Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом (а.с.2-5), яким просить визнати недійсними: електроні торги з реалізації транспортного засобу ГАЗ ГАРЗ-СС-3309, рік випуску 2010, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (реєстраційний номер лоту 149341), які були проведені 13-15 червня 2016 року Державним підприємством «СЕТАМ»; протокол проведення електронних торгів №175250; акт про проведення електронних торгів №2 від 11.07.2016 року, складений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башиловим В.О. та затверджений заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Крайчинським С.С. В обґрунтування позову послався на наступні обставини. 01.07.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башиловим В.О. відкрито виконавче провадження №47985836 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області виданого 19.06.2015 року по справі №904/544/15, згідно якого звертається стягнення на заставне майно боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНОК», стягувачем зазначено ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». 25.02.2016 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башилова В.О. відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2015 року замінено сторону по виконавчому провадженню №47985836 з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина". 13-15 червня 2016 року Державним підприємством "СЕТАМ" проведені електроні торги з реалізації майна боржника. Вважає, що були порушені правила проведення торгів. Публікація про проведення спірних торгів була оприлюднена на офіційному сайті https://setam.net.ua 23.05.2016 року. Згідно з опублікованими даними ознайомлення з майном повинно відбуватись у зберігача майна [PERSON] , який жодного разу не забезпечив показ арештованого майна. Вважає, що організатором торгів надані некоректні та неповні дані щодо міста зберігання та зберігача арештованого майна. Крім того, мало місце порушення двадцятиденного строку по лоту №149341. Вказав, що в порушення п.5 частини ІІІ «Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» відсутні повні відомості про зберігача, фотографічне зображення майна (відеоматеріали), інформація щодо наявності/відсутності дефектів, вид паливного, об`єм двигуна, загальний пробіг, а також інформація про строк сплати та розмір гарантійного внеску. Вважає, що вказані обставини мають прямий негативний вплив на реєстрацію потенційних покупців для участі в проведенні торгів, на хід торгів, що в свою чергу впливає на суму коштів, що має бути отримана стягувачем. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2016 року (суддя [PERSON]) відкрито провадження у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" до [PERSON] , Державного підприємства" СЕТАМ" про визнання недійними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та акту державного виконавця про проведення електронних торгів. Призначено справу до судового розгляду (а.с.21). Ухвалою суду від 29.03.2017 року (суддя [PERSON]) задоволено клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина". Зупинено провадження по цивільній справі № 182/3860/16-ц за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" до [PERSON] , Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання недійними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та акту державного виконавця про проведення електронних торгів до залучення до участі у справі правонаступника [PERSON] (а.с.59). Рішенням Вищої ради правосуддя № 1817/0/15-19 від 09.07.2019 року суддю [PERSON] звільнено з посади судді. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано у провадження судді Рибакової В.В. (а.с.65). З 15.12.2017 року діє Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 року (суддя Рибакова В.В.) поновлено провадження у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" до [PERSON] , Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання недійними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та акту державного виконавця про проведення електронних торгів; залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача по справі [PERSON] , який помер [INFO] - [PERSON] , справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачам строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу строк для подання заперечень (а.с.85,86). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Копію ухвали судді від 27.01.2020 року направлено позивачу. До суду повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення адресату (а.с.91). Копію ухвали судді від 27.01.2020 року направлено відповідачу [PERSON] за її місцем реєстрації. До суду повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення адресату (а.с.92). Від відповідача у встановлений строк заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву не надійшло. Копію ухвали судді від 27.01.2020 року направлено відповідачу Державному підприємству "СЕТАМ". До суду повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення адресату (а.с.114). Від відповідача у встановлений строк заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву не надійшло. В матеріалах справи наявні письмові заперечення представника Державного підприємства "СЕТАМ" проти позову (а.с.33-39), згідно яких просять відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступні обставини. Державне підприємство "СЕТАМ" не було зберігачем арештованого майна, тому не порушило права позивача. Після внесення лоту до Системи автоматично визначається строк підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна, який зокрема для лотів із стартовою ціною від 5000,01 до 1000000,00 грн. становить 20 календарних днів. Дата початку проведення електронних торгів призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему. Згідно інформації 23.05.2016 року до Державного підприємства "СЕТАМ" передано на реалізацію транспортний засіб ГАЗ ГАРЗ-СС-3309, рік випуску 2010 року випуску зі стартовою ціною 104800, 00 грн., автоматично призначено початок електронних торгів на 13.06.2016 року. У відповідності до законодавства, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором (Державним підприємством "СЕТАМ") не здійснюється. За відповідність документів та достовірність інформації відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби. Позивач не наводить доказів, що відповідачі своїми діями порушили, не визнали або оспорювали його права, свободи чи інтереси. Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України). У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши відзив на позовну заяву, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Судом встановлено наступне. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.16,61), основний вид економічної діяльності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Згідно Протоколу №175250 проведення електронних торгів від 15.06.2016 року (а.с.6-7), електроні торги лоту № 149341 (транспортного засобу ГАЗ ГАРЗ-СС-3309, року випуску 2010, ДНЗ [NUMBER] , місцезнаходження майна: Чернігівська область, смт. Срібне, вул. Леніна, 75) відбулися з 13.06.2016 року по 15.06.2016 року, стартова ціна - 104800,00 грн., ціна продажу - 104800, 00 грн., переможець - [PERSON] , організатор торгів - Державне підприємство "СЕТАМ", продавець - відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця - 99560,00 грн., вказано, що зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 02.07.2016 року. З акта №2 про проведення електронних торгів від 11.07.2016 року, складеного старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О., затвердженого заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Крайчинським С.С., вбачається наступне (а.с.8-15). Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О. при примусовому виконанні наказу №904/544/15 виданого 19.06.2015 Господарським судом Дніпропетровської області в рахунок погашення заборгованості Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина" перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» за кредитним договором №DNI-22-482/13 від 18.04.2013 року звернуто стягнення на заставлене майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «РАНОК» та є предметом застави за Договором застави транспортних засобів №DNI-22-493/13 від 18.04.2013 року, Договором застави рухомого майна №DNI-22-494/13 від 18.04.2013 року, Договором застави майбутнього урожаю №DNI-22-84/14 від 07.05.2014 року. Майном, що є предметом застави, на яке звертається стягнення, зокрема є самоскид вантажний ГАЗ ГАРЗ-СС-3309, рік випуску 2010, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] , видане Лохвицьким ВРЕР УДАЇ УМВС України в Полтавській області 09.10.2010 року. Встановлено спосіб реалізації предмета застави шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог закону України «Про заставу». Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності приватного підприємства «Консалтингова група «АГРО-ЕКСПЕРТ» вартість майна (транспортного засобу ГАЗ ГАРЗ-СС-3309, рік випуску 2010, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ) станом на 27.04.2016 року становила 104800,00 грн. (без ПДВ). В порядку, передбаченому наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року №27105 про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, майно передано на реалізацію. На веб-сайті електронних торгів організатором Державним підприємством "СЕТАМ" розміщено інформаційне повідомлення. Відповідно до наданого організатором торгів Державним підприємством "СЕТАМ" протоколу №175250 проведення електронних торгів від 15.06.2016 року відбулися торги з реалізації вказаного майна. Переможцем торгів визнано [PERSON] , підстава визначення переможця - найвища цінова пропозиція. Ціна продажу майна склала 104800, 00 грн., з яких 99560,00 грн. підлягає перерахуванню на рахунок Міністерства юстиції України, 5240, 00 грн. сплаченого на рахунок організатора гарантійного внеску визнається оплатою переможцем придбаного ним на електронних торгах майна і залишається Організатору в рахунок оплати наданих ним послуг з проведення електронних торгів. [PERSON] перераховано 99560, 00 грн. на рахунок Міністерства юстиції України, що підтверджується випискою з рахунку з обліку депозитних сум. Акт про проведення електронних торгів є підставою для отримання майна у зберігача та подальшого оформлення покупцем [PERSON] права власності на транспортний засіб у порядку визначеному законодавством. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть № 26 від 25.10.2016 року, який надійшов на запит суду (а.с.49). З копії спадкової справи № 645/2016 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яка надійшла на запит суду (а.с.69-78,93-109) вбачається, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка 09.12.2016 року звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. 29.11.2017 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачовою Л.П. видані [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті [PERSON] . Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58905586 від 27.12.2019 року (а.с.80-81), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58905589 від 27.12.2019 року (а.с.82). Суд, згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін. При цьому, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та при вирішенні справи застосовує ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, якою нормою матеріального права потрібно керуватися для вирішення спору. Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли в травні 2016 року, тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми законодавства, що діяло на той час, а саме Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року). Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Згідно положень ч.ч.1,2 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У відповідності до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. У відповідності до ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; У відповідності до п.5 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. У відповідності до ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. У відповідності до ч.1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У відповідності до ч.3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. У відповідності до ч.1 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. У відповідності до ч.4 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), порядок реалізації майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України. Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5 затверджено «Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів». Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 у справі № 465/650/16-ц (провадження № 14-356цс18), та від 23.01.2019 у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18), правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - свідчить про оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах і є правочином. Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу). Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу. Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18.11.2015 у справі № 6-1884цс15; від 12.10.2016 у справі № 6-1981цс16, - підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Таким чином, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року у справі №639/7253/18 (провадження № 61-1287св20). Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем Державним підприємством "СЕТАМ" було дотримано встановлений законом порядок електронних торгів щодо реалізації самоскиду вантажного ГАЗ ГАРЗ-СС-3309, рік випуску 2010, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] , видане Лохвицьким ВРЕР УДАЇ УМВС України в Полтавській області 09.10.2010 року. Позивачем не доведено, що його права порушено саме діями відповідачів. Зі змісту позову вбачається, що позивач фактично не згодний з сумою коштів, що отримана в результаті спірних електронних торгів. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог - відмовити. Так як позивачу відмовлено у задоволенні позову, то не підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір, що відповідає положенням ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed