Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У липні 2018 року заступник керівника Чортківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування понесених витрат закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В позовній заяві позивач вказав, що згідно вироку Чортківського районного суду від 6 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 12017210190000600 від 26.10.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В результаті зіткнення потерпілий від кримінального правопорушення - пасажир автомобіля "Ореl Vectra" [PERSON], [INFO] р. н., отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: закритої черепно-мозкової травми, що проявилася у струсі головного мозку, рани, саден та синців на обличчі; закритого черезвертлугового перелому лівого стегна з допустимим зміщенням, закритого остеоеопіфізіолізу дистального кінця лівого стегна; закритого перелому кісток нижньої третини правого передпліччя; тупої травми живота, комплекс ушкоджень яких, за відсутності небезпеки для життя в момент заподіяння, та за ознакою тривалого розладу здоров'я, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки для свого повного загоєння, при звичайному перебігу травматичного процесу потребують термін тривалістю понад 3 тижні (більше як 21 день). Порушення водієм [PERSON] вимог п. п. 2.3 (6), 14.2 (в), та 14.6 (г) ПДР України перебуває у прямому причинному зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON], [INFO], житель с. Косів Чортківського району Тернопільської області, знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні з 26.10.2017 по 30.11.2017 року 35-ліжкоднів, і на його лікування було втрачено 16939,30 гривень. Прокурор Чортківської місцевої прокуратури позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Його батько [PERSON] повідомив, що його сина [PERSON], який є відповідачем по вказаній справі, немає зараз в Україні, але йому відомо про наявність вказаного позову до нього та заявлені вимоги він визнає. Після повернення додому [PERSON] відшкодує витрати, понесені на лікування потерпілого. Вислухавши пояснення прокурора Чортківської місцевої прокуратури, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно зі ст. 23 зазначеного Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших лій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В частині 3 статті 56 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Комунальний заклад Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» є закладом охорони здоров'я, який фінансується з обласного бюджету. Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності зазначеного лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту. Департамент фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації з дня направлення обвинувального акта до суду не пред'явив позов до обвинуваченого про відшкодування витрат, які понесені лікувальним закладом на лікування потерпілого. Зазначене призводить до втрат коштів, які мали б поступити до обласного бюджету. На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру" Чортківською місцевою прокуратурою попередньо повідомлено Департамент фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації листом за №52-1485 вих. 18 від 23.06.2018 про представництво інтересів держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації. Обираючи форму захисту представництва, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту. Про це ж йдеться у рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі про представництво інтересів держави в арбітражному судочинстві, яке згідно ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд» є обов'язковим до виконання. Згідно вказаного рішення Конституційного Суду України інтереси держави можуть збігатися, так і не збігатися з інтересами державних органів. Поняття «інтереси держави» є оціночним і у кожному конкретному випадку прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося або має відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту. Згідно вироку Чортківського районного суду від 6 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 12017210190000600 від 26.10.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В ході досудового розслідування встановлено, що 25.10.2017 року біля 20.00 години [PERSON] рухався технічно-справним автомобілем марки "Volkswagen Passat» н. з. [NUMBER] (реєстрація Республіки Польща) автодорогою Бучач-Чортків-Скала-Подільська в напрямку м. Бучач Тернопільської області. В цей час вказаною вище автодорогою в напрямку м. Чортків Тернопільської області рухався технічно-справний автомобіль марки "Ореl Vectra", д. н. з. [NUMBER], яким керував [PERSON], [INFO] р. н., житель с. Косів Чортківського району Тернопільської області. Під час руху вказаною вище автодорогою, [PERSON], у порушення вимог п. п. 2.3(6), 14.2(в), та 14.6(г) Правил дорожнього руху, під час здійснення маневру обгону вантажного автомобіля, що рухався у попутному напрямку, на ділянці 27 кілометру, що має обмежену оглядовість, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки "Ореl Vectra", д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON]. В результаті зіткнення потерпілий від кримінального правопорушення - пасажир автомобіля "Ореl Vectra" [PERSON], [INFO] р. н., отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: закритої черепно-мозкової травми, що проявилася у струсі головного мозку, рани, саден та синців на обличчі; закритого черезвертлугового перелому лівого стегна з допустимим зміщенням, закритого остеоеопіфізіолізу дистального кінця лівого стегна; закритого перелому кісток нижньої третини правого передпліччя; тупої травми живота, комплекс ушкоджень яких, за відсутності небезпеки для життя в момент заподіяння, та за ознакою тривалого розладу здоров'я, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки для свого повного загоєння, при звичайному перебігу травматичного процесу потребують термін тривалістю понад 3 тижні (більше як 21 день). Порушення водієм [PERSON] вимог п. п. 2.3(6), 14.2(в), та 14.6(г) ПДР України перебуває у прямому причинному зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON], [INFO], житель с. Косів Чортківського району Тернопільської області, знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні з 26.10.2017 по 30.11.2017 року 35-ліжкоднів, і на його лікування було втрачено 16939,30 грн., що підтверджується довідкою №40-01/02 від 18.01.2018 року, витрати на проведення лікування за №732-01/02 від 06.12.2018 року, обчислені Тернопільською обласною дитячою клінічною лікарнею. Наведені факти підтверджуються також матеріалами кримінального провадження № 12017210190000600 від 26.10.2017. Згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Таким чином, кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] 16936, 30 грн. підлягають стягненню із [PERSON] на користь Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації. Згідно листа департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації № 03-05-714 від 21.06.2018 департамент не в повній мірі здійснює захист порушених майнових прав та інтересів, а саме ним не здійснено всіх необхідних дій щодо судового захисту порушених прав та інтересів. Враховуючи те, що комунальний заклад Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» фінансується з обласного бюджету, а тому порушення майнових прав зазначеної установи заподіює суттєвої шкоди обласному бюджету, а отже, і державним інтересам, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення у суд з позовом для їх захисту. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved