Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернувся у суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу 5948 грн 01 коп виплаченого страхового відшкодування та судові витрати. Свій позов позивач мотивує тим, що 23 березня 2016 року в м.Черкаси по вул.30 років Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів «Mercedes Benz», яким керував [PERSON] та «Toyota Corola» яким керував [PERSON]. Винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], який крім цього, залишив місце ДТП. Потерпілій особі Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА «Страхування» , виплачено страхове відшкодування в розмірі 5948 грн 01 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився та звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] 10.05.2017 року в судове засідання з"явився, позов не визнав та пояснив, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди він керував службовим автомобілем та не навмисно залишив місце ДТП. Постанова про притягнення його адміністративної відповідальності ним не оскаржувалася. В інші судові засідання відповідач не з*явився без пояснення причини неявки. Третя особа ТОВ «Торговий дім «Черкасириба», будучи належним чином повідомленою в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України про час і місце слухання справи, свого представника у суд не направила без пояснення причини. За таких обставин 12.09.2017 року фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. У суді з достовірністю встановлено, що 21 жовтня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА «Страхування» та публічним акціонерним товариством «Миронівський хлібопродукт» був укладений договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу марки "Mercedes Benz ", державний номерний знак [NUMBER], строк дії якого з 05.11.2015 р. по 04.11.2016 р. (а.с.7). [PERSON] з 13 березня 2015 року прийнятий на роботу на посаду водія в ТОВ «Торговий дім «Черкасириба», що підтверджується копією наказу №18-к від 13.03.2015 року (а.с.12). Згідно подорожнього листа №15569 від 23.03.2016 року ТОВ «Торговий дім «Черкасириба», [PERSON] керував автомобілем "Mercedes", державний номерний знак [NUMBER], виїзд з гаража о 03 год 30 хв, повернення в гараж о 14 год 30 хв (а.с.13). 23 березня 2016 року о 14 год 13 хв в м.Черкаси по вул.30 Років Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів «Mercedes Benz», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] та «Toyota Corola», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON]. [PERSON] залишив місце ДТП. Згідно постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01.04.2016 року, яка набрала законної сили 15.04.2016 року, винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП визнано гр.[PERSON] та накладено адміністративне стягнення в порядку ст.36 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн (а.с.16-17). На підставі заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування, страхового акту №АХА2043770 від 29.04.2017 року, розрахунку суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування становить 5948 грн 01 коп (а.с.18-22). Згідно платіжного доручення від 04.05.2016 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА «Страхування» [PERSON] виплачено страхове відшкодування в сумі 5948 грн 01 коп (а.с.23). Згідно ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Підпунктом в п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. З постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01.04.2016 року (а.с.16-17) вбачається, що [PERSON] після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, тому були складені протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.ст.122-4, 124 КУпАП. [PERSON] визнано винним та накладено адміністративне стягнення в порядку ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Судом встановлено, що з 13.03.2015 року [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Торговий дім «Черкасириба», а саме працює водієм автотранспортних засобів з виконанням робіт з експедирування вантажів. Згідно подорожнього листа від 23.03.2016 року [PERSON] був ввірений автомобіль «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER], яким він мав право керувати по м.Черкаси з 03 год 30 хв до 14 год 30 хв та доставити вантаж (м»ясо, тару). У вказаний проміжок часу, а саме 23 березня 2016 року о 14 год 13 хв в м.Черкаси по вул.30 Років Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів «Mercedes Benz», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] та «Toyota Corola», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON]. Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], який залишив місце ДТП. Потерпілій особі [PERSON] виплачено страхове відшкодування, тому в даному випадку позов поданий не до належного відповідача і таким має бути роботодавець ТОВ «Торговий дім «Черкасириба», оскільки [PERSON] заподіяна шкода під час виконання ним трудових обов»язків. Так як, позивачем та відповідачем будуть юридичні особи, то даний позов слід розглядати в порядку господарського судочинства. Вказане узгоджується з правовою позицією ВСУ, викладеній у постанові №6-229цс14 від 28.01.2015 року, в якій зазначено, що відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відмовляючи у задоволенні позову, судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed