Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

02.07.2016 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вказаним вище позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток б/н від 08.08.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 13 882,25 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідач не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором у зв'язку з чим станом на 22.05.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 26 936,21 грн. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 26 936,21 грн. за кредитним договором № б/н від 08.08.2013 року, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.. 29.08.2016 року заочним рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] було задоволено та стягнуто з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.08.2013 року в розмірі 26 936 грн. 21 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.. 26.06.2017 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з заявою про перегляд заочного рішення, прийнятого по справі за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 12.07.2017 року заочне рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості було скасовано та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. Крім того зазначила, що оригінал кредитного договору № б/н від 08.08.2013 року було втрачено. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вказувала на те, що відповідач не підписував Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток б/н від 08.08.2013 року, на підставі якої банк звернувся з позовом, та не отримував кредитних коштів і поставила під сумнів належність наданих позивачем копій документів, на які посилаються, як на докази обґрунтованості вимог даного позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України, главою 71, параграфом 2, про кредитний договір. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що 08.08.2013 року між ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено Договір № б/н відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 13 882 грн. 25 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з виплатою щомісячного платежу з "01" по "25" число для погашення заборгованості. Позивач стверджує, що у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 22.05.2016 року та відповідно до розрахунку заборгованості за договором відповідач має заборгованість у розмірі 26 936 грн. 21 коп., яка складається з наступного: - 13882,25 грн. - заборгованість за кредитом; - 3,92 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 10550,51 грн. заборгованість за пеню та комісією; - 2499,53 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до приписів норми ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Ухвалою від 25.07.2017 року Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області витребував від ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" оригінали документів, а саме: кредитну справу по кредитному договору; Інструкції про проведення розрахунково-касових операцій банку; Положення про кредитування банку; графік погашення кредиту; дані про методику розрахунків платежів; виписки банку по руху грошових коштів за період з дня укладення договору; виписки банку по нарахуванню та сплаті інших платежів за кредитним договором: комісії, пені за користування кредитом та пені за прострочення сплати процентів, штрафів інших платежів по кредитному договору з первинними документами; розрахунок щомісячних платежів за користування кредитом (алгоритм, формула) інструкція або інші нормативні документи банку; розширений розрахунок заборгованості за кредитним договором. Однак, представник позивача оригіналу Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості б/н від 08.08.2013 року, який є джерелом спірних правовідносин сторін, та інших, витребуваних документів кредитної справи суду не надав. Надав до суду висновок службового розслідування № ZAKL-2017/1-8172490 від 08.09.2017 року про те що, витребувані документи втрачені. Крім того в судовому засіданні представник позивача надала пояснення про те що дійсно оригінал Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості б/н від 08.08.2013 року було втрачено. Відтак, враховуючи заперечення відповідача про те, що він не укладав Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та не підписував Умови надання споживчого кредиту, зважаючи на ненадання позивачем до суду для огляду та для здійснення інших процесуальних дій оригіналів документів, які є належними і допустимими доказами істотних обставин даної справи, суд дійшов висновку про те, що позивач не виконав, передбаченого статтею 60 ЦПК України, процесуального обов'язку із доказування належними і допустимими доказами самого факту виникнення між сторонами кредитних правовідносин. Так, належними і допустимими доказами виникнення у відповідача грошових кредитних зобов'язань перед банком є оригінали підписаної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, а також інші документи кредитної справи з його особистим підписом, які б свідчили про наявність вказаних правовідносин між позивачем та відповідачем. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В п.27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Встановлені під час судового розгляду та наведені вище обставини, відсутність належних та допустимих доказів в обґрунтування отримання відповідачем грошових коштів, їх розмір, нарахованих відсотків та пені, можливе внесення коштів в рахунок погашення заборгованості, переконує суд в тому, що обставини наведені позивачем у позовній заяві не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Також позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором у визначеному позивачем розмірі та відповідність вказаних нарахувань умовам кредитного договору Обґрунтовуючи неподання оригіналів Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості б/н від 08.08.2013 року, позивач посилається на те, що їх було втрачено, а від так суд копію Генеральної угоди до уваги не бере, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України за умови її оспорювання відповідачем на вимогу суду оригінал такого документа позивачем наданий не був. Суд критично ставиться до пояснень представника позивача, що доказом про отримання кредиту відповідачем є фотографія відповідача з кредитною карткою, оскільки при дослідженні зазначеної фотографії в судовому засіданні неможливо було встановити номер картки та її належність відповідачу. Крім цього представник позивача в судовому засіданні підтвердила, що по технічним причинам встановити належність, номер та дату картки на досліджуваній фотографії не можливо. При цьому згідно заперечень відповідача, він раніше часто звертався до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з різних підстав, але зазначену Генеральну угоду з банком не укладав. Суд також критично ставиться до пояснень представника позивача щодо відсутності клопотання відповідача на проведення почеркознавчої експертизи, оскільки оригінали документів позивачем надано не було, а відповідно до положень "Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), а саме п. 1.1. положення - "для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів". Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] вищевказаного договору № б/н від 08.08.2013 року та досягнення сторонами згоди щодо всіх його істотних умов. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не є обґрунтованими, а тому позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, відсутні підстави для стягнення судових витрат, враховуючи, що судом винесено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed