Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У судове засідання позивачк [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що сторони перебували у зареєструваному шлюбі. Від зареєстрованого шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її повному утриманні. З лютого 2013 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За таких обставин, просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини з усіх його доходів щомісяця з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати на правову допомогу понесені позивачем при зверненні до суду з позовом стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, погодившись на розмір аліментів 1/4 частини з усіх його доходів, пояснивши, що з березня 2018 року він працює на ТОВ «ВЕРО-М», тільки почало свою діяльність, у зв'язку із чим він не має великих статків для сплати аліментів у заявленому позивачем розмірі. Крім того, має доньку [PERSON], [INFO] від попереднього шлюбу, якій також добровільно матеріально допомогає, окрім того, на його утриманні є батьки пенсіонери. Вислухавши позивача її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від зареєстрованого шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4), Сторони проживають окремо. Відповідач працює на посаді директором ТОВ „ВЕРО-М", отримуючи регулярний щомісячний дохід. відповідач недостатньо надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на утриманні матері. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, у відповідності з ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2018 рік" - установити у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. В судовому засіданні представник відповідача не заперечував щодо обов'язку відповідача утримувати свою доньку, при цьому пояснивши, що працює ТОВ «ВЕРО-М», отримуючи постійний щомісячний дохід, але не у великому розмірі. Крім того, має доньку [PERSON], [INFO] від попереднього шлюбу, якій також добровільно матеріально допомогає, надавши копію свідоцтва про народження (а.с. 26), окрім того, на його утриманні є батьки пенсіонери. У зв'язку із чим, погоджувався на розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від його доходу. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою малолітню дитину на підставі описаних вище норм права, наявність інформації про його на даний час постійний стабільний щомісячний дохід, склад сім'ї, його стан здоров'я, враховуючи вік та стан здоров'я дитини, задовольнити позов частково і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця на користь позивачки для утримання спільної доньки з 23.03.2018 року - дня подачі позову до суду і до її повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2018 рік" для дітей такого віку (для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень), який не є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що такий встановлений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування або навчання дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України. Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України оскільки суд задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду. В частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про відмову у задоволені вимог у цій частині, оскільки позивачем не надано до матеріалів справи доказів оплати понесених витрат витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial