Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулись до суду з позовом до ВАТ НАСК «Оранта», [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що 14 травня 2013 року о 15 годині 45 хвилин в на вул. Щорса с. Данилівка Васильківського р-ну Київської обл. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Сітроен", державний номерний знак [NUMBER], який їй належить й під її керуванням, та автомобіля "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який керуючи вказаним автомобілем не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив з автомобілем "Сітроен", державний номерний знак [NUMBER], зіткнення. В наслідок ДТП було завдано майнової шкоди її автомобілю " Сітроен ". Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2013 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу. На час ДТП цивільно-правові відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ НАСК "Оранта" (поліс № АЕ/1277936). З метою визначення розміру збитку, завданого транспортному засобу внаслідок ДТП, за клопотанням [PERSON] призначено проведення судової авто-товарознавчу експертизи. Так, згідно Висновку експерта № 19/15-27 від 16.07.2014 року за результатами проведення авто-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, вартість збитку завданого автомобілю "Сітроен", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, станом на час ДТП - 14 травня 2013 року, та становить 96 091 грн. 40 коп. При цьому, страховиком [PERSON] ВАТ НАСК «Оранта» частково відшкодовано їй вказані збитки в сумі 47 269 грн. 16 коп., при цьому частка несплачених коштів згідно ліміту відповідальності (49 490 грн. 00 коп., за вирахуванням суми франшизи - 510 грн. 00 коп., - 47 269 грн. 16 коп.) становить 2 220 грн. 84 коп., яку просить стягнути з ВАТ НАСК «Оранта». У зв»язку з чим, різниця несплачених збитків (96 091 грн. 40 коп. - 49 490 грн. 00 коп.) складає 46 601 грн. 40 коп., які просить стягнути з [PERSON], як винуватця ДТП, на підставі ст.1194 ЦК України. Окрім того, вважає, що внаслідок вказаних протиправних дій відповідача йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 5 000 грн. 00 коп. та полягає в завданих душевних стражданнях внаслідок пошкодженого майна та погіршення психологічного стану, завдання незручностей в побуті з підстав відсутності автомобіля тощо, які просить стягнути з ВАТ НАСК «Оранта». В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 13 вересня 2013 року (а.с.194), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити: стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» на користь [PERSON] 2 220 грн. 84 коп. - страхового відшкодування, 5 000 грн. - моральної шкоди; з [PERSON] 46 601 грн. 40 коп. - матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав уцілому за неводеденістю, посилаючись на виконання ними зобов»язань по відшкодуванню завданих матеріальних збитків в розмірі 25 000 грн., як відшкодування моральної шкоди згідно розписки, та непогодженням з висновком експертизи з тих підстав, що її проведення було здійснено без його присутності та за відсутності пошкодженого автомобіля на підставі матеріалів цивільної справи. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 14 травня 2013 року о 15 годині 45 хвилин на вул. Щорса в с. Данилівка Васильківського р-ну Київської обл. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Сітроен", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], й під її керуванням, та автомобіля "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який керуючи вказаним автомобілем не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив з автомобілем "Сітроен", державний номерний знак [NUMBER], зіткнення (а.с.11, 12). В наслідок ДТП було завдано майнової шкоди автомобілю "Сітроен". Відповідно до довідки ДАІ про ДТП від 17 липня 2013 року автомобілю "Сітроен" завдані такі технічні пошкодження: задня ліва, бокова ліва, верхня частина (панель даху, кузов) (а.с.13, 31-34). Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2013 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.11). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. На час ДТП цивільно-правові відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ НАСК "Оранта" (поліс № АЕ/1277936) (а.с.13). З метою визначення розміру збитку, завданого транспортному засобу внаслідок ДТП, за клопотанням [PERSON] ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2014 року призначено проведення судової авто-товарознавчу експертизи (а.с.146-147). Так, згідно Висновку експерта № 19/15-27 від 16.07.2014 року за результатами проведення авто-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, вартість збитку завданого автомобілю "Сітроен", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, станом на час ДТП - 14 травня 2013 року, та становить 96 091 грн. 40 коп. (а.с.164-168, 169-182). При цьому, страховиком [PERSON] ВАТ НАСК «Оранта» частково відшкодовано [PERSON] вказані збитки в сумі 47 269 грн. 16 коп. (а.с.46), при цьому частка несплачених коштів згідно ліміту відповідальності (49 490 грн. 00 коп. (за вирахуванням суми франшизи - 510 грн. 00 коп.) - 47 269 грн. 16 коп.), становить 2 220 грн. 84 коп., яка підлягає стягненню з ВАТ НАСК «Оранта». На підставі ст. 1194 ЦК України, для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 46 601 грн. 40 коп. - витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування, як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (96 091 грн. 40 коп. - 49 490 грн. 00 коп.) = 46 601 грн. 40 коп.). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Відтак, різниця несплачених збитків (96 091 грн. 40 коп. - 49 490 грн. 00 коп.) складає 46 601 грн. 40 коп., яка підлягає стягненню з [PERSON], як винуватця ДТП, на підставі ст.1194 ЦК України. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову в частині вимог про відшкодування матеріальних збитків, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від відповідальності, оскільки докази відповідачем на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. В ході розгляду справи відповідач, не спростовуючи вину в дорожньо-транспортній пригоді, не погодився з оцінкою завданих матеріальних збитків з процесуальних підстав - те, що експертизу проведено без його присутності та за відсутності пошкодженого автомобіля на підставі матеріалів цивільної справи, що, на думку суду, не може бути підставою для сумнівів в експертному дослідженні. Так, вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, судом взято за основу Висновок експерта № 19/15-27 від 16.07.2014 року за результатами проведення авто-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України (а.с.164-182), на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Загальним засадам оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджений Мін»юстом, Фондом держмайна, реєстраційний № 1070/8395 від 24.11.2003 року (зі змінами) тощо; має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, відповідно повинен бути покладений в основу рішення про задоволення позовних вимог в цій частині. Статтею 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Суд, вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює у розмірі 5 000 грн. 00 коп., й з урахуванням того, що згідно розписки позивачка отримала від [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 25 000 грн. (а.с.203), вважає такі вимоги є необґрунтованими, заснованими на формальних припущеннях, а тому підлягають відмові у їх задоволенні, виходячи із наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Проте, не всі докази позивача обґрунтовані та доведені. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 4 статті 60 ЦПК України). Ставлячи вимогу про відшкодування моральної шкоди з ВАТ НАСК «Оранта», позивач не обґрунтував належність та допустимість доказів до даних правовідносин та з яких міркувань виходив, визначаючи її розмір, виходячи із формальних міркувань про розмір завданої моральної шкоди, відтак не довів в судовому засіданні рівень душевних страждань, яких він зазнав у зв"язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього самого, членів його сім"ї чи близьких родичів, на які він мав би послатися як на підставу свої доводів. Особа має право, відповідно до ч.1, п.2. ч.2 ст.23 ЦК України, на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди не обґрунтовані, обставини, на які він посилається, не підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами, причинний зв"язок між вказаною моральною шкодою і протиправною діяльністю відповідача судом не встановлені, а тому законні підстави для задоволення такої вимоги відсутні. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги розмір задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити й понесені позивачем судові витрати - судовий збір, який підлягає стягненню з відповідачів згідно частки їх матеріальної відповідальності. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 23, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: partial