Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 30 червня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено поліс № АЕ/8925494 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого був застрахований транспортний засіб "Paugeot Partner" державний номерний знак [NUMBER]. 16 квітня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням позивача та автомобіля [NUMBER], під керуванням відповідача. 23 травня 2017 року постановою Солом'янського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КпАП. Згідно страхового акту № 712-11144 заявлена подія є страховим випадком за Полісом № АЕ/8925494 від 30 червня 2018 року та розпорядження № 09-05-11144 від 11 липня 2017 року виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 3 444,65 грн. Згідно платіжного доручення № 459 від 11 липня 2017 року позивачем перераховано на карту страхове відшкодування в сумі 3444,65 грн. Просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 3444,65 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 січня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 08 серпня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. 30 червня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено поліс № АЕ/8925494 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого був застрахований транспортний засіб "Paugeot Partner" державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 4). 23 травня 2017 року постановою Солом'янського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КпАП (а.с.5). Згідно страхового акту № 712-11144 заявлена подія є страховим випадком за Полісом № АЕ/8925494 від 30 червня 2018 року та розпорядження № 09-05-11144 від 11 липня 2017 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 3 444,65 грн. (а.с.17, 18, 19). Згідно платіжного доручення № 459 від 11 липня 2017 року позивачем перераховано на карту страхове відшкодування в сумі 3444,65 грн. (а.с.20). 20 вересня 2017 року на адресу відповідача направлено претензію про відшкодування завданих матеріальних збитків в порядку регресу в розмірі 3444,65 (а.с.21). Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях. Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Представник позивача на підтвердження позовних вимог посилалась на перебування відповідача, як особи винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, у стані алкогольного сп'яніння. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 03 січня 2018 року строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п.п. 38.1, 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз'яснено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. Зі змісту постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року вбачається, що [PERSON] керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння. Оскільки відповідач, будучи винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, тому позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню повністю: стягнути стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого за адресою: 02092, [ADDRESS], на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (Код ЄДРПОУ 20080515, адреса місцезнаходження: 03057, вул. Дегтярівська, 33-б, 2-й під'їзд, м. Київ) у відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3 444 (три тисячі чотириста сорок чотири) грн. 65 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру у розмірі 1600 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved