Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ "Авто Просто" про стягнення з ТОВ "Авто Просто" на його користь грошових коштів в сумі 34044,60 гривень сплачених за нікчемним правочином. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.08.2013 року він уклав з ТОВ "Авто Просто" договір № 705518 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) ZAZ Sens вартістю 57900 гривень. На виконання своїх зобов'язань ним було сплачено відповідачу 34044,60 гривень, з яких 2084,40 гривень в якості оплати винагороди по договору доручення № 705518 згідно квитанції № 43/43 від 29.08.2013 року, 19313,98 гривень - щомісячного внеску згідно квитанції № 105 від 13.09.2013 року, 12646,22 гривень - щомісячного внеску згідно квитанції № 231 від 14.10.2013 року. 14 листопада 2013 року ним ТОВ "Авто Просто" було направлено заяву про розірвання укладеної угоди та повернення коштів. ТОВ "Авто Просто" 21.11.2013 року на його адресу надіслало листа з якого вбачається, що договір № 705518 розірвано згідно статті 12, п. 12.1 Розділу ІІ договору. Вважає, що відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Однак договору про розірвання угоди відповідач йому не надсилав, відповідно такої угоди він не підписував. Вважає, що договір № 705518 від 15.08.2013 року про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) укладено з порушенням ч. 1 ст. 18, ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 18, ч.1, п.7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", внаслідок застосування ТОВ "Авто Просто" нечесної підприємницької практики та його укладено з порушенням вимог чинного законодавства України. Вважає, що виходячи з ч. 1, п.7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", договір № 705518 від 15.08.2013 року про надання фінансової послуги, є недійсним, так як здійснений з використанням нечесної підприємницької практики, яка полягає у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Вважає, що умови договору № 705518 від 15.08.2013 року про надання фінансової послуги, викладені у пунктах 14.2, 13.3, 13.4, 13.5, 13.6, 13.7, 13.8, 13.9, 13.10, 13.11, 13.12 ст. 13 розділу ІІ договору, є несправедливими і непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду йому як споживачеві, а ТОВ "Авто Просто" здійснює нечесну підприємницьку діяльність, оскільки вводить споживачів в оману. Посилаючись на ч. 2 ст. 215, ст. 216 ЦК України вважає договір № 705518 від 15.08.2013 року про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) нікчемним та просить застосувати наслідки нікчемного правочину. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 15.08.2013 року позивач [PERSON] уклав з відповідачем ТОВ "Авто Просто" договір № 705518 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі. Вказаний договір засвідчено підписами сторін (а.с. 7-12). Позивачем на виконання умов договору було сплачено відповідачу 34044,60 гривень, з яких 2084,40 гривень в якості оплати винагороди по договору доручення № 705518 згідно квитанції № 43/43 від 29.08.2013 року, 19313,98 гривень - щомісячного внеску згідно квитанції № 105 від 13.09.2013 року, 12646,22 гривень - щомісячного внеску згідно квитанції № 231 від 14.10.2013 року (а.с. 4-6). Відповідно до розділу договору "Визначення термінів", адміністрування фінансових активів для придбання товару у групі - це фінансова послуга, що надається Товариством і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об"єднання цих коштів з метою придбання та розподілу автомобілів між учасниками групи. Як вбачається з п.19.1, 19.2 договору, підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього, що учасник підтверджує, що ТОВ "Авто Просто" надало інформацію про суть фінансової послуги за цим договором, із зазначенням вартості цієї послуги для учасника групи. Як вбачається з довідки про ознайомлення учасника групи із Внутрішніми правилами, позивач [PERSON] своїм підписом засвідчив та підтвердив, що ознайомлений із Внутрішніми правилами надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групах ТОВ "Авто Просто" (а.с.11). Відповідно додатку № 1 до договору № 705518 , який засвідчено підписами сторін договору, фінансова послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групах ТОВ "Авто Просто" надається для придбання позивачем у справі автомобіля ZAZ Sens вартістю 57900 гривень, винагорода відповідача за послугу становить 2084,40 гривень, кількість учасників у групі 168 (а.с.12). Як вбачається з листа ТОВ "Авто Просто" від 21.11.2013 року, [PERSON] звернувся до ТОВ "Авто Просто" з заявою від 14.11.2013 року про розірвання договору № 705518, відповідно до якої заявника було повідомлено про розірвання договору № 705518 згідно статті 1 розділу І договору та статті 12, п.12.1 розділу ІІ договору (а.с.13). Рішенням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 40 від 19.01.2012 року , ТОВ "Авто Просто" 19.01.2012 року зареєстровано як фінансову установу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи № 13102689 від 19.01.2012 року (а.с. 25). Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" та доповнено п. 111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах") (далі - Ліцензійні умови). Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг. Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Відповідно до ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 15.01.2013 року ТОВ "Авто Просто" здійснює діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (а.с.26). Виходячи зі змісту договір № 705518 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, зокрема ст.ст. 1-5 розділу І, ст.ст. 1-6 розділу ІІ, вказаний договір відображає умови надання ТОВ "Авто Просто" фінансової послуги [PERSON] з адміністрування фінансових активів для придбання товару у групі і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об"єднання цих коштів з метою придбання та розподілу автомобілів між учасниками групи. Вказану діяльність відповідач здійснює легітимно на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 15.01.2013 року, а тому вказаний договір відповідає вимогам Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" із змінами внесеними Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг". Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Доводи позивача про те, що позивач уклав з ним договір шляхом обману, що йому не зрозумілі умови договору, що його введено в оману щодо предмету договору, зокрема що він вважав, що це договір на отримання автомобіля, а виявилося що це договір на право його отримання, спростовується п. 19.1, 19.2 договору, які засвідчені підписом позивача, відповідно до яких підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього, що учасник підтверджує, що ТОВ "Авто Просто" надало інформацію про суть фінансової послуги за цим договором, із зазначенням вартості цієї послуги для учасника групи, а також довідки про ознайомлення учасника групи із Внутрішніми правилами, відповідно до якої позивач [PERSON] своїм підписом засвідчив та підтвердив, що ознайомлений із Внутрішніми правилами надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групах ТОВ "Авто Просто". З матеріалів справи вбачається, що під час укладення договору, [PERSON] отримав примірник договору додатку до нього, та засвідчив це своїм підписом. Таким чином, позивачем не доведено, що на час укладення договору між сторонами, існували обставини, які могли перешкодити вчиненню правочину, що відповідач замовчував їх існування, що договір укладений шляхом обману з боку відповідача.. Також є не обгрунтованими та безпідставними доводи позивача про те, що договір № 705518 від 15.08.2013 року про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля), укладений з порушенням ч. 1 ст. 18, ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 18, ч.1, п.7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", внаслідок застосування ТОВ "Авто Просто" нечесної підприємницької практики та його укладено з порушенням вимог чинного законодавства України, що виходячи з ч. 1, п.7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", договір є недійсним, так як здійснений з використанням нечесної підприємницької практики, яка полягає у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми, що умови договору викладені у пунктах 14.2, 13.3, 13.4, 13.5, 13.6, 13.7, 13.8, 13.9, 13.10, 13.11, 13.12 розділу ІІ, є несправедливими і непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, а ТОВ "Авто Просто" здійснює нечесну підприємницьку діяльність, оскільки вводить споживачів в оману. Відповідно до частин 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. З ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, Законом України "Про захист прав споживачів" закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації в зазначеному Законі нормативне визначення поняття "пірамідальної схеми" не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до "пірамідальної схеми". Аналіз п. 7 ч. З ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення Учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Отже, для кваліфікації "пірамідальної схеми" необхідна наявність усіх зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як "пірамідальної", тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим Учасником схеми інших споживачів. У той самий час, предметом угоди сторін викладеній у формі договору № 705518 від 15.08.2013 року та укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах "АвтоТак", є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля. Статтями 2, 3 розділу І, ст.ст. 5-8 розділу ІІ договору, з сторони ТОВ "Авто Просто" кожному учаснику гарантовано отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених договором, передбачено, що ТОВ "Авто Просто" зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами договору, при цьому поняття "право на отримання автомобіля" означає право учасника одержати власне автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Водночас ТОВ "Авто Просто" зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля Учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі. Відповідно до договору з постачальником, ТОВ "Авто Просто" протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов'язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля. Передбачені договором умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними періодичними платежами разом із щомісячною винагородою. Періодичні платежі сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль. Тобто, в договорі чітко передбачено, що учасник оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Крім того, сплачені періодичні платежі перерахунку (у зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім'я учасник зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати -100% від ціни автомобіля. Отже, договором передбачена щомісячна сплата платежів за товар (автомобіль), який передається учасникові в рамках укладеного договору, а не за можливість одержання права на купівлю товару. Учасник, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ "Авто Просто" виконання свого зобов'язання, а саме - оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль учаснику, незалежно від того, чи сплачують кошти інші учасники. За системою придбання автомобілів у групах "АвтоТак" кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за договором, отримує автомобіль через механізм, передбачений в договорі, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи. За таких обставин зазначені доводи позивача, зокрема і про те, що діяльність ТОВ "Авто Просто" за вказаним у позові договором є функціонуванням "пірамідальної схеми", суперечить змісту п. 7 ч. З ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" у зв'язку з відсутністю головних ознак "пірамідальної схеми" - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання - своїх зобов'язань. Приходячи до такого висновку суд враховує і ту обставину, що відповідно до чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, діяльність ТОВ "Авто Просто" з адміністрування фінансових коштів, підпадає під поняття "фінансова послуга" відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" із змінамивнесеними Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг". Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг", під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить інші самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Так, за змістом частини 5 цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, не справедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або ви знання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (ч. 6 ст. 18 Закону). Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Аналізуючи норму ст. 18 Закону України "Про за хист прав споживачів", можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Як вбачається з письмового пояснення представника позивача, умовами договору, які є несправедливими та непрозорими, внаслідок яких утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві [PERSON], є умови викладені у пунктах 14.2, 13.3, 13.4, 13.5, 13.6, 13.7, 13.8, 13.9, 13.10, 13.11, 13.12 ст. 13 розділу ІІ договору. Проте вказані доводи є підставою для звернення позивача до суду з вимогою про зміну окремих положень договору або визнання їх недійсними, а у випадку якщо їх зміна або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору - то це є підставою для звернення до суду з позовом про визнаним недійсним договору в цілому. Але вказані доводи представника позивача, як і ніші доводи позивача викладені ним у позовній заяві, жодним чином не доводять того, що укладений між позивачем і відповідачем договір є нікчемним та не дають суду законних підстави для застосування наслідків нікчемності правочину. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed