Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивує тим, що вона, з 30 квітня 1972 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON] За час їхнього спільного проживання ними побудовано житловий будинок [ADDRESS]. На сьогоднішній день ними не оформлена технічна документація на вказаний будинок, оскільки її колишній чоловік не зацікавлений в цьому та не вживає необхідних дій, спрямованих на належне оформлення права власності на будинок. З метою оформлення права власності на будинок, вона подала заяву-замовлення до комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" на виготовлення технічного паспорту на будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З листа надісланого КП "БТІ" вбачається, що на даний час її замовлення виконати не можливо, у зв'язку з неможливістю провести повноцінне обстеження будинку та здійснити його обміри. Перешкоду створює її колишній чоловік - відповідач [PERSON], який не надає доступу працівникам КП "Бюро технічної інвентаризації" для проведення відповідних вимірів. Досягнути домовленості з відповідачем про отримання доступу до будинку не вдалося. На підставі викладеного, просить суд зобов'язати відповідача надати доступ представнику комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" провести повноцінне обстеження будинку [ADDRESS] та стягнути з відповідача суму судового збору. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві. Позивачка [PERSON] зазначила, що нею та її колишнім чоловіком, відповідачем по справі, за період перебування у шлюбі було побудовано житловий будинок [ADDRESS]. Тому вважає, що даний житловий будинок являється спільною сумісною власністю подружжя. На даний час відповідач перешкоджає їй виготовити техдокументацію на будинок вцілому, з метою його подальшого розподілу. Просить суд задовольнити її позов в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснив суду, що житловий будинок [ADDRESS] був побудований його батьками і рахується за ними. Спадкоємцями даного житлового будинку з надвірними спорудами є він та дві доньки його померлої сестри. Також, у своїх показах [PERSON] визнав, що він не допускає працівника КП "БТІ" провести обміри його житлового будинку, оскільки позивачка по справі не має жодного відношення до будівництва даного будинку. На підставі наведеного, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку. Згідно зі ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі більше 40 років, який рішенням Рахівського районного суду від 15.03.2013 року по справі №305/103/13-ц було розірвано. Позивачка у позовній заяві посилається на те, що за час спільного проживання нею та відповідачем було побудовано житловий будинок за адресою: [ADDRESS], який набув статусу спільного сумісного майна подружжя. Згідно ч. 3, 4 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім'ї є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З показів сторін, судом достовірно встановлено, що після розірвання шлюбу сторони в добровільному порядку не змогли поділити майно, яке було набуте ними за період перебування у шлюбі. Поряд з цим, посилання відповідача про те, що спірний житловий будинок [ADDRESS] був побудований його батьками і рахується за ними, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Суд не бере до уваги, як належний та допустимий доказ будівельний паспорт на забудову земельної ділянки та свідоцтво на забудову садиби у сільських населених пунктах, оскільки з вище наведених документів вбачається, що громадянину [PERSON], надавався дозвіл на будівництво житлового будинку в [ADDRESS]. Відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON] не надано жодного доказу того, що житловий будинок в [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] є одним і тим же самим житловим будинком. Не надано відповідачем і доказів того, що житловий будинок [ADDRESS] перейшов у його власність в порядку спадкування за законом чи за заповітом. Не доведено також ступінь родинного споріднення між [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що представник позивачки [PERSON] звертався до КП "БТІ" з заявою на виготовлення технічного паспорта на будинок за адресою: [ADDRESS]. Однак, 15.11.2014 року на його адресу надійшов лист за №218 від КП "БТІ" Рахівської районної ради про те, що замовлення на виготовлення технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] немає можливості, у зв"язку з не допуском представника підприємства до будинку для проведення контрольних обмірів [PERSON], як співвласником будинку. Крім того, в матеріалах справи наявний, акт від 11 листопада 2013 року складений представником Середньоводянськоїх сільської ради, з якого слідує, що громадянин [PERSON], відмовився допустити інженера КП "БТІ" для проведення обмірів будинку, необхідних для виготовлення тезнічного паспорту. Виходячи з наведеного, а також приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON], чинить перешкоди працівникам КП "БТІ" Рахівської районної ради у проведенні відповідних обмірів будинку необхідних для виготовлення технічної документації на будинок, а також те, що між сторонами виник спір стосовно поділу спільного сумісного майна подружжя, суд вважає дії відповідача [PERSON] неправомірними, тому позовні вимоги про зобов"язання вчинити певні дії підлягають задоволенню. В матеріалах справи містяться квитанція від 05.08.2015 року №33, з якої слідує, що позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 243,60 гривень. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, в силу приписів ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають до стягнення на користь позивачки [PERSON] судові витрати, що складаються з 243,60 гривень судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved