Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до Національного природного парку "Дермансько-Острозький", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство екології та природних ресурсів України, управління держказначейства в Острозькому районі про стягнення заборгованості згідно договору купівлі-продажу приміщень будівлі битовок від 31 жовтня 2012 року звернувся [PERSON] Свою заяву аргументує тим, що 31 жовтня 2012 року між ним, у якості продавця, і Національним природним парком „Дермансько-Острозький", (у якості покупця), було укладено договір купівлі-продажу приміщень будівлі битовок, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 365. Вказує, що відповідно до п. 1 даного договору продавець продав у власність покупцю, а покупець купив приміщення з № 1 по 8 (включно) та з № 10 по № 40 (включно) будівлі битовок, загальною площею 574,7 кв.м., що становить 96/100 частин об'єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Продаж зазначених частин будівлі битовок за погодженням сторін вчинено за ціною 1650000 грн. 00 коп., (п. 6 договору). Приміщення будівлі битовок були передані ним відповідачу 31 жовтня 2012 року, що підтверджується актом приймання-передачі. Посилаючись на ст. 657 ЦК України вказує, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У відповідності до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст. 526, 527 ЦК України). Зазначає, що уклавши договір 31 жовтня 2012 року сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Тоді ж передано майно - виконано зобов'язання. Натомість, відповідач, отримавши придбане майно, понад півтора роки не виконував умови договору щодо сплати вартості придбаного майна. На неодноразові усні попередження про сплату суми боргу, відповідач не реагував, ухилявся від виконання взятих на себе зобов'язань щодо оплати вартості приміщень будівлі битовок. У відповідь на претензію виконати зобов'язання згідно договору купівлі-продажу приміщень будівлі битовок від 31 жовтня 2012 року відповідач надав відповідь, у якій він визнав позовні вимоги, щодо оплати придбаного приміщення, проте зазначив про неможливість здійснення з незалежних від нього причин (у 2012 році - відсутність фінансування з бюджету, у 2013 році - вилучення правоохоронними органами оригіналу договору купівлі-продажу, як речового доказу у кримінальному провадженні, на початку 2014 року - відсутність затвердженого Міністерством екології та природних ресурсів України кошторису та Плану природоохоронних заходів, які погоджуються Міністерством фінансів України.). На повторну претензію відповідач надав відповідь, у якій визнав позовні вимоги, зазначив що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від року № 65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету" кошти на погашення кредиторської заборгованості в 2014 році виділялися після проведення перевірки Державною фінансовою інспекцією. Дана перевірка проводилась в НПП "Дермансько-Острозький" з 19.03.2014 року по 16.05.2014 року, відтак довідка про зміни до плану спеціального фонду бюджету затверджена 22.09.2014 року, що дає можливість зареєструвати відповідачу юридичні зобов'язання в Управлінні державного казначейства в Острозькому районі. Вказує, що відповідач більш як півтора роки не виконує свої зобов'язання, натомість як приміщення передане у власність у день укладення договору, усі зобов'язання він виконав. При продажі нерухомості ним сплачено податок з доходів фізичних осіб у розмірі 5 % від вартості приміщень та державне мито у розмірі 1 % від вартості приміщень. Ці платежі розраховувалися виходячи з ціни 1650000 грн. 00 коп. та складали 82500 грн. та 16500 грн. відповідно, а разом 99000 грн. Вказує, що станом на 01.10.2014 року зобов'язання, взяте відповідачем, не виконане. Рахує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних втрат складає: 99,9 (листопад 2012 року) х 100,2 (грудень 2012 року) х 100,5 (2013 р.) х 112,9 (січень-серпень 2014 року) = 113,577 % 1 650 000,00 грн. х 113,577 % / 100 % - 1 650 000,00 грн. = 224 020,50 грн. Сума трьох відсотків річних складає: 61 день 2012 року + 365 днів 2013 року + 272 днів 2014 року = 698 днів 1 650 000,00 грн. х 3 х 698 днів / 365 днів /100 % = 94 66021 грн. Посилаючись на ч. 4 ст. 611 ЦК України якою передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди, вважає, що крім того йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 16500 грн. Крім того, просив стягнути витрати на правову допомогу адвоката, які складають 5000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в заяві, просив стягнути з Національного природного парку "Дермансько-Острозький" на користь [PERSON] 1650000 грн. основного боргу. Крім того, просив стягнути з Національного природного парку "Дермансько-Острозький" на користь [PERSON] 224020,50 грн. інфляційних втрат, 94660,27 грн. трьох відсотків річних, 16 500 грн. моральної шкоди, 5000 грн. витрат на правову допомогу та 3 654 грн. судового збору за подання позовної заяви. В подальшому позовні вимоги про стягнення з Національного природного парку "Дермансько-Острозький" на користь [PERSON] 1650000 грн. основного боргу у зв'язку з погашенням боргу відповідачем, не підтримав, однак з заявою про залишення зазначених позовних вимог без розгляду не звертався. Представник відповідача позов не визнав, подав суду заперечення на позовну заяву в якій вказував, що дійсно 31.10.2012 року [PERSON], (у якості продавця), і Національним природним парком „Дермансько-Острозький", (у якості покупця), було укладено договір купівлі-продажу приміщень будівлі битовок, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 365. Продаж зазначених частин будівлі битовок за погодженням сторін вчинено за ціною 1650000 грн., (п. 6 договору). Вказали, що заборгованість виникла з незалежних від відповідача обставин. Зазначили, що НПП "Дермансько-Острозький" є державною установою, яка підпорядкована Міністерству екології та природних ресурсів України. НПП "Дермансько-Острозький" фінансується з Державного фонду охорони навколишнього природного середовища, відтак оплата рахунків залежить повністю від надходження коштів з бюджету. Кошти НПП "Дермансько-Острозький" виділяються відповідно до затвердженого Міністерством екології та природних ресурсів України кошторису та Плану природоохоронних заходів, які погоджуються Міністерством фінансів України. У 2012 році через відсутність фінансування дійсно виникла кредиторська заборгованість в сумі 1650000 грн. При цьому договір було укладено наприкінці бюджетного року (31 жовтня 2012 року). Впродовж 2013 року НПП "Дермансько-Острозький" не провів розрахунок з [PERSON] з незалежних від відповідача причин, зокрема через вилучення правовстановлювального документу правоохоронними органами як речового доказу у кримінальному провадженні, які лише у грудні 2013 року повернуті. Зазначили, що відповідно до постанови КМУ від 01.03.2014 року №65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету" кошти на погашення кредиторської заборгованості в 2014 році виділялися після проведення перевірки державною фінансовою інспекцією, яка проводилася з 19.03.2014 року по 16.05.2014 року. В подальшому подали доповнення до заперечення в якому вказували, що станом на 18 листопада 2014 року сума основного боргу (вартість придбаного майна) у розмірі 1650000 грн. - сплачена повністю відповідно до п'яти платіжних доручень від 29 жовтня 2014 року № 6. Розрахунки проведені п'ятьма платежами: 300000,00 грн. - 04.11.2014 року; 300000,00 грн. - 05.11.2014 року; 300000,00 грн. - 06.11.2014 року; 350000,00 грн. - 10.11.2014 року; 400000,00 грн. - 12.11.2014 року. Заборгованість по сплаті вартості придбаного майна виникла з незалежних від відповідача обставин, а відтак нарахування санкцій у вигляді інфляційних втрат (у розмірі 224020,50 грн.) та трьох відсотків річних (у розмірі 94660,27 грн.), моральної шкоди (у розмірі 16500 грн.), а також судових витрат (витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 5000 грн., судового збору у розмірі 3654 грн.) є необґрунтованим. Зазначили, що ухвалою Рівненського міського суду від 05.03.2013 року у справі № 569/3251/13-к задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СУ УМВС України в Рівненській області Михальчук Т.У. про надання тимчасового доступу до документів, які знаходяться в НПП "Дермансько-Острозький", та можливість їх тимчасового вилучення. Цими документами були зазначені: договір купівлі-продажу приміщень будівлі битовок від 31 жовтня 2012 року; акт приймання-передачі приміщень будівлі битовок від 31 жовтня 2012 року. 13.03.2013р. зазначені вище документи були вилучені правоохоронними органами у НПП "Дермансько-Острозький" та долучені як речові докази у кримінальному провадженні № 12013190020000065. 18.11.2013 року Рівненський міський суд виніс ухвалу про повернення для законного володільця НПП "Дермансько-Острозький" оригіналів вилучених документів (договору купівлі-продажу від 31.10.2012 року та акту приймання-передачі приміщення від 31.10.2012 року). Лише у середині грудня 2013 року документи повернені для відповідача відповідно до листа прокуратури Рівненської області від 13.12.2013 року № 04/2/5- 0245-13. Вказали, що протягом майже всього 2013 року НПП "Дермансько-Острозький" був позбавлений можливості законного володіння право встановлювальним документом на придбане приміщення. У зв'язку з відсутністю договору купівлі-продажу приміщень будівлі битовок від 31.10.2012 року та акту приймання-передачі зазначеного майна від 31.10.2012 року НПП "Дермансько-Острозький" не міг зареєструвати бюджетні зобов'язання перед [PERSON] в Управлінні Державного казначейства в Острозькому районі та здійснити розрахунок за придбане майно. Зазначили, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 року № 65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету" кошти на погашення кредиторської заборгованості в 2014 році виділялися після проведення перевірки Державною фінансовою інспекцією. Дана перевірка проводилась в НПП "Дермансько- Острозький" з 19.03.2014 року по 16.05.2014 року. Довідка про зміни до плану спеціального фонду бюджету затверджена 22 вересня 2014 року, що дало можливість відповідачу зареєструвати юридичні зобов'язання в Управлінні Державного казначейства в Острозькому районі. Відтак, сума основного боргу у розмірі 1650000 грн. сплачена, а нарахування санкцій та судових витрат є необґрунтованими через відсутність вини відповідача у несвоєчасному розрахунку з позивачем. Вказали, що НПП "Дермансько-Острозький" є державною установою, що фінансується з державного бюджету. В судовому засіданні представник відповідача підтримала заперечення на позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в них, і зазначила, що позовні вимоги вони не визнають повністю, у їх задоволенні просили відмовити. Третя особа - представник Міністерства екології та природних ресурсів подав заперечення на позовну заяву в якій вказував, що позовні вимоги вони не визнають з наступних підстав. Відповідно до пункту 1.4. Положення про Національний природний парк "Дермансько-Острозький", затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.09.2011 № 273 (далі - Положення) парк підпорядкований Міністерству екології та природних ресурсів України та утримується за рахунок коштів Державного бюджету. 31.10.2012 року між [PERSON] та Національним природним парком "Дермансько-Острозький" укладено договір купівлі-продажу приміщень будівлі битовок, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 365. Відповідно до пункту 1 продавець продав у власність покупцю, а покупець купив приміщення з № 1 по № 8 (включно) та з № 10 по № 40 (включно) будівлі битовок, загальною площею 574,7 кв.м., що становить 96/100 частин об'єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно пункту 6 договору продаж приміщень будівлі битовок за погодженням стороні вчиняється за ціною 1650000 гривень. Відсутність фінансування з Державного бюджету, вилучення правоохоронними органами оригіналу договору купівлі-продажу приміщень будівлі битовок від 31.10.2012 (кримінальне провадження № 12013190020000065) є достатніми та обґрунтованими доказами відсутності вини відповідача у виникненні кредиторської заборгованості, оскільки це позбавило останнього можливості виконати належним чином взяті на себе за договором зобов'язання. Окрім того, відповідач був позбавлений можливості сплатити кошти і у 2014 році, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 № 65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету" кошти на погашення кредиторської заборгованості виділялися після проведення Державною фінансовою інспекцією перевірки (проведена у період 19.03.2014 року по 16.05.2014 року). Вважає, що оплата у листопаді 2014 року Національним природним парком "Дермансько-Острозький" заборгованості за договором купівлі-продажу приміщень будівлі битовок від 31.10.2012 року обумовлена обставинами, які не залежать від відповідача та які повинні бути враховані судом при винесенні рішення у зазначеній справі в частині стягнення інфляційних втрат, 3% річних, моральної шкоди, витрат на правову допомогу та судового збору. Щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних вказує на таке. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При вирішенні спору між сторонами в частині нарахування інфляційних втрат та 3% річних, Мінприроди просить суд врахувати, що Національний природний парк "Дермансько-Острозький" фінансується з державного бюджету і заборгованість виникла не з вини відповідача. Нарахування 3% річних є явно завищеними та не відповідають передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509, ч.ч.1-2 ст.627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементом загального конституційного принципу верховенства права, і на думку відповідача суд має право відмовити позивачу в їх нарахуванні. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як 3% річних та інфляційні нарахування спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання 3 % річних та інфляційні нарахування перетворюються на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків з державного бюджету України. Також нарахування інфляційного збільшення суми боргу з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних та може здійснюватися за умови, якщо умовами договору чітко визначено термін виконання зобов'язань щодо проведення оплати, чого немає в умовах договору. Вказує, що Міністерство екології та природних ресурсів вважає вимоги [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 16500 грн. необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню оскільки, моральною вважається шкода, яка не має економічного змісту і виражається у моральних та фізичних страждання особи, якій завдано шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, у приниженні ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, порушення права власності, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Важає, що з позовної заяви [PERSON] не зрозуміло якої саме моральної шкоди завдано позивачу у зв'язку із наявністю заборгованості згідно договору купівлі-продажу приміщень будівлі битовок від 31.10.2012, в чому полягає ця моральна шкода, відповідно не надано жодних доказів на підтвердження фактів, викладених у позовній заяві. Зазначає, що позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями Національного природного парку "Дермансько-Острозький" та розміром моральної шкоди у сумі 16500 грн. Крім того, вказує, що позивачем не надано та не доведено факту відповідності заявленої до стягнення суми законодавчо встановленому граничному розміру витрат на правову допомогу. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Національного природного парку "Дермансько-Острозький", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство екології та природних ресурсів України про стягнення заборгованості згідно договору купівлі-продажу приміщень будівлі битовок від 31.10.2012 року у повному обсязі. Представник третьої особи - Державної казначейської служби в Острозькому районі Рівненської області подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, третю особу, вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. 31.10.2012 року між [PERSON], (у якості продавця), і Національним природним парком „Дермансько-Острозький", (у якості покупця), було укладено договір купівлі-продажу приміщень будівлі битовок, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 365. Відповідно до пункту 1 продавець продав у власність покупцю, а покупець купив приміщення з № 1 по № 8 (включно) та з № 10 по № 40 (включно) будівлі битовок, загальною площею 574, 7 кв.м., що становить 96/100 частин об'єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно пункту 6 договору продаж зазначених частин будівлі битовок за погодженням сторін вчинено за ціною 1650000 грн., (п. 6 договору). Відповідно до цього ж пункту договору кошти сплачуються покупцем після підписання цього договору відповідно до річного плану закупівель, що здійснюється без проведення процедур закупівель на 2012 рік за рішенням комітету з конкурсних торгів від 16.10.2012 року №13. Згідно протоколу № 13 від 16.10.2012 року засідання комітету з конкурсних торгів НПП „Дермансько-Острозький" щодо внесення змін до річного плану закупівель на 2012 рік, ухвалено: будівлі нежитлові (придбання будівлі для розміщення спеціальної адміністрації національного природного парку „Дермансько-Острозький") виключити з річного плану закупівель на 2012 рік; затвердити Річний план закупівель на придбання будівлі розміщення спеціальної адміністрації парку бз проведення процедури закупівель. (а.с.121) Відповідно реєстру фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 31.10.2012 року №56 Національний природній парк „Дермансько-Острозький" подало фінансове зобов'язання на суму 1650000 грн. до Управління Державної казначейської служби в Острозькому районі 31.10.2012 року. (а.с.103) Відповідно до пункту 1.4. положення про Національний природний парк "Дермансько-Острозький", затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.09.2011 № 273 парк підпорядкований Міністерству екології та природних ресурсів України та утримується за рахунок коштів Державного бюджету. НПП "Дермансько-Острозький" фінансується з Державного фонду охорони навколишнього природного середовища, оплата рахунків залежить повністю від надходження коштів з бюджету. Кошти НПП "Дермансько-Острозький" виділяються відповідно до затвердженого Міністерством екології та природних ресурсів України кошторису та Плану природоохоронних заходів, які погоджуються Міністерством фінансів України. У 2012 році через відсутність фінансування дійсно виникла кредиторська заборгованість в сумі 1650000,00 грн. Впродовж 2013 року управління державного казначейства не здійснювало проплат із незалежних від них причин: у зв'язку з вилученням правоохоронними органами оригіналу вищезазначеного договору купівлі-продажу як речового доказу у кримінальному провадженні № 12013190020000065. У грудні 2013 року документи повернені парку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 року № 65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету" кошти на погашення кредиторської заборгованості в 2014 році виділялися після проведення перевірки Державною фінансовою інспекцією. Дана перевірка проводилась в НПП "Дермансько- Острозький" з 19.03.2014 року по 16.05.2014 року. Довідка про зміни до плану спеціального фонду бюджету затверджена 22 вересня 2014 року, що дало можливість відповідачу повторно зареєструвати юридичні зобов'язання в Управлінні Держказначейства в Острозькому районі. Станом на 18 листопада 2014 року сума основного боргу (вартість придбаного майна) у розмірі 1650000 грн. сплачена повністю відповідно до п'яти платіжних доручень від 29 жовтня 2014 року № 6. Розрахунки проведені п'ятьма платежами: 300000,00 грн. - 04.11.2014 року; 300000,00 грн. - 05.11.2014 року; 300000,00 грн. - 06.11.2014 року; 350000,00 грн. - 10.11.2014 року; 400000,00 грн. - 12.11.2014 року. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу (вартість придбаного майна) у розмірі 1650000 грн. не підлягають до задоволення. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд рахує, що заборгованість по сплаті вартості придбаного майна виникла з незалежних від відповідача обставин, відсутність фінансування з Державного бюджету, вилучення правоохоронними органами оригіналу договору купівлі-продажу приміщень будівлі битовок від 31.10.2012 року (кримінальне провадження № 12013190020000065) є достатніми та обґрунтованими доказами відсутності вини відповідача у виникненні кредиторської заборгованості, оскільки це позбавило останнього можливості виконати належним чином взяті на себе за договором зобов'язання. Крім того, відповідач був позбавлений можливості сплатити кошти і у 2014 році, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 № 65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету" кошти на погашення кредиторської заборгованості виділялися після проведення Державною фінансовою інспекцією перевірки (проведена у період 19.03.2014 року по 16.05.2014 року). Нарахування інфляційного збільшення суми боргу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та може здійснюватися за умови, якщо умовами договору чітко визначено термін виконання зобов'язань щодо проведення оплати, однак п.6 вище зазначеного договору купівлі продажу термін виконання зобов'язань не обумовлений конкретною датою і не дає можливість визначити з якого часу нараховуються інфляційні витрати та 3% річних. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, слід виходити з того, що моральною вважається шкода, яка не має економічного змісту і виражається у моральних та фізичних страждання особи, якій завдано шкоди. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснює, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у: приниженні ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, порушення права власності, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. З позовної заяви [PERSON] не зрозуміло якої саме моральної шкоди йому завдано у зв'язку із наявністю заборгованості згідно договору купівлі-продажу приміщень будівлі битовок від 31.10.2012 року, в чому полягає ця моральна шкода, відповідно не надано жодних доказів на її підтвердження. Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. Наслідки порушення договору покупцем встановлені ст.ст. 625 та 655-665 ЦК України, які не передбачають відшкодування моральної шкоди. Не передбачає таких наслідків порушення договору покупцем і укладений між сторонами договір купівлі-продажу від 31.10.2012 року, відтак, відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди. Стаття 1167 ЦК України регулює правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної шкоди, а тому не поширюється на спірні договірні відносини. Вимоги [PERSON] щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed