overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач ПАТ „ДТЕК Крименерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 237,31 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідач є користувачем електроенергії, яка надається Феодосійськими РЕМ за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою [ADDRESS], та за яким є заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 237,31 грн. на показання прибору обліку 06394 кВт. Відносини між сторонами регулюються Правилами користування електроенергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357. Відповідач систематично порушує строки оплати, добровільно борг не погашений, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подана заява, згідно якої позов підтриманий в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був сповіщений належним чином, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Права, обов'язки та відповідальність споживачів енергії закріплені статтями 25, 26, 27 Закону України "Про електроенергетику". Відповідно ст. 1 розділу 1 Закону України «Про електроенергетику» електроенергія є товаром, наявність договору між постачальником та споживачем може бути підтверджена будь-якими доказами, в тому числі фактом споживання, тобто відсутність договору у письмовій формі не звільняє споживача від обов'язку сплатити за споживаний товар. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.ст.24-27 Закону України „Про електроенергетику", Методикою визначення об'єму і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, та Правилами користування електроенергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є користувачем електроенергії, яка надається Феодосійськими РЕМ за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою [ADDRESS], та за яким є заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 237,31 грн. на показання прибору обліку 06394 кВт, що підтверджено матеріалами справи (а.с.5-10). Відповідачем доказів протилежного суду не представлено. Згідно ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до зобов'язання споживача входить вимога щодо сплати наданих споживачу житлово-комунальних послуг. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Також, в порядку ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у складі судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

28 листопада 2014 року до суду надійшла вищевказана заява від Комунального Закладу "Васильківська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради", лікара - фтизіатра протитуберкульозного кабінету Кучкіна Віктора Васильовича "Про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON]" . В обґрунтування заяви посилаючись на те, що громадянин [PERSON], 1981 року народження, перебуває на обліку у лікаря-фтизіатра з діагнозом заразна форма туберкульозу з 17.09.2014 року і знаючи про свій діагноз ухиляється від проходження курсу лікування, не дотримується обов'язків хворого на заразну форму туберкульозу. Цим він ставить під загрозу зараження туберкульозом оточуючих осіб. Тому згідно з висновком комісії лікарів-фтизіатрів №952 від 25.09.2014 року громадянин [PERSON] доцільно госпіталізувати до протитуберкульозного диспансеру м. Дніпропетровськ, вул. Бехтєрєва,12, КЗ "ДОККЛПО "Фтизіатрія" ДОР для проведення стаціонарного лікування протягом 3-х місяців і нагляду за розвитком хвороби, а також з метою ізоляції його від оточуючих і недопущення подальшого розповсюдження хвороби. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, згідно якої просить встановити факт того, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 022450 від 16.01.2003 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 471, за ним посвідчено право власності на земельну ділянку площею 0,44 га, розташовану на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала подану заяву та просить задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, з 1988 року по теперішній час заявник [PERSON] проживає разом зі своєю дружиною, [PERSON] , у житловому будинку [ADDRESS] . У 2003 році заявник приватизував земельну ділянку біля житлового будинку, призначену для ведення особистого підсобного господарства, та отримав правовстановлюючий документ на неї Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 022450 від 16.01.2003 року. При зверненні у грудні 2019 року до Максимівської сільської ради з метою присвоєння ділянці кадастрового номеру з`ясувалося, що в отриманому державному акті наявна помилка щодо зазначення цільового призначення земельної ділянки: зазначено "для ведення особистого селянського господарства" замість правильного "для ведення особистого підсобного господарства". Земельна ділянка, про яку ведеться мова у заяві, зазначена в технічному паспорті на житловий будинок заявника по [ADDRESS] , в збірному кадастровому плані земельної ділянки та схемі розташування земельної ділянки; вона повністю відповідає розмірам та площі земельної ділянки, зазначеної в державному акті від 16.01.2003 року. Відповідно до\~ст. 22 Закону України "Про державний земельний кадастр",\~ документи, які є підставою для внесення відомостей до державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: а саме документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки тощо. З 01.01.2013 року, відповідно до\~Закону України "Про Державний земельний кадастр",\~виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.\~ Таким чином, наявні підстави для задоволення поданої заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Щорсівський граніт" про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, в якому просить стягнути з відповідача ТОВ "Щорсівський граніт" заборгованості по зарплаті в сумі 4627 гривень 12 копійок. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що працювала на ТОВ "Щорсівський граніт" до липня 2010 року. Однак, відповідач не провів розрахунок заборгованості при звільненні. Тому вона звернулася в суд з даним позовом і також вважає, що діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду в сумі 1000 гривень. Просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 4627 гривень 12 копійок. та 1000 гривень моральної шкоди. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача в засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд визнає його неявку неповажною і вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів без фіксації технічними засобами . Судом встановлено, що позивачка працювала до липня 2010 року в ТОВ "Щорсівський граніт", та була звільнена з роботи, що стверджується копією трудової книжки (а.с.2). На день звільнення і до теперішнього часу відповідач не виплатив їй заробітну плату в сумі 4627 гривень 12 копійок, що стверджується довідкою про заборгованість по заробітній платі (а.с.3). У відповідності до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови №13 від 24 грудня 2004 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Тому суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача невиплачених розрахункових коштів при звільненні - обґрунтований і підлягає задоволенню. Що стосується позову в частині відшкодування моральної шкоди за затримку розрахунку при звільненні, то суд вважає, що у цій частині позову слід відмовити за недоведеністю позову в цій частині. У відповідності до вимог 88 ч.2 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат , з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне Товариство "Миколаївобленерго" (ПАТ "Миколаївобленерго") звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення Правил користування електроенергією, на суму 1069,78 грн. 18.03.2014 року працівниками філії ПАТ "Миколаївобленерго" Доманівського району під час проведення рейдової перевірки відповідача [PERSON] за місцем його проживання в [ADDRESS] виявлені порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 р., а саме: відповідач без дозволу Енергопостачальника допустив без облікове користування електричною енергією шляхом порушення п.42 ПКЕЕн, а саме самовільне підключення електроустановок струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі електропостачальника з порушенням схеми обліку відкритою електропроводкою, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку - внаслідок чого спричинено збитки на загальну суму 1069,78 грн У добровільному порядку відповідач відшкодував збитки після пред*явлення позову до суду - 06.06.2014 року, але судовий збір не сплачено тому позивач просить стягнути судовий збір судовим рішенням. У судове засідання представник позивача Баранова О.М. не з'явилася, у письмовій заяві позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON]. у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи без їх участі не надсилали, а тому зі згоди представника позивача суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень представником позивача, суд розглянув справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню . З матеріалів справи вбачається, що відповідач після звернення позивача до суду повністю сплатив збитки, задані за порушення ПКЕЕН, про що свідчить довідка-розрахунок. В силу ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 243,60 грн. сплаченого позивачем про подачі позову судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач ПАТ "Миколаївобленерго" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення ПКЕЕН в сумі 2001,90 грн., мотивуючи, що 14.01.2014р. працівниками філії під час рейдової перевірки користування електроенергією було виявлено порушення відповідачем п.42 "Правил користування електроенергією для населення", затверджених Постановою КМУ №1357 від 27.07.1999р. (в редакції, чинній на момент порушення), а саме: безоблікове користування електроенергією шляхом самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі електропостачальника відкритою електропроводкою без приладу обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку, про що складено акт № Д 4964, а також судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь філії ПАТ "Миколаївобленерго" Доманівського району, сплачених позивачем при подачі позову до суду. В судове засідання представник ПАТ «Миколаївобленерго» не з'явилася, до суду надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідача збитки за порушення ПКЕЕН, в сумі 2001,90 грн., які відповідач не сплатив добровільно, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є абонентом філії ПАТ «Миколаївобленерго», допустив безоблікове використання електроенергії, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ПАТ "Миколаївобленерго" та стягнути з [PERSON] - 2001,90 грн. збитків, завданих внаслідок порушення ПКЕЕН, а також 243,60 грн. - судового збору на користь філії ПАТ "Миколаївобленерго" Доманівського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності договору дарування від 15.10.1990 року, посвідченого головою Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області на житловий будинок по [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі за №56 на ім`я [PERSON] . Необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документу виникла в зв`язку з неможливістю оформити право власності на житловий будинок, про що державний реєстратор роз`яснив їй про невідповідність прізвища у правовстановлюючому документі у якому вказано " [PERSON] ", тоді як справжнє її прізвище " [PERSON] ". Внести виправлення до правовстановлюючого документу на теперішній час неможливо, оскільки на теперішній час відсутні повноваження у посадової особи, яка посвідчувала договір дарування. Факт належності правовстановлюючого документу підтверджується збігом інших відомостей про особу, таких як ім`я та по-батькові, технічний паспорт на житловий будинок від 02.08.2021 року, інвентаризаційна справа №1-175. У своїй письмовій заяві заявник просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що підтримує заяву про встановлення юридичних фактів повністю. Заінтересована особа - Виконавчий комітет Мирівської сільської ради у своїй заяві просить розглянути справу за відсутності свого представника в судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити заяву про встановлення юридичних фактів виходячи з наступних обставин справи. Так, предметом розгляду є доведеність належності правовстановлюючого документу, якими є договір дарування від 15.10.1990 року, посвідченого головою Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, на житловий будинок по [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі за №56 на ім`я [PERSON] . Слідуючи приписам п. 6) ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У даному правовстановлюючому документі прізвище особи, обдарованої вказано, як " [PERSON] ". До матеріалів справи додано технічний паспорт на житловий будинок у якому прізвище власника житлового будинку вказано як [PERSON] , паспорт громадянина України підтверджує збіг імені та по-батькові особи з відомостями, що містяться у правовстановлюючому документі. На теперішній час внести виправлення або засвідчити правильність виправлень у правовстановлюючому документі неможливо у зв`язку з відсутністю відповідних повноважень у посадової особи, що посвідчувала документ. Суд приймає до уваги той факт, що інші відомості про особу, такі як ім`я та по-батькові особи повністю співпадають з тими, що містяться у договорі дарування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

09 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно та до досягнення повноліття. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився,однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 24 квітня 1999 року виконавчим комітетом Ярівської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області (а.с. 2). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. (а.с.3,8). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріали справи свідчать про те, що сторони припинили шлюбні відносини в листопаді 2014 року, і з вказаного часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина хворіє бронхіальною астмою 3 ст. середнього ступеню тяжкості, у зв"язку з чим перебуває на "Д" обліку (а.с.5). Відповідач на тяжкі захворювання не хворіє, аліменти нікому не виплачує, інших утриманців не має, працює монтером колії ПЧ - 3 ДП "Донецька залізниця". Тому суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 року № 80-УШ у розмірі 1286,00 грн. на місяць. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої доньки, а також те, що відповідач хронічними захворюваннями не страждає, інших осіб на утриманні не має, працює, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того в порядку ст.ст.3,4 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

10.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Повного товариства Ювелірний Салон "ДОНІ" про розірвання трудового договору, мотивуючи позовні вимоги тим, що він не може розірвати трудовий договір із відповідачем у зв'язку із тим, що змушений був переселитися до м. Чернігова у зв'язку із проведенням в м. Ясинувата (міста знаходження відповідача) антитерористичної операції, внаслідок чого не може в подальшому виконувати обов"язки. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач - Повне товариство Ювелірний Салон "ДОНІ" в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач працював у відповідача на посаді майстра-ювеліра по 12.08.2014 року, що підтверджується індивідуальними відомостями Пенсійного фонду України про застраховану особу (а.с. 6, 7). 01.12.2014 року [PERSON] повідомив Повне товариство Ювелірний Салон "ДОНІ" про те, що він не може продовжувати трудову діяльність у зв'язку із вимушеним переїздом на нове місце проживання та на робоче місце не вийшов 13 серпня 2014 року (а.с. 8). Відповідно до копії листа № 8/М-411 від 02.12.2014 року Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" [PERSON] був повідомлений про те, що в зв'язку із активним розгортанням бойових дій в зоні АТО з 27.11.2014 року тимчасово призупинено прийом поштових відправлень до м. Ясинувата Донецької області (а.с. 9). Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищенаведене суд та те, що позивача взято на облік Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та в міста Ясинувата Донецької області проходить активна військова фаза антитерористичної організації суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved