Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на земельні ділянки. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.06.2015 року за нею визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної тітки - [PERSON] Ще при житті [PERSON], на підставі рішення Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, було передано у приватну власність земельні ділянки площами 0,45 га та 0,25 га, однак право власності на них остання належним чином не оформила. З урахуванням викладеного, [PERSON], як спадкоємець після смерті [PERSON] звернулась до Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості (земельні ділянки площами 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,45 га - для ведення особистого селянського господарства), однак рішенням останньої "Про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянці України - [PERSON]" від 08.11.2016 року № 8/16 у наданні такого дозволу відмовлено, в зв'язку з тим, що [PERSON] використала своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, передбачене ст. 121 ЗК України та не долучила до клопотання про надання дозволу графічних матеріалів із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Дану відмову було оскаржено і постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.12.2016 року адміністративний позов [PERSON] було задоволено, визнано неправомірним рішення Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 08.11.2016 року №6/4 в частині відмови [PERSON], у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розміром 0,45 га для ведення особистого селянського господарства і знаходиться в [ADDRESS] та зобов'язати Звірівську сільську раду Ківерцівського району Волинської області повторно розглянути заяву [PERSON] в частині надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства та вирішити її відповідно до чинного законодавства. Однак 15.02.2017 року її заяву розглянуто Звірівською сільською радою повторно та прийнято рішення №11/11, яким відмовлено в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,45 га в межах с. Звірів у зв'язку із невідповідністю місця розташування об'єкта вимогам законів. Відтак вважає, що вона як спадкоємець [PERSON] має право на завершення приватизації та одержання свідоцтв про право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та на земельну ділянку площею 0,45 га для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться у [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задоволити. Представники відповідача Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області - Панасович С.С. та Демчук Л.О. в судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 8 від 30.05.2008 року, відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування (п. «в» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України). Пунктом 1 Перехідних положень Земельного кодексу України (глава Х) установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/40-13 від 16.05.2013 року, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатись до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.06.2015 року визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної тітки [PERSON], яка померла [INFO] року /а.с.6-7/. В судовому засіданні було встановлено, що згідно архівного витягу з рішення 6-ої Звірівської сільської ради Ківерцівського району від 03.04.1996 року №6/4 [PERSON] передано земельні ділянки у приватну власність для обслуговування житлового будинку розміром 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,45 га /а.с.9/. Разом з тим, рішенням Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №8/16 від 08.11.2016 року [PERSON] було відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою вищевказаних земельних ділянок /а.с.11/. 06.12.2016 року постановою Ківерцівського районного суду Волинської області адміністративний позов [PERSON] було задоволено, визнано неправомірним рішення Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 08.11.2016 року №6/4 в частині відмови [PERSON], у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розміром 0,45 га для ведення особистого селянського господарства і знаходиться в [ADDRESS] та зобов'язати Звірівську сільську раду Ківерцівського району Волинської області повторно розглянути заяву [PERSON] в частині надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства та вирішити її відповідно до чинного законодавства /а.с.12-13/. На підставі вищевикладеного, рішенням Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №11/11 від 15.02.2017 року [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,45 га в межах с. Звірів, у зв'язку із невідповідністю місця розташування об'єкта вимогам законів /а.с.14/. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Романівської сільської ради Луцького району [PERSON] було передано земельну ділянку у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Пунктом 4 статті 116 ЗК України визначено, що передача земельних ділянко безкоштовно у власність громадян у межах норм передбачених цим кодексом проводить один раз по кожному виду використання. Відповідно до п. 5 ст. 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користуватися земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди. Разом з тим, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в с. Звірів, вул. Польова, 10, Ківерцівського району Волинської області не була погоджена. З наданої вищевказаної технічної документації вбачається, що вона виготовлена всупереч вимогам законів, оскільки про обміри даної земельної ділянки Звірівську сільську раду не було повідомлено розробниками та замовником землевпорядної документації, тому жоден представник сільської ради не був повідомлений і внаслідок чого не був присутній при обстежені земельної ділянки. Крім того, у даній технічній документації відсутня довідка, що містить узагальнену інформацію про землі (території), яку повинна включати землевпорядна документація, згідно п. «ґ» ст. 55 Закону України «Про землеустрій» /а.с.15-24/. В силу ч. 1 ст. 34 Закону України «Про державний земельний кадастр» На кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; контури об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці. У кадастровому плані земельної ділянки, що містить вищевказана технічна документація відсутній координат поворотних точок земельної ділянки та кадастрові номери суміжних земельних ділянок. Окрім того, місце розташування земельної ділянки зазначеної в позовній заяві [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, яка передана згідно рішення Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 03.04.1996 року №6/4 покійній [PERSON] не закріплено за [ADDRESS], межі вищевказаної земельної ділянки не були встановлені в натурі (на місцевості), тому згідно п. 5 ст. 79-1 ЗК України формування такої земельної ділянки здійснюється за проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Разом з тим у судовому засіданні встановлено, що спадкодавцем [PERSON] не було розпочато процедури приватизації вищевказаних земельних ділянок, а тому право власності на земельну ділянку не виникло та не перешло до спадкоємця [PERSON] у порядку спадкування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на земельні ділянки слід відмовити.

Outcome: dismissed