Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними. Свої вимоги мотивує тим, що 30 вересня 2011 року помер його батько [PERSON], який до дня смерті проживав за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на банківські вклади на рахунках в ПАТ "ІМЕКСБАНК" та ПАТ КБ "ПриватБанк". Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], який в строк передбачений чинним законодавством не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. У зв'язку з цим, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року визначено [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом у шість місяців, після смерті батька [PERSON], померлого 30 вересня 2011 року. Рішення набуло чинності 24 вересня 2014 року. 27 жовтня 2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 29 жовтня 2014 року приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] з огляду на наступне. Так, 29 травня 2012 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області встановлено відсутність у [PERSON] спадкоємців за заповітом та за законом та встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2004 року по 30 вересня 2011 року, тобто по день смерті [PERSON] Тому, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 червня 2012 року, за реєстровим № 639 на ім'я [PERSON], як спадкоємцю четвертої черги, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] [PERSON] отримала зазначене свідоцтво, але не переоформила спадкове майно на своє ім'я, оскільки померла 12 червня 2012 року. Після смерті [PERSON], у зв'язку із звернення її онуки [PERSON] нотаріусом видані на її ім'я, як спадкоємцю за правом представлення, свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] від 21 січня 2013 року, реєстровий № 51 та від 07 лютого 2013 року, реєстровий № 126, до складу якого увійшло не оформлене [PERSON] спадкове майно після смерті [PERSON] Таким чином, позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] вже після видачі нотаріусом свідоцтв про право на спадщину. Отже свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] можуть бути видані на ім'я позивача, як спадкоємця першої черги за законом, лише після визнання недійсними раніше виданих свідоцтв про право на спадщину. Так, на думку позивача, [PERSON] протиправно та безпідставно заволоділа спадковим майном, з приводу чого він звернувся до Нікопольського МВ ГУ МВС України у Дніпропетровській області, де по даному факту відкрито кримінальне провадження №\~12014040340003946. До того ж, 03 червня 2014 року рішенням колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області скасовано рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2012 року, яким встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2004 року по 30 вересня 2011 року, тобто по день смерті [PERSON] та яке було підставою для видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті. Враховуючи наведені обставини, позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги та визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], від 20 червня 2012 року, реєстровий № 639; від 21 січня 2013 року, реєстровий № 51 та від 07 лютого 2013 року, реєстровий № 126. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольни. Не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с.41). Відповідач [PERSON] про день слухання справи повідомлялася та повідомлення були направлені відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак повістки були повернуті суду за закінченням терміну зберігання (а.с.25,31,36,39,42). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1261 ЦК України \~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ст. 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як встановлено судом, позивач [PERSON] доводиться рідним сином [PERSON], померлому 30 вересня 2011 року (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: - строковий банківський вклад фізичної особи у гривні "Чемпіон 25%" (Договір №\~900004549 від 04 березня 2009 року. Строк дії договору 24 місяці, з подальшою пролонгацією) на рахунку № 26352257460019 із залишком в сумі депозиту 181\~000,00 грн. та відсотків за депозитом на поточному рахунку у національній валюті - гривні №\~26203257460016 із залишком станом на січень 2013 року в сумі 37\~273 грн. 14 коп., які знаходяться у Нікопольському відділенні АТ "ІМЕКСБАНК" (а.с.71); - депозитний вклад (Договір SAMDN № 10000005526363 від 31 січня 2006 року) на рахунку № 26352600891100 в поточній сумі депозиту 1\~728 євро 28 центів без урахування відсотків за депозитом та вкладу на пенсійному картковому рахунку № 6762468828089312 від 21 жовтня 2005 року із залишком вкладу в розмірі 4,99 грн., які знаходяться у відділенні "Нікопольська філія" ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.110). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], який в строк передбачений діючим законодавством не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року визначено [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом у шість місяців, після смерті батька [PERSON], померлого 30 вересня 2011 року (а.с.83-85). Рішення набуло чинності 24 вересня 2014 року. 27 жовтня 2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.86). Постановою від 29 жовтня 2014 року приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] з огляду на наступне (а.с.11). 29 травня 2012 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області встановлено відсутність у [PERSON] спадкоємців за заповітом та за законом та встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2004 року по 30 вересня 2011 року, тобто по день смерті [PERSON] (а.с. 101). У зв'язку з цим, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 червня 2012 року, за реєстровим № 639 на ім'я [PERSON], як спадкоємцю четвертої черги, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] [PERSON] отримала зазначене свідоцтво, але не переоформила спадкове майно на своє ім'я, оскільки померла 12 червня 2012 року (а.с.96). Після смерті [PERSON], у зв'язку із звернення її онуки [PERSON] нотаріусом видані на її ім'я, як спадкоємцю за правом представлення, свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] від 21 січня 2013 року, реєстровий № 51 та від 07 лютого 2013 року, реєстровий № 126, до складу якого увійшло не оформлене [PERSON] спадкове майно після смерті [PERSON] Отже позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] вже після видачі нотаріусом свідоцтв про право на спадщину, тому видати на його ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом, як спадкоємцю першої черги, можливо лише за умови визнання недійними раніше виданих свідоцтв на ім'я [PERSON] Згідно\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Рішенням колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року скасовано рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2012 року, яким встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2004 року по 30 вересня 2011 року, тобто по день смерті [PERSON] та на підставі якого, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.9). Абзацом 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що відповідно до\~статті 1301 ЦК\~свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], від спадкування не усувався, відповідач [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення, та приймаючи до уваги той факт, що рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2012 року, яке було підставою для видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом скасовано та набуло чинності, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, видані приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], від 20 червня 2012 року, реєстровий № 639, на ім'я [PERSON]; від 21 січня 2013 року, реєстровий № 51 та від 07 лютого 2013 року, реєстровий № 126, на ім'я [PERSON]

Outcome: approved