Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач у серпні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 85КU від 08.05.2008 року у розмірі 83079,73 грн.; з ПАТ «Акцент - банк», [PERSON] , [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., та з [PERSON] , [PERSON] на свою користь стягнути судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 85 КU від 08.05.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит 6000 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.05.2013 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON] , що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року; договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON] у зв`язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред`явленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2018 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2012 року скасовано і справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року закрито підготовче провадження. При новому розгляді справи представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви просив суд розглядати справу без участі представника та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Як вбачається із поштових повідомлень про вручення, за зазначеною адресою відповідач не проживає. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що договір поруки №27 К від 08 травня 2008 року за яким [PERSON] є поручителем перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання [PERSON] своїх зобов`язань був припинений згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду від 24 січня 2013 року, рішення набрало чинності. На даний час відсутні інші відносини поручительства [PERSON] перед ПАТ «ПриватБанк» за зобов`язання [PERSON] . Просив в позові відмовити. Представник ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК"в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов суду не надав. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] 20 лютого 2008 року була укладена Кредитна Угода №27 К. Відповідно до п.1.1 Угоди позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит, сплати відсотків і винагороду в терміни, встановлені даною Угодою і договорами про видачу траншів у повному обсязі. Згідно з п.1.2 загальна сума кредиту в рамках кредитної Угоди: 15000 дол. США. Термін повернення кредиту й окремих частин - Траншів кредиту, встановлюється договорами про видачу Траншів кредиту, а також Графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невід`ємними додатками до договорів про видачу Траншів, але не пізніше 19.02.2018 року (п.п. 1.2,1.3) . Відповідно до укладеного договору про видачу траншу№ 85 KU від 08.05.2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.05.2013 року. Терміни повернення Траншу кредиту і відсотків визначаються відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди ( Додаток №1 до даного Договору). Вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з відповідачем [PERSON] договору поруки №27-К від 20 лютого 2008 року, предметом договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання [PERSON] своїх обов`язків за кредитним договором від 20 лютого 2008 року №27 К, згідно з яким кредитор надав божнику кредит в сумі 15000 дол. США, а боржник зобов`язаний повернути кредит в строк до 19 лютого 2018 року, сплачувати за його користування 16% річних в дату сплати процентів, якою є 15-е число кожного поточного місяця, а у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати 32% річних, у зв`язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред`явленим до стягнення боргом. Крім того вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобов`язався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобов`язань за кредитним договором № 85 KU від 08.05.2008 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п`яти років,у зв`язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред`явленим до стягнення боргом. Як вказує у своїй позовній заяві позивач, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № 85 KU від 08.05.2008 року заборгованість станом на 20.08.2012 року склала 11649,53 дол. США, де: 5226,87 дол. США - заборгованість за кредитом; 4036,27 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1801,85 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина); 553,25 дол. США - штраф (процентна складова). Аналізуючи спірні правовідносини, суд доходить наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування-збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1,2 ст. 554 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2013 року по справі № 0907/17872/2012, провадження №2/344/1772/13 позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору поруки припиненим - задоволена. Припинено правовідношення, які випливають з Договору поруки №27 К від 20 лютого 2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Тлумацького відділення №1 Івано- Франківської філії з 08 травня 2008 року - дати збільшення основного зобов`язання без згоди поручителя. Визнано поруку за Договором поруки №27 К від 20 лютого 2008 року укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі і Тлумацького відділення №1 Івано-Франківської філії такою, що припинена з 08 травня 2008 року - дати збільшення основного зобов`язання без згоди поручителя. Визнано договір поруки №27 К від 20 лютого 2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі і Тлумацького відділення №1 Івано- Франківської філії таким, що припинив свою дію з 08 травня 2008 року - дати збільшення основного зобов`язання без згоди поручителя. Рішення набрало законної сили 20.02.2013 року. Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Виходячи із вищевикладеного, оскільки відповідач [PERSON] не виконав зобов`язань за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5226,87 дол. США законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню та не вбачає законних підстав для солідарного стягнення з поручителя [PERSON] Позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 4036,27 дол. США . Оскільки заборгованість по процентам за користуванням кредитом є платою за користування грошима, тому вони підлягають стягненню в повному розмірі за правилами основного боргу, виходячи із вищевикладеного позовні вимоги в цій частині законні і підлягають задоволенню в частині стягнення з [PERSON] . Також позивачем заявлено вимогу щодо стягнення заборгованості за пенею, нарахованою за неналежне повернення кредиту в розмірі 1801,85дол. США. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до п. 6.1 Кредитного договору № 27 К від 20.02.2008 року, у випадку порушення Позичальником будь якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, а також п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього договору, строків погашення кредиту передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, а також п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3 даного договору, винагороди передбаченої п.п. 4.5, 4.6 даної Позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язань за договором, позовні вимоги в цій частині також законні і підлягають задоволенню, пеня яка підлягає стягненню з відповідача 14396,78 грн., що еквівалентно 1801,85 дол. США за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ від 20 вересня 2012 року. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з боржника. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення штрафів: 31,29 дол. США(фіксована частина) та 553,25 дол. США (процентна складова), що передбачено п. 6.6Кредитного договору № 27 К від 20.02.2008 року, де вказано, що при порушенні Позичальником будь-якого з грошових зобов`язань, передбачених даним Договором більше, ніж на 120 днів,у зв`язку з чим Банк буде вимушений звернутися в суд, Позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктами 6.1 Кредитного договору передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобов`язань, Позичальник сплачує Банку пеню, яка нараховується за кожний день прострочення сплати кредиту. Оскільки відповідно до статі 549 ЦК України штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у Постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі за № 6-2003цс15. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення штрафів не підлягають задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог позивача про стягнення ПАТ «Акцент - банк», [PERSON] , [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., то оскільки вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. У цьому випадку позов заявлено позивачем до боржника та поручителя, вимоги до вказаних осіб є однорідними, нерозривно пов`язаними між собою, оскільки обсяг відповідальності поручителя відповідно до договору поруки збігається з обсягом відповідальності боржника. Відповідно до частини першої статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Наслідки солідарного обов`язку боржників передбачені статтею 543 ЦК України, основним з яких є зазначений в частині першій цієї статті, а саме - у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред`явити боржникові вимогу у повному обсязі. До пред`явлення вимоги одним із солідарних кредиторів боржник має право виконати свій обов`язок будь-кому із них на свій розсуд. Крім того, ЦК України передбачає і гарантії для боржника, який виконав солідарний обов`язок, на зворотну вимогу. Заявлена у цій справі позовна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з боржника та поручителя могла бути предметом розгляду як у порядку цивільного, так і в порядку господарського судочинства, оскільки стаття 15 ЦПК України та стаття 12 ГПК України не встановлювали відповідної заборони щодо предмета спору. Така правова позиція висловлена у Постанові Великої Палати Верховного суду від 04 вересня 2019 року у справі за № 202/32532/13-ц, провадження 14-374цс19. Виходячи із вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню в частині солідарного стягнення із [PERSON] та Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" на користь позивача заборгованості в розмірі 10000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача [PERSON] - на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі по 930 грн. 79 коп.

Outcome: partial