Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

В листопаді 2017 року Моторно(транспортне) страхове бюро України в особі представника звернулось до Ружинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 51000 грн. , а також понесених судових витрат у розмірі 1 600 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 31.03.2015р. в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля "Шкода", д.н.[NUMBER], яким керував відповідач, та автомобіля "Хонда", д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Ухвалою судді Печерського районного суду м.Києва відповідача була визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Проте цивільно-правова відповідальність відповідача при використанні транспортного засобу "Шкода", д.н.АМ 8821 АР за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не була застрахована, а тому він, відповідно до ст.38.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повинен відшкодувати позивачу страхову відшкодування, яке останній сплатив іншому учаснику ДТП, а саме: 51тис.грн. сплачену відповідно до платіжного доручення №3953 від 07.08.2015р. В суд представник позивача подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, відносно заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень чи відзив на позов до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 2 З постанови судді Печерського районного суду м.Києва від 11.06.2015р. вбачається, що 31.03.2015р. о 16 год.55 хв. по вул.Набережне шосе в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Шкода", д.н.[NUMBER], яким керував [PERSON] , та автомобіля "Хонда", д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Вказаною постановою встановлено, що ДТП сталася з вини відповідача, за що він був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.7). Внаслідок вказаної ДТП, пошкоджено автомобіль "Хонда", д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Пошкоджений автомобіль застрахований у ПрАТ «СК «Україна", що підтверджується договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 25.03.2015р. (а.с.11). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження 09.06.2015 року матеріальні збитки, спричинені власнику транспортного засобу "Хонда", д.н. [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складають 71 267 грн.86 коп. (а.с.24). Оскільки відповідач свою цивільну відповідальність перед третіми особами не застрахував, водій застрахованого транспортного засобу звернувся до позивача з заявою про відшкодування йому матеріальної шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою (а.с.10). Згідно платіжного доручення № 3963 від 07.08.2015р. [PERSON]отримав від позивача страхове відшкодування у розмірі 51 000 грн., на підставі наказу № 3953 від 06.08.2015р. (а.с.33, 35). Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Такою особою, у даному випадку, є відповідач. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 року у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). Такий випадок встановлено ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", згідно із якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За цією нормою страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завда ну шкоду. 3 Згідно ст. 38.2.1 (а) Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин суд вважає, що позивачем доведені позовні вимоги та вони підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved