Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , через представника [PERSON] , 16 січня 2020 року звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амарант-Агро», треті особи: міськрайонне управління у Покровському районі та м.Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, Петрівська сільська рада Покровського району Донецької області, про розірвання договору оренди земельної ділянки, вказавши на підтвердження своїх вимог, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 6,41 га та ріллі з кадастровим номером 1422785000:06:000:0269, яка знаходиться на території Петрівської сільської ради Покровського району Донецької області. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 32574014227 зареєстрований договір оренди земельної ділянки, серії та номер б/н, зареєстрований 28.03.2013 року на земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер 1422785000:06:000:0269 площею 6,41 га строком на 7 років. Згідно договору оренди землі від 15.03.2012 року, який був складений між [PERSON] та ТОВ «АМАРАНТ-АГРО», порушується п. 9 про орендну плату, п. 11 про внесення плати один раз на рік, п. 13 про розмір орендної плати та перегляд розміру, п. 2 про своєчасне внесення орендної плати. Позивач зазначає, що відповідач третій сезон не обробляє землю. За 2017 рік, 218 рік, 2019 рік відповідачем не було виплачено орендної плати відповідно до укладеного договору оренди землі, а також податків за користування земельною ділянкою, що змусило позивача особисто сплачувати земельний податок за 2019 рік. Позивач просить розірвати договір оренди землі від 15.03.2012 року, повернути їй земельну ділянку площею 6,41 га, кадастровий номер 1422785000:06:000:0269, скасувати державну реєстрацію договору б/н від 28.03.2013 року. 16 січня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 17 січня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 05 лютого 2020 року. 17 січня 2020 року ухвалою судді позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору.. У підготовче засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 19 лютого 2020 року. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача ТОВ «Амарант-Агро» про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи Міськрайонного управління у Покровському районі та м.Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляд у справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи Петрівської сільської ради Покровського району Донецької області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню за наступними підставами. Суд встановив, що позивач є власником земельної ділянки загальною площею 6,41 га та ріллі з кадастровим номером 1422785000:06:000:0269, яка знаходиться на території Петрівської сільської ради Покровського району Донецької області, що підтверджено витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1891533 від 02.04.2013 року (а.с.9). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 32574014227 зареєстрований договір оренди земельної ділянки, серії та номер б/н, зареєстрований 28.03.2013 року на земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер 1422785000:06:000:0269 площею 6,41 га строком на 7 років (а.с.10). Згідно договору оренди землі від 15.03.2012 року, який був складений між [PERSON] та ТОВ «АМАРАНТ-АГРО» (а.с.5-6), порушується п. 9 про орендну плату, п. 11 про внесення плати один раз на рік, п. 13 про розмір орендної плати та перегляд розміру, п. 2 про своєчасне внесення орендної плати. Позивач зазначає, що відповідач третій сезон не обробляє землю. За 2017 рік, 218 рік, 2019 рік відповідачем не було виплачено орендної плати відповідно до укладеного договору оренди землі, а також податків за користування земельною ділянкою, що змусило позивача особисто сплачувати земельний податок за 2019 рік. Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно ст. 13 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно частини 1 статті 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди, строк дії договору, орендна плата, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, умови збереження стану об`єкта оренди, умови та строки передачі землі, умови повернення, існуючі обмеження щодо використання ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини та відповідальність сторін. Відповідно до ст.ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до ст. 21 Закону України « Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено;викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у ст. 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря;відчуження права оренди земельної ділянки заставо держателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК та іншими законами України. Згідно з ч.І ст.93 Земельного Кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки та орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з ч.І ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України "Про оренду землі". У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Також, згідно із частиною другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З вищевикладеного вбачається, що при вирішенні питання з приводу розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладенного,

Outcome: approved