Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

03 жовтня 2019 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій представник позивача адвокат Гайтан К.О., діюча в інтересах [PERSON] просить визнати за останнім право власності на 17 простих іменних акцій Акціонерного товариства «Дніпропетровський стрілочний завод» в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На спадкове нерухоме та рухоме майно (квартира, автомобіль, грошові внески) сторонами 14.07.2003 року отримано свідоцтво про право на спадщину за законом. Наприкінці 2017 року позивач отримав відомості про наявність дивідендів по акціях АТ «Дніпропетровський стрілочний завод», які за життя належали [PERSON] . Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказані цінні папери позивач не має можливості, оскільки спадкова справа відносно спадкодавця відкрита та знаходиться на тимчасово окупованій території м. Донецька. Захист майнових прав [PERSON] можливий лише в судовому порядку (а.с. 3-5). Ухвалою суду від 09.10.2019 року за позовною заявою [PERSON] відкрито провадження, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення; розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с. 38). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву, пред`явлення зустрічної позовної заяви не скористалися. 16 грудня 2019 року АТ «Дніпропетровський стрілочний завод» на позовну заяву, в порядку ст. 191 ЦПК України, подано відзив з зазначенням відсутності заперечень проти задоволення вимог [PERSON] . Зокрема, у відзиві зазначено, що предметом спору по даній справі є визнання права власності в порядку спадкування на акції померлого акціонера, АТ «Дніпропетровський стрілочний завод» не має ніяких самостійних вимог, сторонами можуть бути виключно спадкоємці. Згідно з останнім реєстром власників іменних цінних паперів АТ «Дніпропетровський стрілочний завод», отриманого від ПАТ «Національний депозиторій України» станом на 11.06.2019 року в депозитарній установі АТ «Райффайзен Банк Аваль» знаходяться 17 простих іменних акцій АТ «ДнСЗ» номінальною вартістю 10,50 гривень кожна, власником яких є [PERSON] , депозитарний код рахунку [NUMBER] - [NUMBER] (а.см. 41-42). 21 грудня 2019 року Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» на позовну заяву [PERSON] в порядку ст. 193 ЦПК України подано письмові пояснення з прийняттям позиції щодо передчасності звернення позивача за судовим захистом майнових прав. Так, АТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на положення Законів України «Про цінні папери і фондовий ринок», «Про акціонерні товариства», «Про депозитарну систему України» акцентує увагу суду, що документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою. В матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження наявності прав померлого [PERSON] на спірні акції. Крім того, АТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку можливо виключно у разі неможливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. В матеріалах справи відсутні докази про звернення позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на цінні папери (а. с. 48 50). Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачем [PERSON] , представником позивача [PERSON] (уповноважена договором про надання правничої допомоги, ордером адвоката), в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ст. 58 ЦПК України, суду адресовано заяву про розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримано. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду, в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, заяви про визнання позовної заяви, відсутності заперечень проти задоволення позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності, що узгоджується з ч. 3 ст. 211 ЦПК України. АТ «Дніпропетровський стрілочний завод» в особі першого заступника голови Правління Крячко В.О. у відзиві на позовну заяву зазначено клопотання про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Дем`янов І.Ю. (уповноважений довіреністю) в письмових поясненнях на позовну заяву зазначив про розгляд справи у відсутність третьої особи, оскільки позовні вимоги не впливають на права та обов`язки банку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Севастополь АР Крим, громадянин України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта а. с. 8 11). Відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Севастополь АР Крим, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта а.с. 13-20). Відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Севастополь, АР Крим, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта а.с. 22-24). [INFO] помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть а.с. 26), Частина 1 ст. 58 Конституції визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Частинами 1, 3 ст. 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше й регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом ч. ч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно з роз`ясненнями, що викладену в постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», - відносини спадкування регулюються правилами ЦК України в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року, а у разі відкриття спадщини до вказаної дати застосовується чинне на той час законодавство. Якщо ж спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК (в ред. 2004 року) і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. В узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01.07.2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування у яких виникло відповідно до норм ст. ст. 529-531 ЦК УРСР. З урахування вказаного, з огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] , правове регулювання її прийняття здійснюється на підставі ст. ст. 524 564 ЦК в редакції 1963 року. [PERSON] за життя не скористався наданим статтею 534 ЦК України (в редакції 1963 року) правом на залишення заповіту, тому спадкування після його смерті здійснено за законом. Статтями 529, 530 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено дві черги спадкоємців за законом. Спадкоємцем першої черги за законом після [PERSON] є [PERSON] (син). [PERSON] (дружина), [PERSON] (син). Спадщину прийнято згідно п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року. 14 липня 2003 року державним нотаріусом Дев`ятої Донецької державної нотаріальної контри видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено, що спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] є: - в 3/5 частках спадкового майна дружина [PERSON] , у тому часті на 2/5 частки від якої відмовилися на її користь батьки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] ; - в 1/5 частки спадкового майна син [PERSON] , - в 1/5 частки спадкового майна син [PERSON] .. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з: квартири [ADDRESS] ; автомобілю марки «ВАЗ 2107», 1993 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; грошових внесків в ощадному банку (а.с. 27). Згідно листа Акціонерного товариства «Дніпропетровський стрілочний завод» № 36-715 від 16.04.2018 року за відомостями Реєстру власників іменних цінних паперів станом на 03.04.2018 року [PERSON] , місця проживання: [ADDRESS] власником [ADDRESS] простих іменних акцій АТ «ДнСЗ» номінальною вартістю 10,50 гривень кожна; зберігачем акцій є депозитарна установа АТ «Райффайзен Банк Аваль» (м. Київ, вул. Лескова, 9) а.с. 28. Згідно ч. 1 ст. 94 ЦК України, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» акція - це іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також не майнові права, передбачені Цивільний кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств. За вимогами ч. 3 ст. 6 Закону № 3480-IV від 23.02.2006 року акції існують виключно в без документарній формі. Згідно з вимогами ч. 1, 2 статті 8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі, а якщо права на відповідні цінні папери обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача - обліковий запис на рахунку в цінних паперах власника цінних паперів в обліковій системі номінального утримувача, клієнта номінального утримувача. Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах. Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про акціонерні товариства» усі акції товариства є іменними. Акції товариств існують виключно в бездокументарній формі. Частиною 3 статті 3, статтею 4 Закону України № 514-VI від 17.09.2008 року передбачено, що бездокументарним цінним папером є обліковий запис на рахунку в цінних паперах у системі депозитарного обліку цінних паперів. До особи, яка набула права власності на цінний папір переходять усі посвідчені ним права. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2020 року в порядку ст. ст. 83, 84 ЦПК України з акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» витребувано виписку з рахунку в цінних паперах депонента щодо володіння [PERSON] акціями АТ «Дніпропетровський стрілочний завод» (а.с. 85). Листом АТ «Райффайзен Банк Аваль» № 81-15-9/3163-БТ від 17.04.2020 року супроводжено виписку про стан рахунку в цінних паперах № [NUMBER] - [NUMBER] , в якій зазначено, що [PERSON] , 1961 року народження володіє 17 штуками простих іменних акцій номінальною вартістю 10,50 гривень, загальною вартістю 178,50 гривень. [PERSON] не отримав дивіденди: за 2016 рік 7470,65 гривень, за 2017 рік 8742,25 гривень, за 2018 рік 6358,00 гривень (а.с. 88, 89). З урахуванням вказаного, суд приходить до переконання, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на 17 простих акцій АТ «Дніпропетровський стрілочний завод», з відповідними дивідендами. Відповідно до положень ст. 34 Закону України "Про нотаріат" видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється державними нотаріальними конторами. Згідно ст. 67 Закону якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Крім того, як відзначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тобто, цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні виникає, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. На думку суду, обґрунтування в позовній заяві [PERSON] про неможливість отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на прості іменні акції, належні за життя спадкодавцю [PERSON] є слушними. З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа за спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] заведена Дев`ятою донецької державною нотаріальною конторою (а.с. 27). Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей. 17\~червня 2014\~року наказом\~Міністерства юстиції\~України "Про\~невідкладні заходи\~щодо захисту\~прав громадян\~на території\~проведення антитерористичної\~операції"\~до закінчення\~антитерористичної операції\~на сході\~України тимчасово\~призупинено доступ\~нотаріусів (приватних,\~державних)\~до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення. При цьому, пунктом 2 вказаного наказу встановлено, що нотаріальні дії та державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, яке розташоване на території, зокрема м. Донецька, здійснюють відповідно державні реєстратори речових прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав і приватні та державні нотаріуси інших районів Луганської та Донецької областей відповідно до законодавства. Порядок реєстрації деяких спадкових справ у Спадковому реєстрі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року № 210.\~ Відповідно до пп. 2.1. п. 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 року від 296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої першої заяви про прийняття спадщини. Номер в спадковій справі присвоюється один раз. Як передбачено пп. 2.7. п. 2 глави 10 розділу II Порядку, при встановленні факту одночасного відкриття декількох спадкових справ, спадкові справи, відкриті з порушенням вимог статті 1221 ЦК України, повинні бути передані за належністю нотаріусу, до компетенції якого входить ведення цієї спадкової справи. Вказане свідчить, що видача свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] можлива лише за місцем відкриття спадщини Дев`ятою донецькою державною нотаріальною конторою, однак доступ до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи на тимчасово окупованій території наразі припинено. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальною нормою, закріпленою в ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на цінні папери (іменні акції) відноситься до прав, які входять до складу спадщини. Це право після смерті спадкодавця перейшло в порядку спадкування до позивача [PERSON] , який прийняв спадщину у належний спосіб, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування в нотаріальній конторі не має можливості. Суд звертає увагу, що інші спадкоємці [PERSON] , [PERSON] своїх прав на майно у вигляді цінних паперів 17 простих іменних акції АТ «Дніпропетровський стрілочний завод» не заявляють. Так, відповідачами, в порядку ст. 206 ЦПК України, - визнано позов. Така заява підлягає прийняттю, доказів того, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, - суду не надано. Суд, враховуючи вищевикладене, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів, - приходить до переконання про обґрунтованість та підставність позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту прав передбачений законом і відповідає йому. Позивач [PERSON] фактично, будучи титульним власником спадкового майна змушений в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-який інший спосіб відсутній. Таке рішення відповідає ст. ст. 316, 328 ЦК України, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] в порядку ст. 392 ЦК України, згідно якої власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 529, 535, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved