Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

09.03.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 11 червня 2013 року, приблизно о 14 годині 15 хвилин на вулиці Велика Арнаутська в м. Одесі з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], сталася дорожно - транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою Саратського районного суду від 22 липня 2013 року. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього закону. У зв'язку із залученням аварійного комісара, відповідно до положень ст. 40 цього Закону, МТСБУ понесло витрати в розмірі 875 гривень. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Сузукі», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] цивільно - правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «СК «Статус», згідно Полісу № АС/3737279, строк дії якого з 14 листопада 2012 року по 13 листопада 2013 року. Відповідно до положень ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, позивач виконав покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно - правову відповідальність та сплатив потерпілому суму регламентної виплати - 14104 гривні 64 копійки. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь завдану ним майнову шкоду в сумі 14104 гривні 64 копійки, витрати за послуги аварійного комісара в сумі 875 гривень та судовий збір в сумі 1378 гривень. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 4). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи через газету "Одеські вісті" від 28 травня 2016 року № 41, до суду не з'явився, не повідомив суд про причину неявки, у зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних у справі доказів ( а.с. 103). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166, ч. 2 ст. 1187, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Постановою Саратського районного суду Одеської області від 22.07.2013 року, яка набула чинності, встановлено, що 11 червня 2013 року, о 14 годині 15 хвилин, [PERSON] на вулиці Великій Арнаутській в м. Одеса, керуючи автомобілем марки "ВАЗ-2105", державний реєстраційний номер «[NUMBER]», який належить на праві власності [PERSON], перед початком руху не пропустив автомобіль марки «Сузукі», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у попутному напрямку, та допустив зіткнення з вказаним автомобілем. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цією ж постановою відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 12). Як вбачається з копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3737279, публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Статус» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування автотранспорту. Застрахованим транспортним засобом за договором виступає автомобіль [NUMBER], строк дії договору з 14.11.2012 року по 13.11.2013 рік (а.с. 13). Стаття 993 ЦК України визначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 38 п. "г" Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховіка у встановлені строки. Відповідно до п/п 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього закону, повідомлення страховика має бути здійснене не пізніше трьох робочих днів після ДТП. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно копій наказів від 20.08.2013 року, від 29.09.2013року, платіжних доручень: № 3285 від 03.10.2013 року; № 1/20959 від 20.08.2013 року; № 2/20959 від 23.09.2013 року, позивач сплатив [PERSON] страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль "Сузукі", державний номер [NUMBER], у розмірі 14979 ривень 64 копійки, а також 875 гривень за послуги аварійних комісарів (а.с. 22, 24, 25,26,27). Судом встановлено, що 11 червня 2013 року, в результаті неправомірних дій відповідача [PERSON] та порушення ним Правил дорожнього руху України було завдано матеріальних збитків [PERSON] Після дорожньо-транспортної пригоди позивач відшкодував потерпілій особі збитки, завдані відповідачем, відповідач добровільно матеріальні збитки не сплатив, не повідомив позивача у встановлений законом строк про настання страхового випадку, тому суд вважає позов підлягає задоволеню у повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати в сумі 14104 (чотирнадцять тисяч сто чотири) гривні 64 копійки та витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 875 (вісімсот сімдесят п'ять) гривень. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1378 гривень (а.с.1). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню матеріальні витрати у загальній сумі 16357 (шістнадцять тисяч триста п'ятдесят сім) гривень 64 копійки.

Outcome: approved