Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 418 грн. 56 коп. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.07.2008 року між ТОВ "КБ "Дельта", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 006-28002-050708, згідно якого Банк надав відповідачу кредит на суму 1 511 грн. 38 коп. на придбання певного майна/послуг у розмірі 1 379 грн. 00 коп., строком на 12 місяців, із остаточним терміном повернення та сплати плат не пізніше ніж 04.07.2009 року. Відповідач скористався кредитними ресурсами, але свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 10.02.2014 року утворився борг на суму 1 418 грн. 56 коп., який складається з: 952 грн. 84 коп. - заборгованість за сумою кредиту, 16 грн. 80 коп. - заборгованості по відсоткам; 448 грн. 92 коп. - заборгованість за комісіями. Представник позивача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, подав до суду заяву про розгляд справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою позивача заочне рішення Дослідивши надані докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 05.07.2008 року між ТОВ "КБ "Дельта", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 006-28002-05070, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти на наступні цілі: на придбання певного майна/послуг у розмірі 1 379 грн. 00 коп.; сплату Позичальником страхового платежу ЗАТ «СК «Добробут та захист» у розмірі 132 грн. 38 коп. за договором добровільного страхування життя № 006-28002-050708 від 05 липня 2008 року; на оплату кредитору плати за надання кредиту у розмірі 0, 00 грн., що разом складають суму повну кредиту 1 511 грн. 38 коп. строком на 12 місяців, із остаточним терміном повернення та сплати плат не пізніше ніж 04.07.2009 року. (п. 1.1.-1.2. Кредитного договору). За користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 5, 00 % в рік (згідно п. 2.3. кредитного договору). За обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 3,30 % в місяць (відповідно до п. 2.5. вказаного договору). Судом встановлено, що відповідач отримав кредит, тобто позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Так, відповідач скористався кредитними ресурсами, що підтверджується Рахунком-фактура № ФС-2602 від 05 липня 2008 року, Видатковою накладною № ФС-1795 від 05 липня 2008 року, проте свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Отже, судом встановлено, що підтверджується наданим позивачем розрахунку заборгованості, що станом на 10.02.2014 року утворився борг на суму 1 418 грн. 56 коп., який складається з: 952 грн. 84 коп. - заборгованість за сумою кредиту, 16 грн. 80 коп. - заборгованості по відсоткам; 448 грн. 92 коп. - заборгованість за комісіями. Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує Позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Згідно зі ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Глава 19 ЦК України регулює питання позовної давності, яка є строком у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Правовий висновок щодо застосування строків позовної давності лише за заявою сторони у справі, зроблений і Верховним Судом України від 22.11.2012 року у справі № 6-1-1 цс 12, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковим для всіх суб"єктів владних повноважень та для всіх судів України. Судом також враховується правовий висновок зроблений Верховним Судом України від 20.11.2013 року у справі № 6- 126цс13 щодо застосування норм, зокрема п.7 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" лише в позасудовому порядку повернення споживчого кредиту, а не судового, згідно якого суд з власної ініціативи такі наслідки пропуску строку позовної давності не може застосовувати. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач у жодне із судових засідань не з"явився, заяв про застосування таких строків позовної давності не подавав, а тому такі застосуванню не підлягають як до тіла кредиту, так і до відсотків. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими відповідними та належними доказами у справі, а тому підлягають задоволенню у зазначеному вище обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із відповідача на користь позивача підлягає стягненню - судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved