Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 18 липня 2011 року в м. Дніпропетровську відповідач, керуючи автомобілем „Mirsubishi", державний номерний знак [NUMBER], порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем „Chevrolet", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який йому належить на праві власності. Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2011 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення. 05 липня 2010 року між ПАТ «СК АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №1569-а/10дп (г), відповідно до умов якого автомобіль „Chevrolet", державний номерний знак [NUMBER] був застрахований від ризику автоаварії. У відповідності до умов даного договору, позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. Виконуючи взяті на себе зобов'язання за договором страхування, позивач виплатив страхове відшкодування страхувальнику у розмірі 85 848 грн. 23 коп. В свою чергу позивач звернувся до ПАТ СК «ГЛОБУС» в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON], ліміт відповідальності за полісом становить 50 000 грн. 00 коп. Загальна сума матеріальних збитків спричинених автомобілю «Chevrolet", державний номерний знак [NUMBER] склала 85 848 грн. 23 коп., враховуючи ліміт поліса 50000,00 грн. (85 848,23-50 000,00 = 35 848,23). Залишкова різниця завданих матеріальних збитків між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою складає 35 848,23 грн. У відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем виплачене [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 35 848,23 грн. Таким чином, до позивача, відповідно до діючого законодавства, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи - відповідача, у розмірі фактичних затрат, пов'язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач просить стягнути з відповідача на їх користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 35 848,23 грн., та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву у якій зазначив що просить розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 липня 2011 року в м. Дніпропетровську відповідач, керуючи автомобілем „Mirsubishi", державний номерний знак [NUMBER], порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем „Chevrolet", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який йому належить на праві власності. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 серпня 2011 року відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення. Дана постанова ніким не оскаржувалася та набрала чинності. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль „Chevrolet", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] та внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної події зазнав механічних пошкоджень, застраховано в Приватному акціонерному товаристві «СК «АХА Страхування», на підставі Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 05 липня 2010 року укладеного з [PERSON] Цивільно-правова відповідальність автомобіля Mirsubishi", державний номерний знак [NUMBER], застрахована в ПАТ СК «Глобус», згідно поліса №АА3074316, ліміт матеріальної шкоди за полісом становить 50 000,00 грн. Загальна сума матеріальних збитків спричинених автомобілю «Chevrolet", державний номерний знак [NUMBER] склала 85 848 грн. 23 коп., враховуючи ліміт поліса 50000,00 грн. (85 848,23-50 000,00 = 35 848,23). Залишкова різниця завданих матеріальних збитків між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою складає 35 848,23 грн. Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінка майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом». Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] на загальну суму 35 848 грн. 23 коп. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст.ст. 1187, 1188 ЦК України та роз'ясненнями наданими в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року (з послідуючими змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 35 848 грн. 23 коп., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст.1187, 1188 ЦК України, мав до відповідача, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 368,49 грн.

Outcome: approved