Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

16 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Делівері", ПрАТ "СК "Злагода", в якому просить стягнути з ТОВ "Делівері" на його користь 236 гривень - розмір плати за пересилання вантажу, 7500 гривень - розмір втраченого вантажу, 500 гривень моральної шкоди; стягнути з ПрАТ "СК "Злагода" на його користь страхове відшкодування у розмірі 4000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 02 грудня 2014 року він надав вантаж на склад ТОВ "Делівері" за адресою: м. Горлівка, вул. Інтернаціональна, 76, для відправки у м. Чернігів, на склад ТОВ "Делівері" Чернігів-1 за адресою: м. Чернігів, вул. Широка, 1а. Орієнтовний термін доставки складав 3 дні, з доставкою 05.12.2014 року. Відправка вантажу підтверджується квитанцією про прийом вантажу №0300006062 з орієнтовним описом: кількість місць - 5, вага - 70 кг., об'єм - 0,35 м.кв. Пояснює, що у зазначений термін вантаж не прибув за місцем призначення. Стверджує, що вантаж, який був відправлений, складався з чотирьох зимових шипованих гум марки Matador МР 50 Sibir Ice 195/65 R15 91Т у зборі з чотирма залізними дисками на автомобіль, мастила автомобільного - каністра об'ємом 5 літрів марки GM Synthetic Longlife 5W-30 dexos2 та колісних колпаків - 4 шт. Орієнтовна вартість вантажу складає 9 500 грн. Позивач зазначає, що оскільки вантаж відправлявся з території проведення антитерористичної операції, відповідач ТОВ "Делівері" зауважив, що відправка вантажу не відбувається без укладання договору добровільного страхування вантажу на мінімальну суму 4000 грн. і він погодився на запропоновані умови та уклав договір добровільного страхування вантажу №11 від 02.12.2014 року з відповідачем ПрАТ "СК "Злагода". Стверджує, що 10.12.2014 року він звернувся до ТОВ "Делівері" із заявою про причини затримки доставки вантажу, проте досі відповіді не отримав. 11 грудня 2014 року з засобів масової інформації та на сайті відповідача ТОВ "Делівері" позивач дізнався, що вантаж було викрадено. Позивач також стверджує, що після цього 07.01.2015 року він звернувся до відповідача ПрАТ "СК "Злагода" з заявою про виплату страхового відшкодування та надав її до складу ТОВ "Делівері" за адресою: м. Горлівка, вул. Інтернаціональна, 76, але до теперішнього часу відшкодування не отримав. Вважає, що такі дії відповідачів порушують його права як споживача гарантовані Законом України «Про захист прав споживачів». Також вважає, що йому була завдана моральна шкода, яка полягає у його душевних стражданнях через те, що з моменту покупки втраченого вантажу його вартість дуже виросла; зимова гума, яка втрачена, була ще не вживана і його син вимушений увесь зимовий період користуватися автомобілем на літній гумі через втрату майна. Розмір завданої моральної шкоди він оцінює в 500 грн., які просить стягнути на свою користь з відповідача ТОВ «Делівері». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Делівері» в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до приписів ст. 74 ЦПК України (а.с. 177). Причини неявки суду не повідомлені. Представник відповідача ПрАТ "Страхова компанія "Злагода" в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до приписів ст. 74 ЦПК України (а.с. 176). Поштою на адресу суду від представника відповідача ПрАТ "Страхова компанія "Злагода" надійшло клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату у зв'язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні представника відповідача (а.с. 179-180, 181). Також поштою надіслані письмові заперечення на позовну заяву від представника відповідача ПрАТ "Страхова компанія "Злагода", в яких в задоволенні всіх позовних вимог просить відмовити. Враховуючи що жодних причин неявки в судове засідання представника відповідача в заяві не зазначено, а також враховуючи те, що в рази неможливості явки представника юридична особа не позбавлена можливості доручити представництво інтересів іншому представнику, суд вважає що представник співвідповідача не з'явився в судове засідання без поважних причин і на підставі ч. 2 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представників відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно квитанції про прийом вантажу № 0300006062 02.12.2014 року [PERSON] надав вантаж на склад ТОВ "Делівері" за адресою: м. Горлівка, вул. Інтернаціональна, 76, для відправки у м. Чернігів, на склад за адресою: м. Чернігів, вул. Широка, 1а, з доставкою 05.12.2014 року. Орієнтовний опис вантажу: багаж, кількість місць - 5, вага - 70, об'єм - 0,35. Цінність вантажу - 4000,00 грн. Вартість послуг з перевезення вантажу складає 236,00 грн. (а.с. 4). На підставі договору добровільного страхування вантажів № 11 0300006063 від 02.12.2014 року між ПрАТ "СК "Злагода" та [PERSON] зазначений вище вантаж було застраховано. Розмір страхової суми скаладає 4000,00 грн. (а.с. 4). 07.01.2015 року [PERSON] звернувся до ПрАТ "СК "Злагода" з заявою про виплату страхового відшкодування згідно договору від 02.12.2014 року та надав копію квитанції про прийняття вантажу (а.с. 5). На час звернення до суду з позовом страхове відшкодування позивачу виплачено не було. Відповідно до ч. 2 ст. 919 ЦК України вантаж, не виданий одержувачеві на його вимогу протягом тридцяти днів після спливу строку його доставки, якщо більш тривалий строк не встановлений договором, транспортними кодексами (статутами), вважається втраченим. Враховуючи, датою видачі вантажу (Орієнтовний опис вантажу: багаж, кількість місць - 5, вага - 70, об'єм - 0,35. Цінність вантажу - 4000,00 грн.) у місці пункту призначення одержувачу відповідно до квитанції про прийом вантажу № 0300006062 02.12.2014 року є 05.12.2014 року, не виданий останньому протягом 30 днів після спливу строку його доставки, суд приходить до висновку, що він є втраченим. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Пунктом 2 Приміток до договору добровільного страхування вантажів № 11 0300006063 від 02.12.2014 року (а.с. 4) передбачено, що страховому відшкодуванню в межах страхової суми підлягають прямі збитки від втрати, загибелі чи пошкодження вантажу. Враховуючи, що вантаж, застрахований відповідно до договору добровільного страхування вантажів № 11 0300006063 від 02.12.2014 року, втрачено; 07.01.2015 року страхувальником страховику надана заява про настання страхового випадку та проведення страхової виплати за зазначеним договором добровільного страхування; суму страхової виплати страховиком сплачено не було, тому суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "Злагода" на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 4000 грн. відповідно до умов укладеного договору добровільного страхування вантажів № 11 0300006063 від 02.12.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Судом встановлено, що позивачем сплачену перевізнику ТОВ "Делівері" за надані послуги 236 грн. 00 коп. і вказана сума підлягає стягненню з відповідача ТОВ "Делівері" на користь позивача. Проте, враховуючи, що доказів того, що вантаж, прийнятий перевізником для перевезення, мав іншу вартість ніж його оголошена цінність, яка була зазначена у квитанції про прийом вантажу № 0300006062 від 02.02.2014 року, суду не надано, а також те, що вартість вантажу (в межах оголошеної цінності та в межах страхової суми) підлягає стягненню на користь позивача з співвідповідача ПрАТ "Страхова компанія "Злагода" на підставі договору добровільного страхування вантажів, тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТОВ «Делівері» на його користь 7500 грн. вартості втраченого вантажу слід відмовити. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивачем не доведено завдання йому діями ТОВ «Делівері» моральної шкоди,не обґрунтована її розмір, тому вимога про стягнення 500 грн. у відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України стягненню підлягає з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. з кожного.

Outcome: partial