Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду із названим позовом, яким, з урахуванням уточнень, просив суд витребувати на його користь автомобіль марки Mercedes-Benz S 550, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , скасувати державну реєстрацію права власності автомобіля марки Mercedes-Benz S 550, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] за [PERSON] та зобов`язати Головний Сервісний центр МВС України зареєструвати автомобіль марки Mercedes-Benz S 550, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] за [PERSON] . Крім того, позивач просив стягнути із [PERSON] на його користь спричинену шкоду у розмірі 20 000 грн., з [PERSON] - 10 000 грн., а також судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що 25 серпня 2016 року позивач передав належний йому автомобіль Mercedes-Benz S 550, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ), який був потрібен відповідачу 1 для поїздок по місту Харкову та Харківській області з метою укладання угод про закупівлю сільськогосподарської продукції для того, щоб справляти на ділових партнерів належне враження успішного та надійного партнера, який користується автомобілем представницького класу. Про факт передачі авто сторони склали акт приймання-передачі. При цьому, [PERSON] не мав на меті продаж або інше відчуження на користь відповідача 1 належного йому автомобілю, жодних угод або домовленостей з цього приводу з відповідачем 1 не укладав. Згодом позивачу стало відомо, що відповідач 1 насправді не планував та фактично не здійснював жодних закупівель сільськогосподарської продукції, він користувався переданим автомобілем для власних потреб та не повернув його на вимогу позивача. 02.09.2017р. на сайті оголошень в мережі Інтернет «Авторіа» в розділі про продаж легкових автомобілів позивачем виявлено належний йому автомобіль (рік випуску та номер кузову співпадали), який пропонувався до продажу, в зв`язку з чим звернувся до правоохоронних органів. За зверненням позивача було порушено кримінальне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 1207220500001816 від 12.09.2017р. При проведенні розслідування з відповіді НАІСА ДДАІ встановлено, що автомобіль марки Mercedes-Benz S 550, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] був перереєстрований 03.08.2017 р. на громадянина [PERSON] та в подальшому, 12.08.2017р. перереєстрований на відповідача 2 з державним номерним знаком [NUMBER] . В процесі відчуження належного позивачу автомобілю було використано бланк довіреності НАІ 990745, ніби-то засвідченої приватним нотаріусом Вержиковським О.М., згідно якої позивач видав доручення на продаж автомобілю, який в подальшому було вчинено за договором комісії № 3976/17/000891 від 02.08.2017р. за допомогою спеціалізованого комісіонера TOB «СТО-АВТОСЕРВІС» (м. Рівне). Надалі, вказаний комісіонер здійснив реалізацію переданого на комісію автомобілю за договором купівлі- пролажу № 3976/17/000891 від 02.08.2017 [PERSON] . Згідно витягу з Єдиного реєстру довіреностей від 19.09.2017р. № 34790729 вбачається, що насправді спеціальний бланк НАІ 990745 було використано при посвідчені іншої довіреності, виданої [PERSON] представнику [PERSON] , яку було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Храмовою О.М. Таким чином було встановлено, що назване доручення щодо розпорядження (в тому числі продажу) названого автомобілю є підробленим та недійсним. На даний час розслідування у кримінальному провадженні 1207220500001816 не завершено, жодній особі не оголошено підозру, а зазначений автомобіль перебуває у користуванні відповідача 2 без достатніх для того підстав, оскільки був набутий ним від особи, яка не мала права відчужувати це майно. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Аксьоновою В.В. подано відзив, за яким відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку із наступним. Як стверджує відповідач, передача автомобілю йому була добровільною, про що свідчить акт прийому-передачі від 25.08.2016, в якому зазначено, що сторони претензій один до одного не мають. Форма та склад акту як раз притаманні при укладенні договору купівлі - продажу транспортного засобу, як раз при укладенні договору купівлі - продажу сторони зазначають що претензій одна до одної не мають. Відповідач стверджує, що придбав вказаний автомобіль за власні кошти, про що 25.08.2016р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено в простій письмовій формі Договір купівлі- продажу транспортного засобу, предметом якого був автомобіль MERCEDES-BENZ S550, реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску для належного підтвердження передачі автомобіля та документів на нього було складено акт прийому передачі транспортного засобу, обидва зазначених документа було укладено в одному примірнику та в простій письмовій формі і були передані [PERSON] . З обліку автомобіль не знімали в зв`язку відсутністю в 2016 році коштів на оформлення. З часом, тобто майже через рік [PERSON] маючи право на володіння та розпорядження на власний розсуд розпорядився автомобілем. Зазначено, що відповідач-2, [PERSON] , є добросовісним набувачем, а тому вимоги є необґрунтованими. Висновок автотоварознавчого дослідження відповідач просив визнати недопустимим, оскільки оцінка була проведена не власником об`єкту дослідження, при зверненні до спеціаліста, який має свідоцтво оцінювача, [PERSON] ввів його в оману як щодо власника автомобіля, так і щодо підстав володіння останнім, з зазначенням невідомих [PERSON] відомостей про стан, пробіг та взагалі існування автомобіля MERCEDES-BENZ S550 як колісного транспортного засобу, якому необхідно встановити ринкову вартість. 27.05.2019 адвокатом Мокроусовим Ю.С., який діяв в інтересах відповідача [PERSON] подано новий відзив із заявою про поновлення процесуального строку з підстав укладення 15.05.2019 договору про правову допомогу та ознайомлення адвоката із матеріалами справи. Протокольною ухвалою від 29.05.2019 клопотання нового представника позивача задоволено частково, залучено клопотання, відзив та додаткові пояснення до відзиву та відмовлено у поновленні процесуального строку на подання відзиву, у зв`язку із чим відзив від 27.05.2019 судом не враховується. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, відзив не надавав. Третьою особою подано пояснення, у яких роз`яснено підстави та процедуру скасування реєстрації транспортних засобів. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд при вирішенні справи керувався наступним. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ст. 12чЦПК України). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Статтями 13 та 81 визначено, що сторони є вільними у користуванні процесуальними правами та мають обов`язок доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Підстави звільнення від доказування визначені у ст.82 ЦПК України. До таких підстав відносять, зокрема, визнання обставин сторонами. Судом встановлено, що 26.02.2016 за [PERSON] зареєстровано належний йому автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель S550, номер кузову [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Статтею 329 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону 25 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] складено акт прийому-передачі транспортного засобу, за яким [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв названий автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Проте юридично забезпечена можливість здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження власника належним йому майном не може виходити за рамки, встановлені правовими нормами, що регулюють відносини у сфері власності (абзац другий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.05.2005 № 4-рп/2005 у справі про права акціонерів ЗАТ). Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях ЗУ "Про дорожній рух" та Порядку, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. ЗУ "Про дорожній рух" визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до статті 34 ЗУ "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації. Згідно з пунктом 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Крім того, відповідно до пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Матеріали справи не містять доказів укладення позивачем та [PERSON] договору про відчуження транспортного засобу. Відповідачем не надано доказів зворотного, як і не було проведено реєстрації за останнім протягом 10 діб після укладання Договору з позивачем, як того вимагають вищевказані норми законодавства України. Відсутності державної реєстрації спірного автомобіля не заперечено і представниками відповідача протягом судового розгляду. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у [PERSON] здійснювати відчуження автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель S550, номер кузову [NUMBER] . Матеріали справи містять фото-копію договору комісії № 3976/17/00891, укладеного між ТОВ «СТО-АВТОТОРГСЕРВІС» в якості комісіонера та [PERSON] в якості комітента 02.08.2017 року. Від імені [PERSON] при укладенні договору діяв [PERSON] на підставі довіреності № НАІ990745 від 24.06.2016, посвідченої [PERSON] . На підставі названого договору ТОВ «СТО-АВТОТОРГСЕРВІС» 02.08.2017 було укладено договір купівлі-продажу названого автомобіля громадянину [PERSON] , яким в подальшому, згідно довідки МВС України, автомобіль відчужено на користь [PERSON] . За фактом вибуття належного позивачу автомобіля з його власності, [PERSON] звернувся до правоохоронних органів, 12.09.2017 року порушено кримінальне провадження № 12017220500001816 за фактом вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Згідно з ч.1 ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. 22, 23 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що в разі якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У зв`язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Аналізуючи встановлені факти та їх правове регулювання, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про витребування автомобіля Mercedes-Benz S 550, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] та скасування його державної реєстрації, а також проведення державної реєстрації транспортного засобу за позивачем. Щодо позовних вимог про стягнення із відповідачів спричиненої шкоди, суд керувався наступним. Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню (ст.280 ЦК України). Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками цивільним кодексом визначено: Стаття 1166 Цивільного кодексу України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідачами у судовому засіданні не доведено, що шкода позивачу спричинена не з їх вини. Факт спричинення позивачу шкоди підтверджується викладеними вище обставинами, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь позивача спричиненої шкоди у розмірі 20 000 грн. та із [PERSON] - 10 000 грн. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved