Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

позивач [PERSON] та її представник по первісному позову уточнили позовні вимоги та просять суд визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, набуте за час шлюбу між [PERSON] та [PERSON] рухоме/побутове майно, а саме: дерев'яну при ліжкову тумбочку вартістю 283 грн. 33 коп., спальний гарнітур «Дорослий», який складається з п'яти предметів, а саме: двох спальне ліжко, велика шафа, дві тумбочки, трюмо з трьома дзеркалами вартістю 7 243 грн. 43 коп., люстру до спальної кімнати вартістю 500 грн. 00 коп., настінний килим до спальної кімнати вартістю 3050 грн. 00 коп., напільну доріжку до спальної кімнати вартістю 800 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до спальної кімнати вартістю 400 грн. 00 коп., DVD плеєр «Pioneer» вартістю 850 грн. 00 коп., пральну машинку вертикального завантаження вартістю 3030 грн. 00 коп., ванну у ванну кімнату вартістю 406 грн. 67 коп., керамічний унітаз вартістю 540 грн. 00 коп., больєр «GORENIE» вартістю 1 800 грн. 00 коп., тумбу - умивальник вартістю 1 166 грн. 93 коп., двохспальню ковдру вартістю 600 грн. 00 коп., дзеркало - поличку вартістю 433 грн. 33 коп., люстру до ванної кімнати вартістю 250 грн. 00 коп., люстру до дитячої кімнати вартістю 500 грн. 00 коп., варочну поверхню вартістю 1 875 грн. 00 коп., духову шафу вартістю 5 223 грн. 34 коп., кухонну витяжку вартістю 554 грн. 38 коп., люстру кухонну вартістю 600 грн. 00 коп., кухонні портьєри вартістю 202 грн. 00 коп., віконні гардини 6 штук вартістю 1457 грн. 93 коп., дошку для прасування вартістю 250 грн. 00 коп., праску вартістю 500 грн. 00 коп., доріжка - килим у ванну кімнату розміром 1,50 м х 1,60 м вартістю 186 грн. 00 коп., люстру у коридор вартістю 250 грн. 00 коп., набір меблів для зали «Алтея» (стінка) розміром 3,10 м вартістю 11 442 грн. 26 коп., м'який диван до зали розміром 2,0 м х 0,90 м вартістю 5000 грн. 00 коп., кольоровий телевізор марки «Samsung» 37 дюймів вартістю 8831 грн. 08 коп., кухонний дерев'яний стіл овальної форми вартістю 2 280 грн. 45 коп., кухонні дерев'яні стільці - табурети 6 штук вартістю 957 грн. 60 коп., настінний килим до дитячої кімнати розміром 1,60 м х 2,50 м вартістю 3 925 грн. 00 коп., доріжку килим до зали розміром 3 м х 4 м вартістю 5900 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до зали вартістю 785 грн. 11 коп., портьєри та тюлі до дитячої кімнати вартістю 382 грн. 64 коп., дитячу шафу - купе вартістю 2 099 грн. 67 коп., двоповерхове дитяче ліжко вартістю 2 309 грн. 17 коп., електричний чайник вартістю 244 грн. 84 коп., електричну м'ясорубку марки «Белвар» вартістю 1500 грн. 00 коп., доріжку до коридору вартістю 800 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до коридору вартістю 473 грн. 09 коп., тюнер Т2 вартістю 620 грн. 00 коп., набір меблів «Кухня кутова» розміром 2,10 м х 3 м вартістю 7 059 грн. 60 коп., холодильник марки «Атлант» вартістю 4 450 грн. 60 коп., швейну машинку вартістю 2 115 грн. 24 коп., ковдру верблюжу вартістю 400,00 грн., люстру до зали вартістю 650 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 95 028 грн.. 89 коп.; визнати за нею право власності на наступне рухоме/побутове майно, а саме: дерев'яну при ліжкову тумбочку вартістю 283 грн. 33 коп., віконні гардини 6 шт. вартістю 1457 грн. 93 коп., напільну доріжку до спальної кімнати вартістю 800 грн. 00 коп., DVD плеєр «Pioneer» вартістю 850 грн. 00 коп., пральну машинку вертикального завантаження вартістю 3030 грн. 00 коп., двохспальню ковдру вартістю 600 грн. 00 коп., люстру до дитячої кімнати вартістю 500 грн. 00 коп., кухонні портьєри вартістю 202 грн. 20 коп., дошку для прасування вартістю 250 грн. 00 коп., праску вартістю 500 грн. 00 коп., набір меблів для зали «Алтея» (стінка) розміром 3,10 м вартістю 11 442 грн. 26 коп., м'який диван до зали розміром 2,0 м х 0,90 м вартістю 5000 грн. 00 коп., кольоровий телевізор марки «Samsung» 37 дюймів вартістю 8831 грн. 08 коп., настінний килим до дитячої кімнати розміром 1,60 м х 2,50 м вартістю 3 925 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до дитячої кімнати вартістю 382 грн. 64 коп., дитячу шафу - купе вартістю 2 099 грн. 67 коп., двоповерхове дитяче ліжко вартістю 2 309 грн. 17 коп., електричну м'ясорубку марки «Белвар» вартістю 1500 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до коридору вартістю 473 грн. 09 коп., тюнер Т2 вартістю 620 грн. 00 коп., швейну машинку вартістю 2 115 грн. 24 коп., ковдру верблюжу вартістю 250 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 47 421 грн.. 61 коп.; визнати за [PERSON] право власності на наступне рухоме/побутове майно, а саме: спальний гарнітур «Дорослий», який складається з п'яти предметів, а саме: двох спальне ліжко, велика шафа, дві тумбочки, трюмо з трьома дзеркалами вартістю 7 243 грн. 43 коп., люстру до спальної кімнати вартістю 500 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до спальної кімнати вартістю 400 грн. 00 коп., ванну у ванну кімнату вартістю 406 грн. 67 коп., керамічний унітаз вартістю 540 грн. 00 коп., больєр «GORENIE» вартістю 1 800 грн. 00 коп., тумбу - умивальник вартістю 1 166 грн. 93 коп., дзеркало - поличку вартістю 433 грн. 33 коп., люстру до ванної кімнати вартістю 250 грн. 00 коп., варочну поверхню вартістю 1 875 грн. 00 коп., духову шафу вартістю 5 223 грн. 34 коп., кухонну витяжку вартістю 554 грн. 38 коп., люстру кухонну вартістю 600 грн. 00 коп., настінний килим до спальної кімнати вартістю 3050 грн. 00 коп., доріжка - килим у ванну кімнату розміром 1,50 м х 1,60 м вартістю 186 грн. 00 коп., кухонний дерев'яний стіл овальної форми вартістю 2 280 грн. 45 коп., кухонні дерев'яні стільці - табурети 6 штук вартістю 957 грн. 60 коп., доріжку килим до зали розміром 3 м х 4 м вартістю 5900 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до зали вартістю 785 грн. 11 коп., електричний чайник вартістю 244 грн. 84 коп., доріжку до коридору вартістю 800 грн. 00 коп., набір меблів «Кухня кутова» розміром 2,10 м х 3 м вартістю 7 059 грн. 60 коп., холодильник марки «Атлант» вартістю 4 450 грн. 60 коп., люстру до зали вартістю 650 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 47 607 грн.. 28 коп.; визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], 2005 року випуску, за встановленою вартістю 104 856,67 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки «Daewoo Lanos», 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], в сумі 52 428 грн. 34 коп.; судові витрати, що складаються із судового збору, вартості експертиз та витрат на правову допомогу покласти на відповідача, посилаючись на те, що 06 листопада 2004 року між нею, [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 117. У шлюбі вона з колишнім чоловіком прожили майже 10 років. За час подружнього життя ними було придбано побутового майна та меблів на суму 95 028,89 грн., а саме: деревяну при ліжкову тумбочку вартістю 283 грн. 33 коп., спальний гарнітур «Дорослий», який складається з п'яти предметів, а саме: двох спальне ліжко, велика шафа, дві тумбочки, трюмо з трьома дзеркалами вартістю 7 243 грн. 43 коп., люстру до спальної кімнати вартістю 500 грн. 00 коп., настінний килим до спальної кімнати вартістю 3050 грн. 00 коп., напільну доріжку до спальної кімнати вартістю 800 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до спальної кімнати вартістю 400 грн. 00 коп., DVD плеєр «Pioneer» вартістю 850 грн. 00 коп., пральну машинку вертикального завантаження вартістю 3030 грн. 00 коп., ванну у ванну кімнату вартістю 406 грн. 67 коп., керамічний унітаз вартістю 540 грн. 00 коп., больєр «GORENIE» вартістю 1 800 грн. 00 коп., тумбу - умивальник вартістю 1 166 грн. 93 коп., двохспальню ковдру вартістю 600 грн. 00 коп., дзеркало - поличку вартістю 433 грн. 33 коп., люстру до ванної кімнати вартістю 250 грн. 00 коп., люстру до дитячої кімнати вартістю 500 грн. 00 коп., варочну поверхню вартістю 1 875 грн. 00 коп., духову шафу вартістю 5 223 грн. 34 коп., кухонну витяжку вартістю 554 грн. 38 коп., люстру кухонну вартістю 600 грн. 00 коп., кухонні портьєри вартістю 202 грн. 00 коп., віконні гардини 6 штук вартістю 1457 грн. 93 коп., дошку для прасування вартістю 250 грн. 00 коп., праску вартістю 500 грн. 00 коп., доріжка - килим у ванну кімнату розміром 1,50 м х 1,60 м вартістю 186 грн. 00 коп., люстру у коридор вартістю 250 грн. 00 коп., набір меблів для зали «Алтея» (стінка) розміром 3,10 м вартістю 11 442 грн. 26 коп., м'який диван до зали розміром 2,0 м х 0,90 м вартістю 5000 грн. 00 коп., кольоровий телевізор марки «Samsung» 37 дюймів вартістю 8831 грн. 08 коп., кухонний дерев'яний стіл овальної форми вартістю 2 280 грн. 45 коп., кухонні дерев'яні стільці - табурети 6 штук вартістю 957 грн. 60 коп., настінний килим до дитячої кімнати розміром 1,60 м х 2,50 м вартістю 3 925 грн. 00 коп., доріжку килим до зали розміром 3 м х 4 м вартістю 5900 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до зали вартістю 785 грн. 11 коп., портьєри та тюлі до дитячої кімнати вартістю 382 грн. 64 коп., дитячу шафу - купе вартістю 2 099 грн. 67 коп., двоповерхове дитяче ліжко вартістю 2 309 грн. 17 коп., електричний чайник вартістю 244 грн. 84 коп., електричну м'ясорубку марки «Белвар» вартістю 1500 грн. 00 коп., доріжку до коридору вартістю 800 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до коридору вартістю 473 грн. 09 коп., тюнер Т2 вартістю 620 грн. 00 коп., набір меблів «Кухня кутова» розміром 2,10 м х 3 м вартістю 7 059 грн. 60 коп., холодильник марки «Атлант» вартістю 4 450 грн. 60 коп., швейну машинку вартістю 2 115 грн. 24 коп., ковдру верблюжу вартістю 400,00 грн., люстру до зали вартістю 650 грн. 00 коп. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно із ст. 60, ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Отже, частка кожного з них в даному рухомому майні становить по ? частині від 95 028,89 грн. Дане майно знаходиться у її колишньому помешканні, в якому вони прожили 10 років. Будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та належить її колишньому чоловікові. Окрім перерахованого майна, ними у травні 2011 року у [PERSON], жителя міста Кагарлик, було придбано автомобіль марки «Daewoo Lanos» державний номерний знак [NUMBER], 2005 року випуску, за який вони сплатили 6 200,00 дол. США, що складало на той момент 49 600,00 грн. (по курсу 1 дол. США = 8,00 грн.). Даний автомобіль також є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу в рівних частках. Також було з'ясовано, що відповідач [PERSON] продав спірний автомобіль третій особі, і транспортний засіб вибув з володіння та користування останнього. Оскільки, автомобіль було продано, після проведення експертизи, тому відповідач слід зобов'язати сплатити їй грошову компенсацію в розмірі ? вартості автомобіля, згідно оцінки його ринкової вартості, проведеної експертом. Згідно ст. 70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Добровільний поділ майна [PERSON] провести не бажає. Шлюбний договір ними не укладався та будь-яких інших домовленостей про поділ сумісно нажитого майна між ними не було. Згоди щодо дійсної вартості майна між ними не має. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. 15 січня 2014 року колишній чоловік [PERSON] здійняв сварку, і поставив її перед фактом про те, що він з нею розлучається, а потім в цей же вечір вигнав її і дітей з дому. 25 березня 2014 року рішенням Кагарлицького районного суду у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, їхній шлюб було розірвано. Як їй стало пізніше відомо, підставою такої зухвалої поведінки її колишнього чоловіка стали тривалі стосунки з іншою жінкою. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Із зустрічним позовом звернувся [PERSON] та його представник, уточнивши позовні вимоги, просять суд провести поділ між [PERSON] та [PERSON] спільного рухомого/побутового майна, а саме: односпальна ковдра ватна - вартість згідно даних відповідача 400 грн.; односпальна ковдра із верблюжої шерсті - вартість згідно даних відповідача 400 грн.; двоповерхове дитяче ліжко - дійсна вартість 2309,17 грн.; швейна машинка - дійсна вартість 2115,24 грн.; дерев'яна при ліжкова тумбочка - дійсна вартість 283,33 грн.; спальний гарнітур «Дорослий», який складається з 5-ти предметів, а саме: 2-х спальне ліжко, велика шафа, дві тумбочки, три-дзеркальне трюмо - дійсна вартість 7243,43 грн.; люстра до спальної кімнати - дійсна вартість 210 грн.; настінний килим до спальної кімнати - дійсна вартість 3050 грн.; напільна доріжка до спальної кімнати - дійсна вартість 275 грн.; портьєри та тюлі до спальної кімнати - дійсна вартість 280 грн.; ДВД- плеєр "Pioneer" - дійсна вартість 850 грн.; пральна машинка вертикального завантаження «Електролюкс» - дійсна вартість 3030 грн.; ванна у ванну кімнату - дійсна вартість 406,67 грн.; керамічний унітаз - дійсна вартість 540 грн.; больєр "ГОРЕНІЄ"- дійсна вартість 1800 грн.; двоспальна ковдра ватна - дійсна вартість 210 грн.; тумба-умивальник - дійсна вартість 1166,93 грн.; дзеркало-поличка - дійсна вартість 433,33 грн.; люстра для ванної кімнати - дійсна вартість 80 грн.; люстра до дитячої кімнати - дійсна вартість 110 грн.; варочна поверхня - дійсна вартість 1875 грн.; духова шафа - дійсна вартість 5223,34 грн.; кухонна витяжка - дійсна вартість 554,38 грн.; люстра кухонна - дійсна вартість 174 грн.; кухонні портьєри - дійсна вартість 120 грн.; віконні гардини 6 штук - дійсна вартість 1457,93 грн.; дошка для прасування - дійсна вартість 250 грн.; праска - дійсна вартість 250 грн.; дорожкy - килим у ванну кімнату, розміром 1,50м х1,60 м - дійсна вартість 186 грн.; люстра до коридору - дійсна вартість 75 грн.; набір меблів для зали «Алтея» (стінка) розміром 3,10 м - дійсна вартість 11442,26 грн.; м'який диван до зали, розміром 2,10 м х 0,90 м - дійсна вартість 5000 грн.; кольоровий телевізор „Самсунг" 37 дюймів - дійсна вартість 8831,08 грн.; кухонний дерев'яний стіл овальної форми - дійсна вартість 2280,45 грн.; кухонні дерев'яні стільці-табурети 6 штук - дійсна вартість 957,60 грн.; настінний килим до дитячої кімнати, розміром 1,60 м х 2,50 м - дійсна вартість 3925 грн.; електрична м'ясорубка «Белвар» - дійсна вартість 800 грн.; доріжка-килим до зали, розміром 3 м х 4 м - дійсна вартість 5900 грн.; портьєри та тюлі до зали - дійсна вартість 785,11 грн.; портьєри та тюлі до дитячої кімнати - дійсна вартість 210 грн.; дитяча шафа-купе - дійсна вартість 2099,67 грн.; доріжка до коридору, розміром 2,50 м х 2,50 м - дійсна вартість 316 грн.; портьєри та тюлі до коридору - дійсна вартість 350 грн.; електричний чайник - дійсна вартість 244,84 грн.; тюнер «Т2» - дійсна вартість 620 грн., вартістю 79 120,86 гривень; визнати за [PERSON] право власності на наступне рухоме/побутове майно: односпальна ковдра ватна - вартість згідно даних відповідача 400 грн.: односпальна ковдра із верблюжої шерсті - вартість згідно даних відповідача 400 грн.; двоповерхове дитяче ліжко - дійсна вартість 2309,17 грн.; швейна машинка - дійсна вартість 2 115,24 грн.; дерев'яна при ліжкова тумбочка - дійсна вартість 283,43 грн.; спальний гарнітур «Дорослий», який складається з 5-ти предметів, а саме: 2-х спальне ліжко, велика шафа, дві тумбочки, три-дзеркальне трюмо - дійсна вартість 7243,43 грн.; настінний килим до спальної кімнати - дійсна вартість 3050 грн.; напільна доріжка до спальної кімнати - дійсна вартість 275 грн.; портьєри та тюлі до спальної кімнати - дійсна вартість 280 грн.; ДВД" плеєр "Pioneer" - дійсна вартість 850 грн.; пральна машинка вертикального завантаження «Електролюкс» - дійсна вартість 3030 грн.; двоспальна ковдра ватна - дійсна вартість 210 грн.; кухонні портьєри - дійсна вартість 120 грн.; віконні гардини 6 штук - дійсна вартість 1457,93 грн.; дошка для прасування - дійсна вартість 250 грн.; набір меблів для зали «Алтея» (стінка) розміром 3,10 м - дійсна вартість 11442,26 грн.; м'який диван до зали, розміром 2,10 м х 0,90 м - дійсна вартість 5000 грн.; кольоровий телевізор „Самсунг" 37 дюймів - дійсна вартість 8831,08 грн.; кухонний дерев'яний стіл овальної форми - дійсна вартість 2280,45 грн.; кухонні дерев'яні стільці-табурети 6 штук - дійсна вартість 957,60 грн.; настінний килим до дитячої кімнати, розміром 1,60 м х 2,50 м - дійсна вартість 3925 грн.; електрична м'ясорубка «Белвар» - дійсна вартість 800 грн.; доріжка-килим до зали, розміром 3 м х 4м - дійсна вартість 5900 грн.; портьєри та тюлі до зали - дійсна вартість 785,11 грн.; портьєри та тюлі до дитячої кімнати - дійсна вартість 210 грн.; дитяча шафа-купе - дійсна вартість 2099,67 грн.; доріжка до коридору, розміром 2,50 м х 2,50 м - дійсна вартість 316 грн.; портьєри та тюлі до коридору - дійсна вартість 350 грн.; електричний чайник - дійсна вартість 244,84 грн.; тюнер «Т2» - дійсна вартість 620 грн.; вартістю 66036,21 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 26475,78 гривень різниці в частках у спільному рухомого/побутового майна; визнати за [PERSON] право власності на наступне рухоме/побутове майно: люстра до спальної кімнати - дійсна вартість 210 грн.; ванна у ванну кімнату - дійсна вартість 406,67 грн.; керамічний унітаз - дійсна вартість 540 грн.; больєр "ГОРЕНІЄ"- дійсна вартість 1800 грн.; тумба-умивальник - дійсна вартість 1166,93 грн.; дзеркало-поличка - дійсна вартість 433,33 грн.; люстра для ванної кімнати - дійсна вартість 80 грн.; люстра до дитячої кімнати - дійсна вартість 110 грн.; духова шафа - дійсна вартість 5223,34 грн.; кухонна витяжка - дійсна вартість 544,38 грн.; люстра кухонна - дійсна вартість 174 грн.; праска - дійсна вартість 250 грн.; дорожка-килим у ванну кімнату, розміром 1,50 м х1,60 м - дійсна вартість 186 грн.; люстра до коридору - дійсна вартість 75 грн.; вартістю 13084,65 гривень; визнати спільним майно кошти отримані [PERSON] від продажу автомобіля марки «Daewoo Lanos - TF69Y», 2005 року випуску в сумі 45000 гривень, збільшити частку [PERSON] в праві власності на кошти в сумі 45000 гривень, отримані ним від продажу автомобіля марки «Daewoo Lanos - TF69Y». 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], до 3/4 частин в сумі 33750 гривень, а частку [PERSON] зменшити до 1/4 частини в сумі 11250 гривень, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 11250 гривень в рахунок її 1/4 частини в частці коштів в сумі 45000 гривень отриманих від продажу автомобіля марки «Деу Ланос - ТІ69У», 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; визнати за [PERSON] право особистої власності на наступне рухоме/побутове майно: холодильник «Атлант»; люстра до залу; набір меблів «Кухня кутова» розміром 2,10 м х 3 м, посилаючись на те, що дійсно між позивачем та відповідачем 06.11.2004 року було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області. За час шлюбу у нього та відповідача народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя у нього з відповідачем не склалось, у зв'язку з чим він звернувся до Кагарлицького районного суду з позовом про розірвання шлюбу. Дійсно 25.03.2013 р. Кагарлицьким районним судом прийнято рішення про розірвання шлюбу, оскільки між ними припинились шлюбні відносини. Але, обставини, викладені у позовній заяві відповідача щодо причин розлучення та спільного майна не відповідають дійсності та є невірними. Також, в своєму позові відповідач вказує на те, що нею спільно з ним було набуто побутове майно. При цьому, відповідач вказує вартість майна, яка не відповідає його дійсній вартості та не підтверджується жодними доказами. Крім цього, відповідачем вказано майно, якого взагалі або було забрано відповідачем, або яке було подаровано йому. Майно, яке було подаровано особисто йому: холодильник «Атлант»; люстра до залу; набір меблів «Кухня кутова» розміром 2.10м х 3 м - дійсна вартість 8000 грн. Майно, яке було забрано відповідачем: односпальна ковдра ватна - вартість згідно даних відповідача 400 гривень: односпальна ковдра із верблюжої шерсті - вартість згідно даних відповідача 400 гривень; двоповерхове дитяче ліжко - дійсна вартість 4020 грн. швейна машинка - дійсна вартість 941 грн.; інші особисті та дитячі речі, постільна білизна (нова), посуд, золото, вартість якого він не вказує. За час спільного шлюбу з 06.11.2004 р. по час розірвання шлюбу ним та відповідачем було набуто спільне майно. Однак, він не погоджується із запропонованою відповідачем вартістю майна та варіантом розподілу побутового майна. Щодо придбання та поділу автомобіля марки «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], 2005 року випуску, слід зазначити наступне. Дійсно, 29.05.2011 р. ним згідно довідки - рахунок серія ДПІ №483622 від 29.05.2011 р. було придбано автомобіль марки «Деу Ланос - TF69Y», 2005 року випуску. Проте, вартість вказаного автомобіля становила 30 202,20 гривень, а не 49 600,00 гривень як вказує відповідач. Крім цього, слід зазначити, що вказаний автомобіль був придбаний за рахунок коштів, які отриманні від продажу автомобіля ВАЗ 2101, який належав йому ще до укладання шлюбу та був його особистою власністю. Так, зокрема йому належав ВАЗ 2101, 1979 року випуску, колір білий, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], який він продав [PERSON] жителю [ADDRESS] (працює водієм прокурора) Після продажу автомобіля ВАЗ 2101 ним за отримані від продажу кошти 2005 р. було придбано автомобіль ВАЗ 21063, 1990 року випуску, колір бежевий, кузов № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. Потім він продав автомобіль ВАЗ 21063. Після продажу автомобіля ВАЗ 21063 ним за отримані від продажу кошти було придбано автомобіль Renault 21, 1995 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. Далі він продав автомобіль Renault 21. Після продажу автомобіля Renault 21 він придбав автомобіль Деу Ланос за 30 202,20 грн. Автомобіль Renault 21 він продав за ціною меншою, ніж він придбав автомобіль Деу Ланос, тому йому довелось звертатись до родичів із проханням позичити йому кошти на придбання нового автомобіля. На його прохання йому було позичено кошти на придбання автомобіля в сумі гривень, які він на даний час ще не повернув. Тому йому після розірвання шлюбу із відповідачем самостійно доводиться повертати борги. У зв'язку з тим, що автомобіль Деу Ланос було придбано ним за кошти ні від продажу автомобіля, який був його особистою власністю, подальше придбання за ці кошти інших автомобілів, і їх продаж, а також кошти, які були отримані в борг і після розірвання шлюбу повертаються лише ним, він вважає, що відповідач не може претендувати на 1/2 частину спірного автомобіля Деу Ланос, а її частка має бути зменшена. Щодо поділу рухомого/побутового майна. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Щодо поділу автомобіля «Деу Ланос». Згідно ч. 2 ст. 70 Сімейного кодексу України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. У зв'язку з тим, що автомобіль Деу Ланос було придбано ним за кошти отримані продажу автомобіля, який був його особистою власністю, подальше придбання за ці кошти інших автомобілів, і їх продаж, а також кошти, які були отримані в борг і після розірвання шлюбу повертаються лише ним, він вважає, що відповідач не може претендувати на ? частину спірного автомобіля Деу Ланос, а її частка має бути зменшена до 1/4 частини, а його частка повинна бути збільшена до 3/4 частин. Крім цього, йому було подаровано рухоме/побутове майно, яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, також є його особистою власністю, а саме: холодильник «Атлант»; люстра до залу; набір меблів «Кухня кутова» розміром 2,10 м х 3 м. Позивач та її представник по первісному позову уточнені зустрічні позовні вимоги не визнають в повному обсязі та просять у їх задоволенні відмовити. Відповідач та його представник по первісному позову та є позивачем по зустрічному позову просять у задоволенні уточнених позовних вимогах позивачу по первісному позову відмовити повністю. Суд, вислухавши сторони, їх представників та свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] та уточнених зустрічних позовних вимог [PERSON], виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з'ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов'язків. Відповідно до них цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, наприклад, договори та інші правочини, створення речей, творча діяльність, результатом якої є об'єкти права інтелектуальної власності, завдання майнової (матеріальної та моральної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених згаданими актами або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або не настання певної події. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ст. 12 ЦК України). Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач по первісному позову [PERSON] та позивач по зустрічному позову [PERSON] зареєстрували шлюб 06.11.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, про що свідчить видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем [PERSON] Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25 березня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Що стосується вирішення питання щодо поділу рухомого майна, то суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача по первісному позову та уточнені позовні вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до Конституції України засади регулювання шлюбу і сім'ї визначаються виключно законами України. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Рівність прав і обов'язків у шлюбі та сім'ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями СК України та ЦК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належать їй, йому особисто. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1ст. 61 СК України). Виключення з зазначених положень визначені ст. ст. 57, 58 СК України. Як роз'яснено у п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК України). Згідно з п.п. 24, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування;набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв'язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. За час шлюбу сторонами було набуто автомобіль марки «Daewoo Lanos - TF69Y», 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], а також наступне рухоме майно: дерев'яну при ліжкову тумбочку вартістю 283 грн. 33 коп., віконні гардини 6 штук вартістю 1457 грн. 93 коп., напільну доріжку до спальної кімнати вартістю 275 грн. 00 коп., DVD плеєр «Pioneer» вартістю 850 грн. 00 коп., пральну машинку вертикального завантаження вартістю 3030 грн. 00 коп., двохспальню ковдру вартістю 210 грн. 00 коп., кухонні портьєри вартістю 120 грн. 00 коп., дошку для прасування вартістю 250 грн. 00 коп., набір меблів для зали «Алтея» (стінка) розміром 3,10 м вартістю 11 442 грн. 26 коп., м'який диван до зали розміром 2,0 м х 0,90 м вартістю 5000 грн. 00 коп., кольоровий телевізор марки «Samsung» 37 дюймів вартістю 8831 грн. 08 коп., настінний килим до дитячої кімнати розміром 1,60 м х 2,50 м вартістю 3 925 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до дитячої кімнати вартістю 210 грн. 00 коп., дитячу шафу - купе вартістю 2 099 грн. 67 коп., двоповерхове дитяче ліжко вартістю 2 309 грн. 17 коп., електричну м'ясорубку марки «Белвар» вартістю 800 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до коридору вартістю 350 грн. 00 коп., тюнер Т2 вартістю 620 грн. 00 коп., швейну машинку вартістю 2 115 грн. 24 коп., ковдру верблюжу вартістю 400,00 грн., кухонні дерев'яні стільці - табурети 6 штук вартістю 957 грн. 60 коп., спальний гарнітур «Дорослий», який складається з п'яти предметів, а саме: двох спальне ліжко, велика шафа, дві тумбочки, трюмо з трьома дзеркалами вартістю 7 243 грн. 43 коп., люстру до спальної кімнати вартістю 210 грн. 00 коп., люстру до дитячої кімнати вартістю 110 грн. 00 коп., праску вартістю 250 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до спальної кімнати вартістю 280 грн. 00 коп., ванну у ванну кімнату вартістю 406 грн. 67 коп., керамічний унітаз вартістю 540 грн. 00 коп., больєр «GORENIE» вартістю 1 800 грн. 00 коп., тумбу - умивальник вартістю 1 166 грн. 93 коп., дзеркало - поличку вартістю 433 грн. 33 коп., люстру до ванної кімнати вартістю 80 грн. 00 коп., варочну поверхню вартістю 1 875 грн. 00 коп., духову шафу вартістю 5 223 грн. 34 коп., кухонну витяжку вартістю 554 грн. 38 коп., люстру кухонну вартістю 174 грн. 00 коп., настінний килим до спальної кімнати вартістю 3050 грн. 00 коп., доріжка - килим у ванну кімнату розміром 1,50 м х 1,60 м вартістю 186 грн. 00 коп., люстру у коридор вартістю 75 грн. 00 коп., кухонний дерев'яний стіл овальної форми вартістю 2 280 грн. 45 коп., доріжку килим до зали розміром 3 м х 4 м вартістю 5900 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до зали вартістю 785 грн. 11 коп., електричний чайник вартістю 244 грн. 84 коп., доріжку до коридору вартістю 316 грн. 00 коп., набір меблів «Кухня кутова» розміром 2,10 м х 3 м вартістю 7 059 грн. 60 коп., холодильник марки «Атлант» вартістю 4 450 грн. 60 коп., люстру до зали вартістю 650 грн. 00 коп., односпальню ковдру ватну вартістю 400 грн. 00 коп. Факт придбання спірного майна сторонами під час шлюбу ними не заперечується, а оспорюється лише його вартість та походження коштів, за які його було придбано. Щодо вартості майна, то суд вважає за необхідне врахувати висновок експертизи щодо частини майна, яке було оцінено судовим експертом, та з вартістю якого погоджуються сторони. Згідно висновку № СЕ-1-6-383/15 судової товарознавчої експертизи від 25.05.2016 року було визначено ринкову вартість, станом на час проведення експертизи, спірного майна, з урахуванням зносу, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], становить: дерев'яна при ліжкова тумбочка - 283 грн. 33 коп.; спальний гарнітур «Дорослий», який складається з п'яти предметів, а саме: двох спальне ліжко, велика шафа, дві тумбочки, трюмо з трьома дзеркалами - 7 243 грн. 43 коп.; настінний килим до спальної кімнати - 3050 грн. 00 коп.; доріжка - килим у ванну кімнату розміром 1,50 м х 1,60 м - 186 грн. 00 коп., DVD плеєр «Pioneer» - 850 грн. 00 коп., ванна у ванну кімнату - 406 грн. 67 коп., керамічний унітаз - 540 грн. 00 коп., больєр «GORENIE» - 1 800 грн. 00 коп., тумба - умивальник - 1 166 грн. 93 коп., дзеркало - поличка - 433 грн. 33 коп., набір меблів «Кухня кутова» розміром 2,10 м х 3 м - 7 059 грн. 60 коп., варочна поверхня - 1 875 грн. 00 коп., духова шафа - 5 223 грн. 34 коп., кухонна витяжка - 554 грн. 38 коп., віконні гардини 6 штук - 1457 грн. 93 коп., набір меблів для зали «Алтея» (стінка) розміром 3,10 м - 11 442 грн. 26 коп., м'який диван до зали розміром 2,0 м х 0,90 м - 5000 грн. 00 коп., кольоровий телевізор марки «Samsung» 37 дюймів - 8831 грн. 08 коп., кухонний дерев'яний стіл овальної форми - 2 280 грн. 45 коп., кухонні дерев'яні стільці - табурети 6 штук - 957 грн. 60 коп., настінний килим до дитячої кімнати розміром 1,60 м х 2,50 м - 3 925 грн. 00 коп., доріжка килим до зали розміром 3 м х 4 м - 5900 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до зали - 785 грн. 11 коп., дитяча шафа - купе - 2 099 грн. 67 коп., електричний чайник - 244 грн. 84 коп., холодильник марки «Атлант» - 4 450 грн. 60 коп., двоповерхове дитяче ліжко - 2 309 грн. 17 коп., швейна машинка - 2 115 грн. 24 коп., а всього ринкова вартість об'єктів дослідження становить 82 470 грн. 96 коп. Окрім того, як позивач по первісному позову, так і позивач по зустрічному позову щодо деякого рухомого майна у своїх позовом вказують однакову вартість, з якою погоджується і суд, а саме щодо пральної машинки вертикального завантаження вартістю 3030 грн. 00 коп., дошки для прасування вартістю 250 грн. 00 коп. та тюнера Т2 вартістю 620 грн. 00 коп. Стосовно вартості іншого рухомого майна, крім того, яке було оцінено висновком товарознавчої експертизи та майна вартість якого узгоджена сторонами, то суд вважає за необхідне взяти до уваги вартість вказана позивачем за зустрічним позовом, оскільки вона є найбільш реальною, а саме: напільна доріжка до спальної кімнати вартістю 275 грн. 00 коп., двохспальна ковдра вартістю 210 грн. 00 коп., люстра до дитячої кімнати вартістю 110 грн. 00 коп., кухонні портьєри вартістю 120 грн. 00 коп., праска вартістю 250 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до дитячої кімнати вартістю 210 грн. 00 коп., електрична м'ясорубка марки «Белвар» вартістю 800 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до коридору вартістю 350 грн. 00 коп., ковдра верблюжа вартістю 400,00 грн., люстра до спальної кімнати вартістю 210 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до спальної кімнати вартістю 280 грн. 00 коп., люстра до ванної кімнати вартістю 80 грн. 00 коп., люстра кухонна вартістю 174 грн. 00 коп., люстра у коридор вартістю 75 грн. 00 коп., доріжка до коридору вартістю 316 грн. 00 коп. та односпальня ковдра ватна вартістю 400 грн. 00 коп. А щодо вартості рухомого майна а саме: люстри до зали, то суд бере до уваги вартість вказана позивачем за первісним позовом - 650 грн. 00 коп. Щодо вимог позивача за зустрічним позовом [PERSON], а саме: визнання право особистої власності на наступне рухоме/побутове майно: холодильник «Атлант»; люстра до залу; набір меблів «Кухня кутова» розміром 2,10 м х 3 м, то суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] не підлягають до задоволення з наступних підстав. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] надана накладна № 10 від 18.03.2008 року про те, що ПП [PERSON] отримав від [PERSON] кошти за кухню кутова в сумі 8000,00 грн. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в дійсності до нього зверталася сім'я [PERSON] та [PERSON] і він їм виготовляв кухню. Вартість кухні була велика, оскільки це була одна із дорогих кухонь. Щодо накладної, то він її надав на прохання [PERSON] і написав, те, що він йому говорив. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що меблі на кухню купляв батько [PERSON]. Суд вважає накладну № 10 від 18.03.2008 року видану ПП [PERSON] не належним та не допустимим доказом, оскільки після його допиту в судовому засіданні стало відомо, що відомості викладені у накладній не відповідають дійсності, а були написані зі слів позивача за зустрічним позовом [PERSON] Окрім того, [PERSON] вважає, що дане рухоме майно є подарунок, але будь - яких угод щодо цього не надає. Суд також не приймає до уваги показання свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки вони є близькими родичами [PERSON] та спростовуються показами свідка [PERSON] Щодо подарунків у виді холодильника «Атлант» та люстри до залу, то суд зазначає наступне. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] працював в органах міліції з 18.01.2000 р. та мав подавати щорічні декларації, в яких надати необхідно було відомості також і про подарунки. Статтею 174 Податкового кодексу України (від 02.12.2010 №2755-VI, далі - ПКУ (діє з 01.01.2011)), визначено порядок оподаткування доходу, отриманого платником податку як дарунок (або в результаті укладення договору дарування) від фізичних осіб. Ставка оподаткування залежить від ступеня родинного зв'язку. Так, якщо обдаровуваний є членом сім'ї дарувальника першого ступеня споріднення (тобто від батька до сина чи від чоловіка до дружини), дарунок оподатковується за нульовою ставкою. Коли ж дарунок отриманий від сторонньої людини, чи родича не першого ступеня споріднення (наприклад дідусь дарує квартиру онуку) ставка оподаткування складає 5 відсотків вартості дарунку. Не підлягають оподаткуванню дарунки вартість яких не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року.), за винятком грошових виплат у будь-якій сумі. Слід зазначити, що відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету є громадяни, які отримали дарунки (обдаровувані). Дохід у вигляді вартості дарунку у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації про майновий стан і доходи обдаровуваного, який зобов'язаний подати її до податкового органу за місцем своєї податкової адреси до 1 травня року , наступного за звітним, та до 1 серпня сплатити відповідну суму податку до бюджету. Тому суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом [PERSON] щодо вимог про визнання право особистої власності на наступне рухоме/побутове майно: холодильник «Атлант»; люстру до залу; набір меблів «Кухня кутова» розміром 2,10 м х 3 м до суду не надано належним та допустимих доказів, тому вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають до задоволення. Статтею 63 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК України. Присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2997 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст.. 60,69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено законом. Згідно п. 30 вищеназваної постанови рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст. 65 СК. Тому суд вважає, що в обсяг спільно нажитого майна сторін входять і підлягають поділу між сторонами є дерев'яна при ліжкова тумбочка, віконні гардини 6 штук, напільна доріжка до спальної кімнати, DVD плеєр «Pioneer», пральна машинка вертикального завантаження, двохспальня ковдра, кухонні портьєри, дошка для прасування, набір меблів для зали «Алтея» (стінка) розміром 3,10 м, мякий диван до зали, кольоровий телевізор марки «Samsung» 37 дюймів, настінний килим до дитячої кімнати розміром 1,60 м х 2,50 м, портьєри та тюлі до дитячої кімнати, дитяча шафа - купе, двоповерхове дитяче ліжко, електрична м'ясорубка марки «Белвар», портьєри та тюлі до коридору, тюнер Т2, швейна машинка, ковдра верблюжа, кухонні дерев'яні стільці - табурети 6 штук, спальний гарнітур «Дорослий», який складається з п'яти предметів, а саме: двох спальне ліжко, велика шафа, дві тумбочки, трюмо з трьома дзеркалами, люстра до спальної кімнати, люстра до дитячої кімнати, праска, портьєри та тюлі до спальної кімнати, ванна у ванну кімнату, керамічний унітаз, больєр «GORENIE», тумба - умивальник, дзеркало - поличка, люстра до ванної кімнати, варочна поверхня, духова шафа, кухонна витяжка, люстра кухонна, настінний килим до спальної кімнати, доріжка - килим у ванну кімнату розміром 1,50 м х 1,60 м, люстра у коридор, кухонний дерев'яний стіл овальної форми, доріжка килим до зали розміром 3 м х 4 м, портьєри та тюлі до зали, електричний чайник, доріжка до коридору, набір меблів «Кухня кутова» розміром 2,10 м х 3 м, холодильник марки «Атлант», люстра до зали, односпальня ковдра ватна. Загальна вартість наведеного майна складає 91 281 грн.. 00 коп., відтак частки сторін ( ? кожному) складають по 45 640 грн. 50 коп. Входячи з рівності часток сторін, беручи до уваги інтереси дружини, чоловіка, суд вважає, що в порядку розподілу спільного майна подружжя слід виділити у власність [PERSON]: дерев'яну при ліжкову тумбочку вартістю 283 грн. 33 коп., віконні гардини 6 шт. вартістю 1457 грн. 93 коп., напільну доріжку до спальної кімнати вартістю 275 грн. 00 коп., DVD плеєр «Pioneer» вартістю 850 грн. 00 коп., пральну машинку вертикального завантаження вартістю 3030 грн. 00 коп., двохспальню ковдру вартістю 210 грн. 00 коп., люстру до дитячої кімнати вартістю 110 грн. 00 коп., кухонні портьєри вартістю 120 грн. 00 коп., дошку для прасування вартістю 250 грн. 00 коп., набір меблів для зали «Алтея» (стінка) розміром 3,10 м вартістю 11 442 грн. 26 коп., м'який диван до зали розміром 2,0 м х 0,90 м вартістю 5000 грн. 00 коп., кольоровий телевізор марки «Samsung» 37 дюймів вартістю 8831 грн. 08 коп., настінний килим до дитячої кімнати розміром 1,60 м х 2,50 м вартістю 3 925 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до дитячої кімнати вартістю 210 грн. 00 коп., дитячу шафу - купе вартістю 2 099 грн. 67 коп., двоповерхове дитяче ліжко вартістю 2 309 грн. 17 коп., електричну м'ясорубку марки «Белвар» вартістю 800 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до коридору вартістю 350 грн. 00 коп., тюнер Т2 вартістю 620 грн. 00 коп., швейну машинку вартістю 2 115 грн. 24 коп., ковдру верблюжу вартістю 400 грн. 00 коп., кухонні дерев'яні стільці - табурети 6 штук вартістю 957 грн. 60 коп., а всього на загальну суму 45 646 грн.. 32 коп. Виділити у власність [PERSON] слід: праску вартістю 250 грн. 00 коп., спальний гарнітур «Дорослий», який складається з п'яти предметів, а саме: двох спальне ліжко, велика шафа, дві тумбочки, трюмо з трьома дзеркалами вартістю 7 243 грн. 43 коп., люстру до спальної кімнати вартістю 210 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до спальної кімнати вартістю 280 грн. 00 коп., ванну у ванну кімнату вартістю 406 грн. 67 коп., керамічний унітаз вартістю 540 грн. 00 коп., больєр «GORENIE» вартістю 1 800 грн. 00 коп., тумбу - умивальник вартістю 1 166 грн. 93 коп., дзеркало - поличку вартістю 433 грн. 33 коп., люстру до ванної кімнати вартістю 80 грн. 00 коп., варочну поверхню вартістю 1 875 грн. 00 коп., духову шафу вартістю 5 223 грн. 34 коп., кухонну витяжку вартістю 554 грн. 38 коп., люстру кухонну вартістю 174 грн. 00 коп., настінний килим до спальної кімнати вартістю 3050 грн. 00 коп., доріжка - килим у ванну кімнату розміром 1,50 м х 1,60 м вартістю 186 грн. 00 коп., кухонний дерев'яний стіл овальної форми вартістю 2 280 грн. 45 коп., люстру у коридор вартістю 75 грн. 00 коп., доріжку килим до зали розміром 3 м х 4 м вартістю 5900 грн. 00 коп., портьєри та тюлі до зали вартістю 785 грн. 11 коп., електричний чайник вартістю 244 грн. 84 коп., доріжку до коридору вартістю 316 грн. 00 коп., набір меблів «Кухня кутова» розміром 2,10 м х 3 м вартістю 7 059 грн. 60 коп., холодильник марки «Атлант» вартістю 4 450 грн. 60 коп., люстру до зали вартістю 650 грн. 00 коп., односпальню ковдру ватну вартістю 400 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 45 634 грн.. 68 коп. Оскільки вартість виділеного майна дещо відступає від ідеальних часток сторін, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5 (п'ять) грн. 82 коп. компенсації різниці вартості часток. Тому суд вважає, що у задоволенні решти уточнених позовних вимог як позивачу по первісному позову, та і позивачу по зустрічному позову необхідно відмовити. Що стосується вирішення питання щодо поділу автомобіля, то суд зазначає наступне. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що одним із них здійснено його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Судом встановлено що автомобіль марки «Daewoo Lanos - TF69Y», 2005 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], був придбаний на підставі довідки - рахунок серії ДПІ № 483622 від 29.05.2012 року та був зареєстрований 16 жовтня 2012 року на [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на а.с. 58 т. 1. Спірний автомобіль було придбано під час перебування у шлюбі. Що стосується вартості за яку було придбано даний автомобіль, то сторони надали кожний різну ціну. Проте, згідно інформації наданої Цетром ДАІ № 3208 з обслуговування м. Ржищів та Кагарлицького району при УДАІ ГУМВС України в Київській області вбачається, що згідно довідки рахунок ДПІ № 483622 від 29.05.2012 вартість автомобіля «Daewoo Lanos - TF69Y», 2005 року випуску, становила 30 202 грн. 20 коп. Окрім того, позивач за зустрічним позовом [PERSON] стверджує, що при купівлі автомобіля марки «Daewoo Lanos - TF69Y», 2005 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], були залучені кошти інших осіб, та кошти від продажу автомобіля, який йому належав до укладення шлюбу з [PERSON] Зокрема, автомобіль був придбаний за рахунок коштів, які були отриманні від продажу автомобіля ВАЗ 2101, який належав йому ще до укладання шлюбу та був його особистою власністю. Так, йому належав автомобіль ВАЗ 2101, 1979 року випуску, колір білий, двигун № [NUMBER], кузов [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], який він продав [PERSON] жителю [ADDRESS]. Після продажу автомобіля ВАЗ 2101 ним за отримані від продажу було придбано автомобіль ВАЗ 21063, 1990 року випуску, колір бежевий, кузов № [NUMBER], реєстраційний [NUMBER]. Потім він продав автомобіль ВАЗ 21063 та купив автомобіль марки Renault 21, 1995 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. Далі він продав автомобіль Renault 21 та придбав автомобіль марки «Daewoo Lanos - TF69Y» за 30202,20 грн. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що для того, щоб купити машину марки «Daewoo Lanos - TF69Y» у [PERSON] та [PERSON] не хватало коштів і [PERSON] у них позичив гроші. Окрім того, до шлюбу у [PERSON] була машина і коли він її продав, то до купівлі наступних машин входить вартість машини, яка була у нього до шлюбу. Проте, суд не може взяти до уваги покази свідків та твердження позивача по зустрічному позову з наступних підстав. Що стосується автомобіля марки «ВАЗ 2101», 1979 року випуску, номерний знак [NUMBER], який належав [PERSON] та був знятий з обліку 28.05.2005 року для реалізації центром м. Києва № 8005. Громадянин [PERSON] керував вищевказаним автомобілем з видачею тимчасового талону по дорученню для транспортних засобів інших регіонів. На підтвердження цього є довіреність від 12.02.2004 року. Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Матеріалами справи встановлено, що спірний транспортний засіб марки«ВАЗ 2101», 1979 року випуску, номерний знак [NUMBER] з обліку не знімався до 28.05.2005 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) відповідачу не видавався. Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт. Згідно зі ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ст. 237 ЦК України). Відповідно до ст. 244 ЦК України на підставі довіреності здійснюється представництво. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно зі ст. ст. 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності. Тобто, позивач за зустрічним позовом [PERSON] не був власником автомобіля марки «ВАЗ 2101», 1979 року випуску, номерний знак [NUMBER], а лише мав право експлуатувати (керувати), розпоряджатися даним транспортним засобом, про що свідчить довіреність від 12.05.2004 року та знаходиться на а.с. 174 т. 1. Що стосується машини марки «ВАЗ 21063», 1990 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний № [NUMBER], то вона є зареєстрованою на [PERSON] 24.09.2005 року Кагарлицьким МРЕВ, і дані відповідають станом на 22.09.2015 року. Що стосується машини марки «RENAULT», 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], був зареєстрований за [PERSON] і знятий з обліку для реалізації 23.05.2012 року. Що стосується машини марки «Daewoo Lanos - TF69Y», легковий седан, 2005 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], був зареєстрований на [PERSON] 16 жовтня 2012 року. Згідно договору купівлі - продажу № 3246/2016/228667 транспортного засобу від 06.12.2016 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив автомобіль марки «Daewoo Lanos - TF69Y», легковий седан, 2005 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Ціна транспортного засобу за домовленістю сторін складає 45 000 грн. 00 коп. Згідно висновку експерта № СЕ-1-2-379/15 судової авто товарознавчої експертизи від 05.02.2016 року ринкова вартість автомобіля марки «Деу Ланос», легковий седан, 2005 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], станом на момент проведення експертизи становить 104 856 грн. 67 коп. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо розписок, які містяться на а.с. 171-172 т. 1 суд не бере до уваги, оскільки оригінали розписок при призначенні експертизи не були надані, про що в матеріалах справи міститься заява представника позивача за зустрічним позовом на а.с. 39 т. 2 , тому не було проведено технічних експертиз. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що спірне майно частково придбане за кошти, які б належали [PERSON] особисто. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. В ч. 4 ст. 65 СК України вказано, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. За правилами ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України передбачено, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Відповідно до п.п. 22-25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пунктом 23 зазначеної постанови передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна. Крім того, дані дії відповідача, суд розцінює, як намагання уникнути від законного розподілу спільного сумісного майна подружжя, а тому з огляду на викладене, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, згідно з якими здійснюється цивільно-правове регулювання суспільних відносин та які визначають характер поведінки учасників з точки зору необхідності сумлінного здійснення ними своїх цивільних прав і виконання цивільних обов'язків. При визначенні суми, яка підлягає компенсації - стягненню з відповідача по первісному позову [PERSON] на користь позивача по первісному позову [PERSON], суд не бере до уваги вартість відповідно до якого 06.12.2016 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбав автомобіль ««Daewoo Lanos», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за 45 000 грн. (а.с.19 т. 3), оскільки вказана сума була договірною між сторонами договору. Проте, суд приймає до уваги висновок № СЕ-1-2-379/15 судової авто товарознавчої експертизи від 05.02.2016 року, згідно якого ринкова вартість автомобіля марки «Деу Ланос», легковий седан, 2005 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], станом на момент проведення експертизи становить 104 856 грн. 67 коп., так як даний автомобіль був оглянутий експертом, а правочин між [PERSON] та [PERSON] вчинено за 45 000 грн., і вартість є домовленість двох осіб. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а уточненні зустрічні позовні вимоги [PERSON] в цій частині вимог не підлягають задоволенню з підстав недоведеності та вважає за необхідне стягнути із [PERSON] компенсації ? частки вартості відчуженого не в інтересах сім'ї автомобіля марки «Daewoo Lanos - TF69Y», легковий седан, 2005 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], на користь [PERSON] в розмірі 52 428 грн. 34 коп. Що стосується судових витрат, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Беручи до уваги, що позивачем за первісним позовом [PERSON] надані докази витрат, які складають 15 708 грн. 70 коп. (сплачений судовий збір в сумі 1008,70 грн., за проведення експертизи в сумі 8000,00 та витрати на надання правової допомоги адвокатом в сумі 6700,00), а позивачем за зустрічним позовом [PERSON] докази витрат надані на суму 6 487 грн. 20 коп. (за сплачений судовий збір в сумі 487,20 грн. та за надання правової допомоги в сумі 6000 грн.), їм необхідно присудити судові витрати пропорційно до задоволеної частини їх позовних вимог. Позивачем за первісним позовом було зменшено позовні вимоги, тому витрати по сплаті судового збору необхідно брати до уваги із суми позову 99 849,95 грн., що становить 998 грн. 50 коп., а загальна сума судових витрат позивача за первісним позовом становить 15 698 грн. 50 коп. (витрати по сплаті судового збору, витрати за проведену експертизу та витрати на правову допомогу). А, загальна сума витрат позивача за зустрічним позовом становить 6 487 грн. 20 коп. (витрати по сплаті судового збору та витрати за надання послуг на правову допомогу). Що стосується витрат пов'язаних з наданням правової допомоги адвокатом, то суд зазначає наступне. Стосовно витрат на правову допомогу, то відповідно до ст.. 84 ЦК України - це витрати сторони, що вона понесла у зв'язку із оплатою допомоги адвоката. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю сторін. На підтвердження цієї обставини суду слід надати договір про надання правової допомоги та документ, що свідчить про оплату гонорару. Це можуть бути квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. У постанові від 01 жовтня 2002 року у справі № 30/63 Верховний Суд України звертає увагу на те, що судові витрати за участю адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Стосовно представництва в судових засіданнях, то відповідно до п. 2 ст. 84 ЦПК України розмір такої компенсації з урахуванням справи визначається судом. Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про адвокатуру» ця оплата здійснюється на підставі угоди між громадянином та адвокатом. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачені такі граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу - якщо компенсації сплачуються іншою стороною, а саме: у ст. 1 цього ж Закону визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, а з 01.01.2017 року не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно договору про надання правової допомоги № 05/07-2015 від 01.07.2015 року, який був укладений між [PERSON] та адвокатом Лисюк О.В., з якого адвокат прийняв на себе зобов'язання на представництво її інтересів та надання правової допомоги у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON]. про поділ майна спільного майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою власністю. Згідно свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю [NUMBER] Лисюк О.В. має право на зайняття адвокатською діяльністю. Надана квитанція до прибуткового касового ордера від 14.11.2016 року на суму 6700,00 грн. Згідно договору про надання правової допомоги від 24.09.2015 року, який був укладений між [PERSON] та адвокатом Клапчуком Ф.П., з якого адвокат прийняв на себе зобов'язання на представництво її інтересів та надання правової допомоги у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON]. про поділ майна спільного майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою власністю. Згідно свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю [NUMBER] Клапчук Ф.П. має право на зайняття адвокатською діяльністю. Надана квитанція про оплату послуг від 01.03.2017 року на суму 6000,00 грн. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01.09.2015 року по 01.03.2016 року установлено розмір мінімальної заробітної плати в сумі 551 грн. 20 хв. і проведено 11 судових засідань за 15 год. 500 хв. і становить 8 727 грн. 33 коп. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року установлено розмір мінімальної заробітної плати в сумі 580 грн. 00 хв. і проведено 4 судових засідань за 6 год. 00 хв. і становить 3480 грн. 00 коп. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.12.2016 року по 01.03.2017 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1600 грн. 00 хв. і проведено 3 судових засідань за 1 год. 40 хв. і становить 1 066 грн. 67 коп., а всього за період з 01.09.2015 року по 01.03.2017 року проведено 18 судових засідання на загальну суму 13 274 грн. 00 коп. Окрім того, за правовий аналіз документів та підготовку висновку щодо можливості способу захисту позивача за первісному позовом просить стягнути з позивача за зустрічним позовом 200 грн. 00 коп., то вказаний розрахунок необхідно зробити наступний: згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01.05.2015 року по 31.08.2015 року установлено розмір мінімальної заробітної плати в сумі 1450 грн. 00 коп. і 1 год. становить 551 грн. 20 коп. Окрім того, за правовий аналіз документів та підготовку висновку щодо можливості способу захисту позивача за зустрічним позовом просить стягнути з позивача за первісним позовом 1378 грн. 00 коп., то вказаний розрахунок необхідно зробити наступний: згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01.09.2015 року по 30.11.2015 року установлено розмір мінімальної заробітної плати в сумі 1450 грн. 00 коп. і 2,5 год. становить 1378 грн. 00 коп. Також за складання адвокатом Лисюк О.В. 12 процесуальних документів, а саме: 27.08.2015 року по 15.11.2016 р. зменшення позовних вимог, уточненої позовної заяви, подання клопотання, заяви про забезпечення доказів та для забезпечення позову і вартість становить 3000,00 грн. Також за складання адвокатом процесуальних документів, а саме: клопотань та заяв захисником було затрачено 0,5 год. і вартість становить 275,60 грн. Загальна сума витрат на правову допомогу, які необхідно брати до уваги по первісному позову становить 6700,00 грн., а по зустрічних позовних вимогах становить 6000,00 грн. Відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України з відповідача по первісному позову на користь позивача по первісному позову підлягають стягненню судові витрати, підтверджені документально, у розмірі, пропорційно до частини задоволених позовних вимог (98,22%) 15 410 грн. 22 коп., а з відповідача по зустрічному позову на користь позивача по зустрічному позову підлягають стягненню судові витрати, підтверджені документально, у розмірі, пропорційно до частини задоволених позовних вимог (30 %) 2 162 грн. 40 коп. На підставі постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», Сімейним кодексом України,

Outcome: partial