Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

В квітні 2018 року позивач - [PERSON] , через свого представника звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ПрАТ ?Європейський Страховий Союз?, [PERSON] в якому просила суд стягнути: з відповідача-1 ПрАТ ?Європейський Страховий Союз?, на її користь страхове відшкодування в розмірі 50791,61 грн., з відповідача-2, винуватця ДТП [PERSON] 51233, 22 грн. та понесені судові витрати. Вимоги обґрунтовує тим, що 4 квітня 2017 року в м. Одесі на перехресті рівнозначних доріг вул.Китобійна та кут вул.Ванцетті, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "ГАЗ 32213", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля ?Хонда? державний номерний знак [NUMBER] , що належить позивачці. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень та заподіяно матеріальну шкоду. Винуватцем ДТП за постановою суду визнано водія [PERSON] Вартість завданого матеріального збитку автомобілю ?Хонда? державний номерний знак [NUMBER] , становить 50791,61 грн, а вартість відновлювального ремонту становить 102024,83 грн. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ ?Європейський Страховий Союз?, який не виплатив страхове відшкодування. Вважає, що з урахуванням практики Верховного Суду з винуватця ДТП підлягає до стягнення різниця між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та просив його задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача ПрАТ ?Європейський Страховий Союз? та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися; про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістили; відзив на позов не надіслали, а по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що дійсно позивачці на праві приватної власності належить автомобіль ?Хонда? державний номерний знак [NUMBER] , про що підтверджується копіє свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.39). Під час розгляду справи судом встановлено, що 4 квітня 2017 року в м. Одесі на перехресті рівнозначних доріг вул. Китобійна та кут вул. Ванцетті, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "ГАЗ 32213", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Хонда» державний номерний знак [NUMBER] , що належить позивачці. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам транспортних засобів завдано матеріальних збитків. Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 15 травня 2017 року водія автомобіля "ГАЗ 32213", державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення (а.с.6-7). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов?язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 ?Совтрансавто - Холдинг» проти України?, а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 ?Брумареску проти Румунії? встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Судом встановлено, що згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1555115 від 13 жовтня 2016 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Газ 32213" номерний знак [NUMBER] , була застраховано ПрАТ «Європейський Страховий Союз» (а.с.8-9). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи ( ч.1 ст.22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом (п.3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування"). У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). З наявних у матеріалах справи доказів, вбачається, що 06.06.2017 року позивачка [PERSON] подала до ПрАТ ?Європейський Страховий Союз? заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.9). Відповідно до п 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов?язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Страхова компанія не надала суду доказів, що нею виконані зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/1555115 від 13.10.2016 року укладеного з [PERSON] і таких доказів в ході судового розгляду не здобуто. Не надано і доказів того, що страхова сума, зазначена у полісі ,менша ніж шкода, яка підлягає відшкодуванню страховиком. Таким чином, сторона відповідача ПрАТ "Європейський Страховий Союз" не спростувала доводів позивача про невиплату страхового відшкодування, чим порушила права позивача на виплату страхового відшкодування. Згідно Звіту № 0704/17 від 18 квітня 2017 року з оцінки вартості матеріального збитку автомобіля, вартість матеріального збитку заподіяного позивачці внаслідок ДТП від 04.04.2017 року становить 50791,61 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача ПрАТ "Європейський Страховий Союз?(а.с. 14-23). При цьому, згідно Звіту, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Хонда", номерний знак [NUMBER] становить 102 024, 83 грн., коефіцієнт фізичного зносу - 0,59. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України спричинені особі збитки є втрати, яких вона зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховиком у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Натомість у Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, міститься поняття "втрата товарної вартості транспортного засобу", а поняття "втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу" не використовується. Системний аналіз пункту 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.22, абзацу третього п. 3 ч.1 ст.988, ст.ст.1166, 1187, 1194 ЦК України, п.п. 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, а шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 04 червня 2014 року № 6-49цс14, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини. Згідно Звіту № 0704/17 з оцінки вартості матеріального збитку автомобіля, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки "Хонда" державний номерний знак [NUMBER] , становить 102024,83 грн., коефіцієнт фізичного зносу 0,59. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки підлягає стягненню 51 233, 22 грн. (вартість відновлювального ремонту - 102 024, 83 грн., зменшеня на суму страхового відшкодування - 50 791, 61 грн.), що повністю відповідає положенням Закону та ст.1194 ЦК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved