Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7 058 (сім тисяч п'ятдесят вісім) гривень 90 копійок, понесених позивачем, внаслідок виплати страхового відшкодування потерпілій особі внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25 жовтня 2015 року по вул. Шевченка в с. Кричильськ Сарненського району Рівненської області за участю двох транспортних засобів: 1) «Viper» без н.з., під керуванням [PERSON] 2) автомобіль «Citroen» д.н.з ВК 1438ВМ, власником якого є [PERSON], внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого марки «Citroen» д.н.з ВК 1438ВМ отримав механічні пошкодження, з вини відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Дослідивши документи і матеріали справи, зясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Факт вчинення [PERSON] неправомірних діянь, які спричинили пошкодження транспортного засобу, підтверджується наданою довідкою відділення ДАІ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області №75338289 про дорожньо-транспортну пригоду, постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2015 року, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 гривень. З постанови суду №572/3964/15-п вбачається, що [PERSON] 25 жовтня 2015 року о 20 годині 45 хвилин по вул. Шевченка в с. Кричильськ Сарненського району Рівненської області керував транспортним засобом марки "Viper 200 сс", без номерного знаку, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки "Сітроен берлінго", державний номерний знак [NUMBER], який рухався попереду в попутному напрямку, в результаті ДТП, обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив Правила дорожнього руху України. Вказана постанова №572/3964/15-п від 19 листопада 2015 року, якою встановлені обставини вчинення [PERSON] порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, є у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України обовязковою для висновку про цивільно-правові наслідки дій відповідача з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони відповідачем. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди під час керування мотоциклом марки Viper» без н.з. не була застрахована, Потерпілий звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування 14.12.2015 р. на підставі звіту № 319П з оцінки транспортного засобу, був складений наказ про виплату страхового відшкодування в розмірі 7 058 грн. 90 коп. потерпілій особі. Відповідно до норм ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 7 058 (сім тисяч п'ятдесят вісім) грн. 90 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 6400рв від 15.12.2015 р. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пункту 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону). З огляду на те, що цивільно-правова відповідність відповідача не була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди, то [PERSON] (транспортне) страхове бюро України набуло право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. За таких обставин, відповідно до приписів вищенаведених правових норм, позивач, після виплати застрахованій ним особі, може звернутися з відповідною вимогою до [PERSON] винного в завданні застрахованій позивачем особі збитків. Правила щодо відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу та порядок виплати страхового відшкодування встановлені, зокрема, ст.ст. 29, 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Таким чином, відшкодування шкоди здійснюється у порядку, що встановлений зазначеним Законом. Як вже було зазначено, позивач сплатив для [PERSON] страхове відшкодування та вважає, що до нього перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Статтею 1191 ЦК України визначене право позивача на зворотну вимогу (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Правила щодо регресного позову страховика встановлені ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пп. 38.1.1 п. 38.1 якої страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані сп'яніння під впливом алкоголю, наркотичних, психотоксичних чи інших одурманюючих речовин; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди чи ухилився від проведення в установленому порядку перевірки, констатуючої дію алкогольних напоїв, наркотичних чи інших одурманюючих речовин, чи споживав ці речовини після дорожньо-транспортної пригоди до відповідної констатуючої перевірки; г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Отже, якщо страхувальник або водій, який спричинив ДТП, повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 вищезгаданого Закону, то до страховика, що виплатив страхове відшкодування потерпілій та застрахованій ним особі, переходить право регресного позову до страховика, який застрахував відповідальність особи, що спричинила дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. За таких обставин, доводи позивача про наявність правових підстав про стягнення за регресним позовом страхового відшкодування в розмірі 7 058 (сім тисяч п'ятдесят вісім) грн. 90 коп. обґрунтовані. Відповідно до ст.ст. 79 ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] стягуються на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 1378 гривень, сплаченого судового збору. Таким чином, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved