Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

21.11.2017р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.08.2006р. нею був укладений з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір № DNH4KP90000126, за умовами якого позивач отримала 2956 грн. 20 коп. кредитних коштів для споживчих цілей з кінцевим строком повернення до 15 серпня 2007 року. В договорі було встановлено місячну відсоткову ставку - 2,09%. Позивач зазначає, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2009р. з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за вказаним договором в розмірі 11859 грн. 50 коп. Згодом, в червня 2017 року позивач дізналась, що Шосткинським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області відкрито виконавче провадження №53889698 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А., зареєстрованого в реєстрі 01 листопада 2016 року за №5115 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № DNH4KP90000126 від 15.08.2016р. в розмірі 76884 грн. 32 коп. Позивач зазначає, що спірний виконавчий напис винесено з порушенням умов вчинення виконавчих написів, передбачених Законом України «Про нотаріат», відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву за змістом якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву, з правовим обгрунтуванням своїх заперечень до суду не надав. Треті особи в судове засідання також не з`явились, подавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01.11.2016р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено оскаржуваний виконавчий напис №5115 про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк грошових коштів в сумі 76884 грн. 32 коп. відповідно до умов кредитного договору № DNH4KP90000126 від 15.08.2006р. та розрахунку заборгованості за період з 15.08.2006р. по 12.09.2016р., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2713 грн. 75 коп.; заборгованість за відсотками 19179 грн. 76 коп.; заборгованість з пені 50853 грн. 46 коп.; штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; штраф (відсоток від суми заборгованості) 3637 грн. 35 коп. /а.с. 7/ 10 травня 2017 року постановою старшого державного виконавця Шосткинським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на підставі виконавчого напису № 5115, виданого 01.11.2016р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., відкрито виконавче провадження № 53889698 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 76884 грн. 32 коп. /а.с. 5/ Надаючи правову оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до змісту статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п.п.1.2, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі Перелік). Таким чином, суд приходить до висновку, що нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку N 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов'язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи питання щодо безспірності заборгованості, щодо якої вчинено оспорюваний виконавчий напис, суд вважає за необхідне дослідити питання повноти та правильності подачі відповідачем документів, на підставі яких вчинений цей напис. У цьому контексті слід зазначити наступне. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України видав постанову N 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до п. 2 яких, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, в своїй постанові Кабінетом Міністрів України встановлено такий перелік документів, які необхідно надати нотаріусу для одержання виконавчого напису, що фактично нівелював вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором та повноважень іпотекодержателя. У зв'язку з чим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі N 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. N 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". При цьому, у мотивувальній частині цієї постанови зазначено, що оскаржувана постанова є нечинною з моменту прийняття. Вказане судове рішення набрало законної сили. Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», документами для одержання виконавчого напису залишаються нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Однак, для вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу було надано документи, які вказаному переліку не відповідають, а саме: заява про вчинення виконавчого напису; заява позичальника від 15.08.2006 року; розрахунок заборгованості за договором № DNH4KP90000126 від 15.08.2006р. станом на 12.09.2016 року; письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором; розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв'язку; опис про направлення претензії про наявність у позивача боргу, установчі документи ПАТ КБ "Приватбанк"; довіреність представника ПАТ КБ "Приватбанк". Вказані документи не підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, як з огляду на те, не передбачені вищезазначеним Переліком документів, так і з огляду на те, що з поданих Банком документів не можливо встановити, чи пропущений строк позовної давності. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед Банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Більше того, з наявного в матеріалах справи рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2009р., яке набрало законної сили 21.12.2009р., вбачається, що заборгованість за даним кредитним договором частково вже стягнута /а.с.12/. Крім того, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). З наданих приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 5115 від 01.11.2016р., вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» до своєї заяви про вчинення виконавчого напису, крім іншого, було додано письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № DNH4KP90000126 від 15.08.2006р. /а.с. 49/ та список поштових відправлень рекомендованих листів, за яким на адресу [PERSON] 26.09.2016р. направлено дану письмову вимогу /а.с. 51/, однак підтвердження отримання листа адресатом Банком не надано, у зв`язку з чим позивач була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що також не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. За таких обставин підстав для вчинення виконавчого напису не було. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За сукуаності наведених обставин, суд приходить до висновку, що виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати /а.с.1, 30/.

Outcome: approved