Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

[PERSON] 11 листопада 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про захист особистого немайнового права, визнання незаконним рішення та зобовязання вчинити певні дії, позовні вимоги доповнювалися і уточнювалися. Позивач у своєму позові, а його представник в ході судового засідання посилаються на те, що згідно довідки № 20 (форма 167/о) за результатами її огляду 24 вересня 2015 р. рішенням Міжрайонної онкологічної МСЕК № 1 [PERSON] закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради [PERSON] не визнана інвалідом. Позивач має онкологічне захворювання, яке за Міжнародною класифікацією хвороб (МКХ-10) має локалізацію "Ендометрій", код С54. Відповідно до виписки (форма 027/6) з медичної картки стаціонарного хворого 65332, яка видана комунальним закладом "Клінічний онкологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради", ЄДРПОУ 02007265, її основний діагноз "Cr corporis uteri st 1-B pTlBN0M0G2". Згідно з випискою (форма 027/о) з медичної картки стаціонарного хворого 5877, яка видана державною установою "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров'я України", ЄДРПОУ 03191673, її основний діагноз "Рак тела матки 1В рТ1вN0M0G2". Згідно з наказом МОЗ України № 554 від 17 вересня 2007 року "Про затвердження протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю "онкологія" був затверджений протокол надання медичної допомоги хворим на рак ендометрію (п.1.33 рак ендометрія), який додається до наказу. Відповідно цього протоколу в таблиці № 2 визначені "Схеми стандартного лікування хворих на рак ендометрію"; відповідно стадії її захворювання Т1вN0M0G2 хворим призначається комбіноване лікування: хірургічне лікування розширена пангістеректомія поєднана променева терапія: післяоперацінйа дистанціна променева терапія на область малого тазу РОД 2,0 ГР, сумарна 40-46 Гр; брахітерапія СОД 35-50 Гр на слизову піхву (MDR). 15 червня 2015 року позивачу було проведено хірургічне лікування "экстирпация матки с придатками" (як зазначено у виписках). Згідно Тимчасового галузевого класифікатора медичних процедур (послуг) та хірургічних операцій, затвердженого наказом МОЗ України № 67 від 14 лютого 2007 року: СL7 10 Екстирпація матки, без придатків, з придатками, з трубами. Згідно з Енциклопедичним словником медичних термінів (М.: Радянська енциклопедія. - 1982-1984 рр.) пангістеректомія - це хірургічна операція: екстирпація матки спільно з придатками. Таким чином, відповідно стадії її захворювання Т1вN0M0G2 позивачу було проведено хірургічне лікування - розширена екстирпація матки спільно з придатками. Відповідно до закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" ст. 7 ч. 14"… вичерпний перелік анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду, затверджуються Кабінетом Міністрів України." Постановою КМУ № 10 від 2 січня 2015 року "Про затвердження переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду" визначено, що "Розширена екстирпація матки з додатками за наявності онкологічних захворювань" відноситься до "Групи інвалідності ІІІ". Відповідно до закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" ст. 7 ч. 13 "Особам, які звертаються для встановлення інвалідності, зумовленою наявністю анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду". Таким чином, на думку позивача, рішення Міжрайонної онкологічної МСЕК №1 про відмову їй у визнанні інвалідом є незаконним. Позивач вважає вище зазначені обставини та дії сторони відповідача, третьої особи і МСЕК 1 у формі прийняття рішення з порушенням порядку і закону незрозумілим органом, висновки якого не відповідають дійсності, незаконними та прийнятими всупереч відповідної постанови Кабінету Міністрів України, через що є численні порушення. Отже, відповідачем допущені порушення не тільки її прав, а і закону. На звернення до відповідача про зясування обставин вказаного, питання вирішене не було, була відмова. Вважає позивач вказане неправомірним, оскільки порушує її права, зобовязання повинно бути законним і справедливим. Просили визнати протиправним рішення вказаного МСЕК щодо незаконного винесення рішення, скасувати вказане рішення і зобовязати їх провести належний заочний огляд на підставі наявних медичних документів, задовольнивши уточнений позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради і представник третьої особи КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, в письмовому звернення на адресу суду позовні вимоги не визнали, не погодилися з викладеними в цьому позові обставинами і заперечували проти задоволення цього позову, просили розглянути справу за їх відсутності. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представників вказаного відповідача та третьої особи відповідно до ст. 223 ЦПК України. Зясувавши думку сторін і третьої особи, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані, представлені та добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом в судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року: "10. Справи про оскарження рішень медико-соціальної експертної комісії, повідомлень медичних установ і актів розслідування нещасних випадків й хронічних професійних захворювань підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується здоров'я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 ЦК), або виникають із трудових правовідносин, а вказана комісія, хоча згідно з пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, перебуває у віданні Міністерства охорони здоров'я України, проте відповідно до встановленого переліку прав і обов'язків (пункти 11 - 14 Положення) не здійснює владних управлінських функцій, а спір не стосується господарської діяльності юридичних осіб." та ст. 110 ЦПК України позов подаю за місцезнаходженням відповідача (довідка з ЄДРПОУ). Згідно довідки № 20 (форма 167/о) за результатами її огляду 24 вересня 2015 року рішенням Міжрайонної онкологічної МСЕК № 1 [PERSON] закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради [PERSON] не визнана інвалідом. Позивач має онкологічне захворювання, яке за Міжнародною класифікацією хвороб (МКХ-10) має локалізацію "Ендометрій", код С54. Відповідно до виписки (форма 027/6) з медичної картки стаціонарного хворого 65332, яка видана комунальним закладом "Клінічний онкологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради", ЄДРПОУ 02007265, її основний діагноз "Cr corporis uteri st 1-B pTlBN0M0G2". Згідно з випискою (форма 027/о) з медичної картки стаціонарного хворого 5877, яка видана державною установою "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров'я України", ЄДРПОУ 03191673, її основний діагноз "Рак тела матки 1В рТ1вN0M0G2". Згідно з наказом МОЗ України № 554 від 17 вересня 2007 року "Про затвердження протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю "онкологія" був затверджений протокол надання медичної допомоги хворим на рак ендометрію (п.1.33 рак ендометрія), який додається до наказу. Відповідно цього протоколу в таблиці № 2 визначені "Схеми стандартного лікування хворих на рак ендометрію"; відповідно стадії її захворювання Т1вN0M0G2 хворим призначається комбіноване лікування: хірургічне лікування розширена пангістеректомія поєднана променева терапія: післяоперацінйа дистанціна променева терапія на область малого тазу РОД 2,0 ГР, сумарна 40-46 Гр; брахітерапія СОД 35-50 Гр на слизову піхву (MDR). 15 червня 2015 року позивачу було проведено хірургічне лікування "экстирпация матки с придатками" (як зазначено у виписках). Згідно Тимчасового галузевого класифікатора медичних процедур (послуг) та хірургічних операцій, затвердженого наказом МОЗ України № 67 від 14 лютого 2007 року: СL7 10 Екстирпація матки, без придатків, з придатками, з трубами. Відповідно стадії захворювання Т1вN0M0G2 позивачу було проведено хірургічне лікування - розширена екстирпація матки спільно з придатками. Відповідно до закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" ст. 7 ч. 14"… вичерпний перелік анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, на думку позивача, рішення Міжрайонної онкологічної МСЕК №1 про відмову їй у визнанні інвалідом є незаконним. Позивач вважає вище зазначені обставини та дії сторони відповідача, третьої особи і МСЕК 1 у формі прийняття рішення з порушенням порядку і закону незрозумілим органом, висновки якого не відповідають дійсності, незаконними та прийнятими всупереч відповідної постанови Кабінету Міністрів України, через що є численні порушення. Отже, відповідачем допущені порушення не тільки її прав, а і закону. На звернення до відповідача про зясування обставин вказаного, питання вирішене не було, була відмова. Вважає позивач вказане неправомірним, оскільки порушує її права, зобовязання повинно бути законним і справедливим. Виник спір, який в добровільному порядку вирішено не було і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом в судовому засіданні дійсно встановлено, що за результатами огляду позивача 24 вересня 2015 року рішенням Міжрайонної онкологічної МСЕК № 1 КЗ "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради [PERSON] не визнана інвалідом. Позивач має онкологічне захворювання, яке за Міжнародною класифікацією хвороб (МКХ-10) має локалізацію "Ендометрій", код С54. Відповідно до виписки (форма 027/6) з медичної картки стаціонарного хворого 65332, яка видана комунальним закладом "Клінічний онкологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради", ЄДРПОУ 02007265, її основний діагноз "Cr corporis uteri st 1-B pTlBN0M0G2". Згідно з випискою (форма 027/о) з медичної картки стаціонарного хворого 5877, яка видана державною установою "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров'я України", ЄДРПОУ 03191673, її основний діагноз "Рак тела матки 1В рТ1вN0M0G2". Згідно з наказом МОЗ України № 554 від 17 вересня 2007 року "Про затвердження протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю "онкологія" був затверджений протокол надання медичної допомоги хворим на рак ендометрію (п.1.33 рак ендометрія), який додається до наказу. Відповідно цього протоколу в таблиці № 2 визначені "Схеми стандартного лікування хворих на рак ендометрію"; відповідно стадії її захворювання Т1вN0M0G2 хворим призначається комбіноване лікування: хірургічне лікування розширена пангістеректомія поєднана променева терапія: післяоперацінйа дистанціна променева терапія на область малого тазу РОД 2,0 ГР, сумарна 40-46 Гр; брахітерапія СОД 35-50 Гр на слизову піхву (MDR). 15 червня 2015 року позивачу було проведено хірургічне лікування "экстирпация матки с придатками" (як зазначено у виписках). Відповідно стадії захворювання Т1вN0M0G2 позивачу було проведено хірургічне лікування - розширена екстирпація матки спільно з придатками. Постановою Кабінету Міністрів України № 10 від 2 січня 2015 року "Про затвердження переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду" визначено, що "Розширена екстирпація матки з додатками за наявності онкологічних захворювань" відноситься до "Групи інвалідності ІІІ". Відповідно до закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" ст. 7 ч. 13 "Особам, які звертаються для встановлення інвалідності, зумовленою наявністю анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду". Відповідно до п. 19 Положення Про медико-соціальну експертизу комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою. Вказані вимоги закону відповідачем та третьою особою виконані не були, рішення відповідача не оформлене належним чином, сама комісія відбувалася за участі членів різних МСЕК і лікарів з різних, а не однієї комісії (хоча не вказано, що це комісійне чи інш. дослідження) і це ніяк не обумовлене та не оговорене, на звернення позивача ніяких розяснень чи належної відповіді по суті звернення не надано. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено, то на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на судовий збір 487 грн. 20 коп.. Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові могли бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що відповідач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які домовленості і зобовязання стосовно відповідача по незаконним (з точки зору відповідача) діям відносно нього, предмета спору, а відповідач цього не довів, твердження відповідача про наявність будь-яких інших зобовязань або неправомірності стосовно нього є припущенням. Не може суд прийняти до уваги не визнання відповідачем позовних вимог в частині їх обгрунтованості, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджуються. При таких обставинах суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та визнати незаконним та скасувати рішення Міжрайонної онкологічної МСЕК № 1 від 24 вересня 2015 року про відмову у визнанні позивача [PERSON] інвалідом, зобовязати КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради з Міжрайонним онкологічним МСЕК № 1 провести в передбаченому законом порядку заочний огляд позивача [PERSON] в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03 грудня 2009 року, на підставі направлення [PERSON] закладу Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11 від 2 вересня 2015 року, а також стягнути з КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради на користь [PERSON] судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.. Таким чином обставини позовних вимог, стосовно яких у позивача є спір, в такому вигляді знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved