки посадовими особами ТСЦ 5341 РСЦ МВС в Полтавській області було проведено реєстрацію транспортного засобу за [PERSON] , як новим власником. За вказані послуги [PERSON] сплатила 490 грн. 09 коп. та 18 грн. 13 коп. за послуги банку, що підтверджується квитанціями № П765/4948192/1/1 від 27.12.2016 року та № П765/4948192/1/2 від 27.12.2016 (а.с.18). Однак, на момент проведення реєстрації, відносно ТЗ в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обліковувався запис про заставу ТЗ на користь ПАТ «Ідея Банк», про що внесено запис до реєстру за № 12331009, у зв`язку із укладенням попереднім власником ТЗ договору застави від 07.03.2012 (а.с.23-25, 46). Наявність такого обтяження є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації (перереєстрації) ТЗ, що посадовими особами ТСЦ 5341 РСЦ МВС в Полтавській області було проігноровано при реєстрації ТЗ марки «FIAT» моделі «GRANDE PUNTO", д.н.з. [NUMBER] , на [PERSON] . Так, посадовими особами ТСЦ 5341 РСЦ МВС в Полтавській області були порушені положення п.15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 в редакції 20.10.2016 року, згідно якого під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби підлягають перевірці щодо обмежень відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна, а також положення п.41, згідно якого забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, які перебувають в розшуці або щодо яких у Єдиному державному реєстрі МВС є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного виконавця. Також ними були порушені вимоги ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року, яка набрала законної сили 15.01.2018 року (справа № 820/4986) визнано протиправними дії і бездіяльність Територіального сервісного центру 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області щодо: нездійснення перевірки відомостей про обмеження відчуження легкового автомобіля FIAT GRANDE PUNTO, 2011 року випуску, колір чорний, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] за Державним реєстром обтяжень рухомого майна; не зазначення на тексті заяви позивача відомостей про наявність права застави відносно легкового автомобіля FIAT GRANDE PUNTO, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; зазначення в тексті договору купівлі-продажу №5341/2016/264968 від 27.12.2016р. запису про відповідність інформації, внесеної до цього договору документам, наданим сторонами; неотримання від заставодавця Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" згоди щодо перереєстрації транспортного засобу; скасовано рішення Територіального сервісного центру 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про реєстрацію права власності на ім`я [PERSON] , винесеного 27.12.2016 р. щодо реєстрації права власності на легковий автомобіль FIAT GRANDE PUNTO, 2011 року випуску, колір чорний, номер кузова [NUMBER] (а.с.31-36). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, позивачем доведено факт порушення процедури державної реєстрації транспортного засобу ТСЦ 5341 РСЦ МВС в Полтавській області. У зв`язку із допущеними порушеннями під час процедури реєстрації, 25.05.2017 року автомобіль FIAT GRANDE PUNTO, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] , у [PERSON] був вилучений на підставі примусового виконання ухвали Зарічного районного суду м.Суми про забезпечення позову від 06.12.2016 року № 461/11912/15-ц у справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави (а.с.48-49). Крім того, заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 06.02.2019 року по справі № 461/11912/15-ц за позовом ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави вирішено вилучити транспортний засіб, який є предметом застави та передано ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації (а.с.62-70). Таким чином, протиправні дії та бездіяльність Територіального сервісного центру 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області призвели до позбавлення позивача права власності належного їй майна. Територіальний сервісний центр 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області є структурним підрозділом Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, що слідує із Постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року № 899, а тому останній є належним відповідачем у справі. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. З пункту 1 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, визначені статтею 1173 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює орган державної влади при здійсненні ним своїх повноважень. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Суд вважає, що внаслідок протиправних дій і бездіяльності Територіального сервісного центру 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, який є органом державної влади, позивачу спричинено шкоду, яка повинна відшкодовуватися державою, оскільки її було позбавлено права власності на транспортний засіб. Вказаний факт підтверджується Реєстраційною картою ТЗ та Результатами аналітичного пошуку ТЗ по НАІС ДДАІ МВС України станом на 03.06.2019 року, згідно яких власником легкового автомобіля FIAT GRANDE PUNTO, 2011 року випуску, колір чорний, номерний знак [NUMBER] ,з 12.01.2018 року є [PERSON] , у зв`язку із зняттям з обліку у зв`язку із скасуванням реєстрації на підставі рішення суду 820/4986/17 від 11.12.2017 (а.с.150-151). З огляду на викладене, доводи відповідача, що право власності на вказаний транспортний засіб до цього часу належить [PERSON] , оскільки виникло з моменту укладення договору, а не реєстрації транспортного засобу за нею, судом спростовується. Також суд вважає неспроможними доводи відповідача, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки обраний ним спосіб захисту не заборонений законом, а право обирати спосіб захисту свого порушеного права належить саме позивачу. Останній не зобов`язаний звертатися до суду з позовом до продавця транспортного засобу у зв`язку із невиконанням договірних зобов`язань, а може реалізувати своє право на власний розсуд. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає доведеним факт спричинення матеріальної шкоди позивачу у сумі 197 508 грн. 13 коп. саме відповідачем Регіональним сервісним центром МВС в Полтавській області, оскільки Територіальний сервісний центр 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, протиправними діями та бездіяльністю якого спричинено шкоду, є його структурним підрозділом та не юридичною особою. Вказаний розмір шкоди підтверджується договором купівлі-продажу, де вказана вартість легкового автомобіля FIAT GRANDE PUNTO, 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER] , який був вилучений у [PERSON] , та квитанціями про оплату послуг. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо спричинення моральної шкоди позивачу, суд виходить з наступного. Частинами 1, п.3 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.п.3,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Проаналізувавши зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що 25.05.2017 року у неї було вилучено належний їй транспортний засіб через протиправність дій та бездіяльності ТСЦ 5341 РСЦ МВС в Полтавській області. У зв`язку з цим, вона зазнала душевних страждань, які полягали у неврозах, постійному перебуванні в емоційному дискомфорті, стані стресу. Протиправні дії, бездіяльність відповідача знайшли своє зображення у свідомості позивача в формі негативних реакцій та емоційних станів, викликали шкідливу психологічну реакцію організму. Шкідливий психологічний вплив на організм мав місце і під час вилучення автомобіля, оскільки їй було складно усвідомити той факт, що під час абсолютно законного придбання автомобіля, її позбавляють права власності. Також шкідливий факт мав місце під час розгляду справ у судах щодо відновлення своїх порушених прав. Всі ці фактори привели до стресів, зривів, апатії. Суд вважає, що в ході судового розгляду справи позивачами доведено наявність причинного зв`язку між винною бездіяльністю та протиправним рішенням відповідача та негативними наслідками у вигляді моральних страждань, що не спростовано відповідачем. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи, яка заподіяла шкоду, моральних страждань позивача, які настали у неї внаслідок протиправного рішення та бездіяльності органу державної влади. Суд також враховує вимоги ч.3 ст.23 ЦК України та положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди визначений позивачем, на думку суду, є завищеним, а тому суд вважає необхідним та достатнім стягнути з відповідача на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., що є розумним та справедливим розміром. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та, враховуючи, що судовий збір згідно п.3 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за вказану категорію позовів не справляється, а відповідач є органом державної влади, покладає судові витрати на рахунок держави.

Outcome: partial