Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] /далі скаржник/ звернувся до Ємільчинського районного суду Житомирської області з скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби. В обґрунтування скарги вказав, що 13.08.2013 року Ємільчинським районним судом було ухвалено рішення по цивільній справі № 277/816/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. 27.02.2014 року районним судом було видано виконавчі листи про стягнення з [PERSON] на його користь матеріальну та моральну шкоду в розмірі 17328.78 грн. та 229.40 грн. сплаченого ним судового збору. 07.03.2014 року ним було направлено на адресу ВДВС Ємільчинського РУЮ дві заяви про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчими листами, які були отримані відділом ДВС 12.03.2014 року. Скаржник стверджує, що в порушення вимог ч. 1 ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження", ним не було отримано постанов про відкриття виконавчого провадження, які відповідно до ст. 47 вказаного закону надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення, тому 05.08.2014 року на ім'я начальника ВДВС Ємільчинського РУЮ ним було направлено заяву - запит про хід виконавчих проваджень, яка була отримана відділом ДВС 07.08.2014 року. Однак з відділу ДВС Ємільчинського РУЮ протягом півроку після надіслання виконавчих листів з заявами про відкриття виконавчого провадження він не отримав постанов про відкриття виконавчого провадження, як не отримав відповіді на заяву - запит про хід виконання рішення суду та про причини ненадіслання йому копій виконавчих листів. 25.09.2014 року скаржник звернувся з скаргою на бездіяльність посадових осіб, в тому числі начальника та державних виконавців ВДВС Ємільчинського РУЮ до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, на що 24.10.2014 року отримав лист з якого слідує, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем ВДВС Ємільчинського РУЮ було надіслано рекомендованим листом, будь - яких звернень районна державна виконавча служба не отримувала, кошти в сумі 229.40 грн. направлені йому платіжним дорученням № 498 від 26.09.2014 року. Крім того з листа вбачається, що було встановлено місце проживання [PERSON], який став тимчасово проживати за адресою: [ADDRESS], тому виконавче провадження було закінчене, про що винесено відповідну постанову, яку всупереч вимогам закону скаржник не отримав та рекомендовано йому з метою отримання інформації про хід виконавчого провадження чи отримання необхідних процесуальних документів звернутися до Богунського ВДВС Житомирського МУЮ. Скаржник просив суд: визнати дії неправомірними та встановити порушення посадовими особами, в тому числі начальником та державними виконавцями, ВДВС Ємільчинського районного управління юстиції у Житомирській області вимог ст. 11, ч. 5 ст. 20, ст. ст. 25, 30, 31 Закону України "Про виконавче провадження", а саме в частині: неупередженого, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій; не надіслання на його адресу копій постанов про відкриття виконавчих проваджень або про відмову у їх відкритті не пізніше наступного робочого дня з дня їх постановлений рекомендованим листом з повідомленням про вручення; не надіслання відповіді на надіслану ним Заяву-запит про хід виконавчих проваджень; не повідомлення його про закінчення виконавчих проваджень та направлення їх за належністю. Відділ ДВС Ємільчинського РУЮ направив до суду заперечення на скаргу [PERSON] з якого слідує, що 17.03.2014 року до ВДВС Ємільчинського РУЮ надійшли виконавчі листи № 277/816/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 17328.78 грн. та сплаченого судового збору в сумі 229.40 грн. 18.03.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень № 378/2 по ЄДРВП № 42556657 та № 379/2 по ЄДРВП 42556954. 19.03.2014 року сторонам виконавчого провадження надіслано постанови про відкриття для відома та боржнику для виконання разом з викликом (вих. № 941). Відносно неотримання скаржником копії постанов про відкриття виконавчих проваджень згідно виконавчих листів, ВДВС Ємільчинського РУЮ вказує, що постанови про відкриття виконавчого провадження направилися сторонам виконавчого провадження 19.03.2014 року у відповідності до вимог ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження". Боржник [PERSON] 26.03.2014 року на виклик до відділу ДВС Ємільчинського РУЮ не з'явився. Державним виконавцем 26.03.2014р. було направлено запити до реєструючих органів: Новоград-Волинського МРЕВ; державної інспекції сільського господарства; сільської ради с. Усолуси; банківські установи; реєстраційну службу. Відповідно до довідки сільської ради № 163 від 28.04.2014 року боржник зареєстрований в [ADDRESS], в будинку який належить до житлового фонду комунальної власності сільської ради, власного житла не має, не працює. Згідно довідок реєстраційних органів: МРЕВ № 257 від 26.03.2014 року - транспортні засоби за [PERSON] не зареєстровані; а довідка № 01/1030 від 24.03.2014 року вказує, що будівельна та інша самохідна техніка не зареєстрована; рахунки в банках відсутні. На виконання вищевказаних виконавчих листів державним виконавцем одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, однак арешт на майно боржника може бути накладено шляхом проведення опису майна, але майно відсутнє, про що підтверджують довідки з реєстраційних органів. Виїздом по місцю реєстрації 17.04.2014 року, 05.06.2014 року було встановлено, що боржник був відсутнім, про що було складено акти державного виконавця. Виїздом 04.09.2014 року в с. Усолуси по місцю реєстрації боржника державним виконавцем було встановлено, що майна для опису та реалізації не має, боржник переїхав проживати в [ADDRESS], до дружини [PERSON] про що складено акт державного виконавця. Кошти в розмірі 278,74 грн. надійшли на депозитний рахунок відділу, які направив батько боржника. Кошти в сумі 229,40 гри. перераховані стягувачу платіжне доручення № 498 від 26.09.2014 року по виконавчому листу 277/816/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] сплаченого судового збору в розмірі 229,40 грн. (також стягнуто виконавчий збір 22,94 грн. та витрати 26,40 грн.). Крім того зазначено, що протягом серпня 2014 року до відділу ДВС Ємільчинського районного управління юстиції заява - запит не надходила. Про відкриття виконавчого провадження стягувач знав, оскільки до нього звертався в телефонному режимі державний виконавець з метою надання до відділу ДВС рахунку для перерахування коштів, які надійшли на депозитний рахунок. ДВС Ємільчинського РУЮ просила суд відмовити [PERSON] в задоволенні скарги. Скаржник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву та просив скаргу розглянути без його участі за наявними матеріалами, вимоги підтримав. Представник ВДВС Ємільчинського РУЮ в судовому засіданні заперечив задоволенню скарги, просив суд відмовити скаржнику, зіславшись на обставини викладені в запереченні на скаргу та на додані матеріали, відносно розгляду скарги без участі скаржника не заперечив. Боржник [PERSON] в судовому засіданні не заперечив розгляду скарги без участі [PERSON] та показав суду, що з стягувачем раніше перебував у дружніх стосунках, кошти призначені до стягнення рішенням суду на користь [PERSON] намагається повернути, однак у зв'язку з тимчасовими матеріальними трудностями, сплатою аліментів на утримання двох дітей, кредитними зобов'язаннями, хворобою дружини, матеріальним забезпеченням сім'ї створеної з [PERSON] та утриманням ще двох дітей від шлюбу з [PERSON], це фізично неможливо деякий час здійснити, кошти стягувачу обов'язково поверне. Суд, вислухавши представника ВДВС Ємільчинського РУЮ, боржника, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено та підтверджено письмовими доказами доданими до матеріалів справи, що 27.02.2014 року Ємільчинським районним судом Житомирської області видано виконавчі листи по цивільній справі № 277/816/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 17328.78 грн. та сплаченого при подачі позовної заяви до суду судового збору в розмірі 229.40 грн. (а.с. 54). 17.03.2014 року до ВДВС Ємільчинського РУЮ надійшли вищенаведені виконавчі листи з заявами [PERSON] про відкриття виконавчого провадження, що стверджує скаржник про надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення та не заперечує представник ВДВС Ємільчинського РУЮ. Не порушуючи строки передбачені ч. 2 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець Гарбар В.С. 18.03.2014 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 17328.78 грн. (а.с. 53) та постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] сплаченого судового збору в сумі 229.40 грн. На виконання вимог ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", 19.03.2014 року вих. № 941, ВДВС Ємільчинського РУЮ направив на адреси стягувача та боржника постанови про відкриття виконавчого провадження для відома та для виконання (а.с. 49). Відділом ДВС Ємільчинського РУЮ було направлено боржнику вимогу вих. № 956 про виклик до вказаного відділу на 26.03.2014 року (а.с. 43), однак [PERSON] на виклик державного виконавця не з'явився, в строки встановлені постановою про відкриття виконавчого провадження добровільно борг не повернув, тому державний виконавець ВДВС Ємільчинського РУЮ на виконання вимог закону про примусове виконання рішення суду 26.03.2014 року направив листи запит до Новоград - Волинського МРЕВ Житомирської області про наявність зареєстрованих транспортних засобів (а.с. 47), крім того, враховуючи що на виконанні ВДВС Ємільчинського РУЮ знаходилися виконавчі листи про стягнення заборгованості по банку, по сплаті аліментів, попередньо запити були направлені до Державної інспекції сільського господарства про наявність зареєстрованої сільськогосподарської будівельної техніки, належної на праві власності (а.с. 50); в Усолусівську сільську раду, Ємільчинського району Житомирської області; в банківські установи; реєстраційну службу. Відповідно до довідки ЦНППзВАЗ УДАІ УМВС України в Житомирській області, за громадянином [PERSON] транспортні засоби в Новоград - Волинському ВРЕР не зареєстровані (а.с. 37). З довідки Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області слідує, що сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована (а.с. 39). Довідки Усолусівської сільської ради, Ємільчинського району Житомирської області підтверджують, що [PERSON] на території сільської ради власного житла немає, проживає та зареєстрований [ADDRESS], в будинку, що належить до житлового фонду комунальної власності сільської ради, на території сільської ради не працює, на заробітки не виїжджає, не навчається (а.с. 38, 40, 41, 42). Згідно відповіді Державної податкової служби України № 1007530587, платник податків з зазначеним податковим номером за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с. 86). 07.05.2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ДВС Ємільчинського РУЮ було подано заяву про реєстрацію обтяження рухомого майна (а.с. 45). Арешт на майно боржника може бути накладено шляхом проведення опису майна, однак майно відсутнє, що підтверджують вищенаведені довідки з реєструючи органів. 20.03.2014 року, 17.04.2014 року державним виконавцем ВДВС Ємільчинського РУЮ, з метою примусового виконання рішення суду було здійснено виїзди за зареєстрованим місцем проживання боржника, а саме в с. Усолуси, Ємільчинського району Житомирської області. Зі слів батька боржника було встановлено, що [PERSON] за місцем проживання відсутній, не працює, майна не має, сплачує аліменти по двох виконавчих листах, поїхав шукати роботу, що підтверджується актами державного виконавця від 20.03.2014 року, 17.04.2014 року (а.с. 44, 48). 04.09.2014 року державним виконавцем ВДВС Ємільчинського РУЮ, в черговий раз було здійснено виїзд в с. Усолуси, Ємільчинського району Житомирської області, та було встановлено, що [PERSON] змінив місце проживання та проживає в [ADDRESS], у дружини [PERSON] (а.с. 36). Крім того державний виконавець Гарбар В.С. провівши розмову з батьком боржника та домовився про повернення стягувачу сплаченого ним при подачі позовної заяви до суду судового збору та виконавчого збору, що стало наслідком відправленню стягувачу коштів в сумі 229,40 грн., що підтверджує платіжне доручення № 498 від 26.09.2014 року (а.с. 29), а також стягнуто виконавчий збір (а.с. 51). Отже, доводи скаржника про те, що йому не було відомо про відкриття виконавчого провадження, спростовуються відомостями державного виконавця зазначеними в запереченні на скаргу, а саме про телефонну розмову з [PERSON] в ході якої стягувачем було надано банківські реквізити для перерахунку сплаченої суми судового збору, кошти були переведені, що підтверджується вищенаведеним платіжним дорученням в призначенні платежу якого зазначено: "кошти з [PERSON] на користь [PERSON] згідно виконавчого листа № 277 …" (а.с. 29). Під час чергового виїзду в с. Усолуси, Ємільчинського району Житомирської області державним виконавцем було встановлено зміну місця проживання боржника, тому у відповідності до п.10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження про примусове виконання рішення суду по цивільній справі № 277/816/13-ц було закінчено (а.с. 35), та направлено за належністю у відділ ДВС Богунського МУЮ м. Житомир. Постанову про закінчення виконавчого провадження було направлено стягувачу 25.09.2014 року вих. № 2623/02-27, що спростовує доводи скаржника про не направлення йому вказаного документу (а.с. 85). Крім того слід зазначити, що на виконанні у відділі ДВС Ємільчинського РУЮ знаходилися виконавчі листи про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] аліментів на утримання двох дітей в розмірі по ? частці заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 32, 33), провадження по яких було закінчено 24.09.2014 року та направлено за належністю (а.с. 30, 31). Разом з тим, суд бере до уваги доводи боржника про тимчасові матеріальні труднощі, наявність виконавчих листів про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі ? частки заробітку (доходу) [PERSON], але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить половину відрахування із заробітної плати, наявність на утриманні ще двох малолітніх дітей, матеріальне забезпечення сім'ї створеної з [PERSON], триваючу хворобу дружини (а.с. 58, 59). Доводи скаржника на те, що 05.08.2014 року ним на ім'я начальника ВДВС Ємільчинського РУЮ було направлено заяву - запит про хід виконавчих проваджень не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки державний виконавець у запереченні на скаргу зазначив, що заяви запиту від стягувача відділ ДВС Ємільчинського РУЮ не отримував та в підтвердження надав ксерокопію з журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції за 2014 рік (а.с. 87-89). Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в діях посадових осіб ВДВС Ємільчинського РУЮ відсутні порушення ст. 11, ч. 5 ст. 20, ст. ст. 25, 30, 31 Закону України "Про виконавче провадження". Виконавче провадження було відкрите у строки передбачені законом, стягувачу направлено копії постанов про відкриття та закінчення виконавчого провадження, було зроблено запити до реєстраційних органів про наявність майна у боржника та отримано відповіді про його відсутність, винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, перевірено відомості щодо реєстрації в ДПС України, здійснено неодноразові виїзди за місцем проживання боржника в результаті чого додатково встановлено про відсутність майна, відсутність за місцем проживання та про зміну місця проживання, що надало підстави для закінчення виконавчого провадження та направленню його за належністю до відділу ДВС України за встановленим місцем проживання боржника, тому в задоволенні скарги слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦПК України, судові витрати пов'язані з розглядом справи покладаються на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, тому суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення з ВДВС Ємільчинського РУЮ судових витрат.

Outcome: dismissed