Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

11.06.2021 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . Померлим було складено заповіт, посвідчений 29.11.2013 року Чагівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, реєстровий № 311, на ім`я позивача [PERSON] та на ім`я доньки позивача та спадкодавця [PERSON] . Проте до складу спадкового майна, зазначеного в заповіті, не було включено присадибну земельну ділянку загальною площею 0,61 га, яка складається з земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га та з земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,36 га. Однак, оформити зазначене спадкове майно в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості, в підтвердження чого надала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.03.2021 року, що й стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Посилаючись на зазначені обставини, позивач [PERSON] в первісних позовних вимогах просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,61 га: 0,25 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та 0,36 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] . Ухвалою суду від 15.06.2021 року зазначену справу прийнято суддею Климчуком С.В. до свого провадження, призначено підготовче судове засідання на 03.08.2021 року. 22 липня 2021 року до суду надійшла заява Оратівського селищного голови Лошак Г.В. ( Вх.№ 2167/21-Вх) про заперечення щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . Заяву обґрунтовано тим, що у випадку, коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку, як зазначив позивач у поданій позовній заяві. Ухвалою суду від 03.08.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 141/403/21 на тридцять днів, витребувано у Оратівській державній нотаріальній конторі Вінницької області матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , призначено справу до розгляду на 31.08.2021 року. Ухвалою суду від 31.08.2021 року залучено до участі у справі № 141/403/21 в якості співвідповідача [PERSON] , прийнято до розгляду заяву позивача (Вх. № 2324/21 від 05.08.2021 р.) про зміну предмета позову та відкладено розгляд підготовчого судового засідання справи на 16.09.2021 року. Позовні вимоги позивачем викладено у наступній редакції « Визнати право на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я [PERSON] ». 15 вересня 2021 року до суду надійшла заява представника відповідача 1 Оратівського селищного голови Лошак Г.В. ( Вх. № 2674/21-Вх) про заперечення щодо задоволення уточнених позовних вимог позивача [PERSON] . Заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] не надала доказів того, що органами місцевого самоврядування їй було відмовлено у завершенні процедури приватизації. Підготовче судове засідання, призначене на 16.09.2021 року, відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 12.10.2021 року. 24 вересня 2021 року до суду надійшла заява відповідача 2 [PERSON] (Вх № 2800/21) про розгляд справи № 141/403/21 у підготовчому судовому засіданні без її участі, просить призначити справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 12.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі № 141/403/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.11.2021 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 09.11.2021 року не з`явилася, при цьому до суду 28.10.2021 року надійшла заява [PERSON] ( Вх. №. 3122/21) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач 1 Оратівська селищна рада Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 06 жовтня 2021 року до суду надійшла заява Оратівського селищного голови Лошак Г.В. ( Вх. № 2957/21-Вх). У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника селищної ради, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач 2 [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 09.11.2021 року не з`явилася, при цьому до суду 28.10.2021 року надійшла заява ( Вх. №. 3121/21) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , та про що 03.12.2013 року виконавчим комітетом Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 30. Згідно заповіту від 29.11.2013 року, [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] заповів дружині [PERSON] , а земельну ділянку площею 1,2393 га, яка розташована на території Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області та належить йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №208879, а також грошовий вклад в установі Ощадного банку України, грошовий вклад в установі Приватбанк заповів дочці [PERSON] . Як вбачається з договору купівлі-продажу будинку від 27.08.2008 року, [PERSON] придбав один цілий житловий будинок з господарськими будівлями за номером [ADDRESS] . Одночасно у договорі зазначено, що земельна ділянка біля відчужуваного будинку не приватизована та не є приватною власністю продавця [PERSON] , державний акт на право власності на земельну ділянку не виготовлявся, правила приватизації покупцю роз`яснено. З архівних витягів із рішення 16 сесії 5 скликання Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області 16.10.2008 року «Про дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність» та «Про дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки» вбачається, що [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання у власність і виготовлення державних актів на право власності на землю: для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,36 га в [ADDRESS] біля придбаного будинку. Рекомендовано [PERSON] замовити у землевпорядній організації, що має ліцензію на проведення землевпорядних робіт, розробку технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства. Після відповідного погодження виготовленої технічної документації із землеустрою подати її на затвердження до сесії сільської ради. 25.04.2009 року між ФОП [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) було укладено договір № 1, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки по виконанню землевпорядних робіт на території [ADDRESS]. Згідно технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] на території [ADDRESS] , 29.05.2020 року до ТОВ «Подільський центр землі» звернувся [PERSON] , після чого було складено технічне завдання. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0520127932020 від 01.09.2020 року, земельна ділянка кадастровий номер 0523186300:06:004:0092 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована в [ADDRESS] . Інформація про зареєстроване право в державному земельному кадастрі відсутня. З довідки Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 84, виданої 07.02.2020 року вбачається, що земельна ділянка загальною площею 0,61 га, в тому числі 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,36 га для ведення особистого селянського господарства знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на якій розташований житловий будинок, який після смерті [PERSON] успадкувала [PERSON] . Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65304783 від 24.06.2021 року, спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведено Оратівською державною нотаріальною конторою 05.04.2014 року за заявами [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 05.03.2015 року та від 18.03.2015 року, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] є дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO] ; на земельну ділянку площею 1,2393 га, розташованої на території Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області та на грошові вклади, що зберігаються в Оратівському ТВБВ №10001/0126 та у Оратівському відділенні Вінницької філії ПАТ Кб «Приватбанк» є його дочка [PERSON] . Оскільки частина спадкового майна, а саме земельна ділянка загальною площею 0,61 га, розташована по [ADDRESS] не охоплена заповітом, а також постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області Манус В.В. № 107/02-31 від 25.03.2021 року відмовлено [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки загальною площею 0,61 га, належних померлому [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовставлюючих документів, а також відсутністю інформації про право власності в ДРРПНМ на ім`я [PERSON] , тому позивач [PERSON] , з врахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за нею право на завершення приватизації на одержання державного акту про право власності на земельну ділянку на її ім`я. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України. Згідно п. «б», «в», «г» ч. 1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України). Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 Земельного кодексу України). За статті 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). В п. 3.5 Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Пунктом 1 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243 св. 18 зазначив, що: «Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, спадкодавець [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки загальною площею 0,61 га, (в тому числі 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,36 га для ведення особистого селянського господарства) відповідно до норм чинного на той час законодавства, зокрема рішенням 16 сесії Чагівської сільської ради 5 скликання [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, а також розпочато роботи по створенню технічної документації на земельні ділянки, однак права власності на зазначене майно спадкодавець не набув, так як помер. Враховуючи те, що [PERSON] помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію земельних ділянок (затвердження технічної документації) та видачі державних актів, у його спадкоємців виникло право на завершення приватизації земельної ділянки. При цьому, як вбачається з листа Оратівської селищної ради від 01.10.2021 року №1956/02-17, Оратівською селищною радою було розглянуто клопотання [PERSON] як спадкоємця, про надання дозволу на завершення приватиції земельних ділянок відповідно до дозволу, що наданий спадкодавцю [PERSON] рішенням 16 сесії Чагівської сілької ради 5 скликання «Про дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки» від 16.10.2008 року. Комісією селищної ради з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони історичних пам`яток встановлено, оскільки ФОП [PERSON] , відповідно до договору від 25.04.2009 року, не надав відповідні документи по виготовленню землевпорядних робіт, технічної документації та державних актів на земельні ділянки, замовник помер, завершити дану приватизацію у спосіб затвердження цих документів селищною радою відповідно до чинного законодавства є неможливим. Крім того, змінились вимоги до порядку передачі у власність земельних ділянок та вимоги до відповідної технічної документації та документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, а тому [PERSON] рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок, яка розпочата спадкодавцем. Зважаючи на те, що [PERSON] набув право на земельну ділянку, і позивач [PERSON] та відповідач 2 [PERSON] , як його спадкоємці за законом, набули майнове право в порядку спадкування на дану земельну ділянку, однак відповідач відмовив у завершенні процедури приватизації, [PERSON] змушена звернутись до суду з даним позовом. При цьому, інших спадкоємців на спірне спадкове нерухоме майно ні нотаріусом, ні судом не встановлено, та згідно поданої заяви від 06.10.2021 року відповідач 1 Оратівська селищна рада не заперечує проти задоволення позовних вимог, а відповідач 2 [PERSON] , як спадкоємець за законом на вказане нерухоме майно, згідно заяви від 28.10.2021 року уточнені позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала відносно визнання права на завершення приватизації в цілому на земельну ділянку загальною площею 0,61 га. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець за час свого життя на законних підставах володів та користувався спірним нерухомим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна у компетентних органах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачами, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі ст.ст.80,116,125,126,152 ЗК України,ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1261 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved