Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що о 06 год. 20 хв. 21.12.2015 року на вул. Марка Вовчка, 5, в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому на праві власності автомобіля марки "BMW", д.р.н. [NUMBER], та автомобіля марки "ЗАЗ", д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17.03.2016 року [PERSON] був визнаний у винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.12.2015 року, [PERSON] було заподіяно матеріальні збитки у сумі 88840,66 грн. що підтверджується рахунком фактурою №30 від 30.12.2016 року. Позивач зазначив, що ним було сплачено суму у розмірі 98372,12 грн. за ремонт автомобіля марки "BMW", д.р.н. [NUMBER], що підтверджується квитанцією №7020220005 від 02.04.2016 року. Відповідач не відшкодував [PERSON] матеріальні збитки, що полягають у втраті автомобілем останнього товарного вигляду після пошкодження його внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля марки "ЗАЗ", д.р.н. [NUMBER], на час дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки у сумі 98372,12 грн., 30000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. та судовий збір. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, о 06 год. 20 хв. 21.12.2015 року на вул. Марка Вовчка, 5, в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу на праві власності автомобіля марки "BMW", д.р.н. [NUMBER], та автомобіля марки "ЗАЗ", д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17.03.2016 року [PERSON] був визнаний у винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП (а.с.6). Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.12.2015 року, є [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.12.2015 року, [PERSON] було заподіяно матеріальні збитки у сумі 88840,66 грн. що підтверджується рахунком фактурою №30 від 30.12.2016 року (а.с.7-8). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля марки "ЗАЗ", д.р.н. [NUMBER], на час дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була (а.с.43). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи з наведених законодавчих норм, можна зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які вона понесла у зв'язку з конкретною дорожньо-транспортною пригодою (відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля). Отже, загальний розмір збитків, заподіяних [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.12.2015 року, що підлягають відшкодуванню позивачеві, складає 88840,66 грн. Оскільки за змістом ст.ст.1166, 1192 ЦК України особа, яка винна у заподіяні шкоди, зокрема, у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб потерпілої особи отримав механічних пошкоджень, зобов'язана відшкодувати потерпілій особі всі витрати, які ця особа понесла у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 88840,66 грн. на відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (згідно рахунку фактури №30 від 30.12.2015 року). Ч.1 ст.23 ЦК України гарантоване право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П.3 ч.2 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] у розмірі 2000,00 грн. та стягнути цю суму з відповідача [PERSON] на користь позивача. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1439,60 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Ст.79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу. Ст.84 цього Кодексу визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". 21.12.2015 року між [PERSON] та адвокатом Солодовніком О.С. було укладено договір-доручення №21/12 про надання правової допомоги (а.с.15-16). Відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" граничний розмір таких витрат складає 40% від мінімальної заробітної плати за годину роботи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив виконавцеві адвокату Солодовніку О.С. 8100,00 грн. в якості оплати послуг за надання правової допомоги (а.с.48-49). Таким чином, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 8100,00 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial