Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

03.01.2020\~року представник\~позивача за\~дорученням адвокат\~Городівський А.А.\~позивач звернувся\~до Хмільницького\~міськрайонного суду\~Вінницької області\~з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 19.02.2000 між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на час подання даного позову досягла повнолітнього віку та проживає разом із позивачем. Спільне життя сторін не склалося через несумісність характерів, різні погляди на ведення спільного господарства, між ними відсутнє порозуміння та взаємоповага. З грудня 2018 року шлюбні відносини сторін припинено та існують лише формально, а тому позивач просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача за дорученням адвокат Городівський А.А. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити. Відповідач в позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши заяву позивача та наявні у справі матеріали, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~19.02.2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Березнянською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.02.2000 року.(а.с.5) Під час шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.11.2000 року.(а.с.10) Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення спільного життя. Спір відносно спільно нажитого майна та утримання доньки на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки у сторін відсутнє бажання проживати однією сім`єю, вони наполягають на розірванні шлюбу, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з оплатою витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне. Згідно із п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За положеннями Закону України\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Закон України\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" визначає, що видами правової допомоги - є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. За змістом положень статті 29\~Закону України\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст.\~30\~Закону України\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що представником позивача надано належні докази на підтвердження витрат по оплаті правової допомоги та те, що позовні вимоги в тому числі по стягненню витрат по оплаті правової допомоги визнається відповідачем, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Судові витрати по оплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України, ст.\~ст.\~29,\~30\~Закону України\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" та

Outcome: approved