Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

29.05.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення міської ради, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та державної реєстрації права власності на підставі ст..81, 118 ЗК України, ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому, позивач посилався на те, що 29.04.2004 р. [PERSON] та [PERSON] уклали посвідчений державним нотаріусом Договір дарування житлового будинку, згідно з яким [PERSON] передала, а позивач - прийняв, у власність житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] наданий час [ADDRESS] ).Для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд у 1959 році була надана земельна ділянка площею 1005 кв м., що підтверджується Довідкою-характеристикою, виданою [PERSON] . Міським БТІ Харківської міської ради народних депутатів. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.1 1.2007 року за [PERSON] було визнано право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті його дружини [PERSON] 14.04.2006 року. За договором купівлі-продажу житлового будинку від 09.01.2008 року [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.05.2003 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є. право власності на вказаний житловий будинок перейшло від [PERSON] до [PERSON] Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2009 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2007 року, яким за [PERSON] було визнано право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом, скасовано за нововиявленими обставинами. Рішенням Харківської міської ради «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» від 26.02.2014 року .№ 1477/14 земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,1000 га передано у власність [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] (на даний час [ADDRESS]). . Дане рішення Харківська міська рада приймала на підставі відповідних положень Земельного кодексу України та Порядку надання земельних ділянок у м. Харкові у власність або користування у новій редакції, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 року №4 191/13. Пунктами 6.18 та 6.19 вищезазначеного Порядку встановлено, що громадянин, зацікавлений в отриманні у власність або в оренду земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, звертається до Харківської міської ради, на ім`я міського голови, із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У заяві вказується місце розташування (адреса), цільове призначення та орієнтовний розмір (площа) земельної ділянки. Серед іншого, заявник додає до заяви витяг (оригінал) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстровані права щодо об`єктів, розташованих на земельній ділянці. Таким чином, приймаючи рішення, Харківська міська рада виходила з того, то будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , для обслуговування якого приватизувалася земельна ділянка, перебуває у власності [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2014 року, залишеним без змін Ухвалою Судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 16.08.2014, житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на даний час - [ADDRESS] ) витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] Тим самим встановлено, то будинок з надвірними будівлями не був власністю [PERSON] , а належав [PERSON] на праві власності на підставі Договору дарування житлового будинку від 29.04.2004. Отже, [PERSON] не мав права приватизувати земельну ділянку для обслуговування цього будинку, так як він йому не належав. Відповідно, Харківська міська рада не мала дійсних підстав для прийняття рішення про передачу у власність [PERSON] зазначеної земельної ділянки. [PERSON] , зловживаючи своїми правами набувача житлового будинку з надвірними спорудами, звернувся до Харківської міської ради з метою одержання у власність земельної ділянки після того, як колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ постановила Ухвалу від 05.02.2014 у справі № 6 - 48251 св 13 за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування житлового будинку з надвірними будівлями явно не на користь [PERSON] , якою скасувала рішення суду 1-ї інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і повернула справу на новий розгляд до суду 1-ї інстанції. У подальшому Київський районний суд врахував мотиви і висновки, викладені в Ухвалі ВССУ, і 01.07.2014 р. ухвалив рішення про витребування житлового будинку з надвірними будівлями у [PERSON] на користь [PERSON] . Апеляційний суд Харківської області Ухвалою від 16.08.2014 залишив зазначене рішення без змін Внаслідок прийняття протиправного рішення Харківською міською радою [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0.1000 га і зареєстрував право власності на цю земельну ділянку у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Позивач вважає, що на підставі наведених ним доводів та наданих доказів, державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] підлягає скасуванню, так як проведена на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, то видане внаслідок прийняття протиправного рішення Харківською міською радою. Ухвалою суду від 10.07.2018р. відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче провадження по справі. 08.08.2018 р. відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечував з наступних підстав. Договір дарування квартири від 29.04.2004р. на, який постійно посилається позивач стосується не земельної ділянки, а домоволодіння, яке раніше знаходилось за адресою [ADDRESS] . А земельна ділянка взагалі не була предметом цього договору. На час оформлення вищевказаного договору дарування у гр-ки [PERSON] , яка була власницею будинку не було жодних оформлених документів на право власності, користування або аренди на земельну ділянку по [ADDRESS] . Також такого права не було у жодного власника будинку до мене. Це підтверджується Довідкою про правовий статус земельної ділянки від 23,04.2008 р., виданою Харківською регіональною філією Державного підприємства " Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах. Земельна ділянка за адресою [ADDRESS] на теперішній час [ADDRESS] ) ніколи не була предметом судових спорів та право власності на неї не оспорювалося в жодному суді. Тобто у позивача нема жодного судового рішення на яке він може посилатися для пред`явлення та обгрунтування своїх позовних вимог. Укладання договору дарування на будинок автоматично не надає право власності на земельну ділянку. Таке право надається після відповідного оформлення документів в установленому законом порядку. Після оформлення договору дарування на житловий будинок літ. " А-1" з надвірними будівлями, позивач не вчинив ніяких дій для належного оформлення , як права власності на будинок так і на земельну ділянку. Домоволодіння за адресою [ADDRESS] літ ." А-1" та надвірні будівлі з літерами Б,В,Г,Д, огорожа 1-5 фактично існували до 2012 року,а після того як вони прийшли в непридатний для експлуатації стан були знесені. В зв`язку з чим після отримання відповідної довідки МіськБТІ від 02.08.2014 р. про знищення домоволодіння та згідно норм Цивільного Кодексу України , що право власності на майно припиняється в разі його знищення, оскільки зникає сам об`єкт права власності ( зазначена норма поширюється на всі випадки знищення майна незалежно від причин настання такого результату), відповідачем було погашено його право власності на дане домоволодіння, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.10.2014 р.. У зв`язку з чим наявність у позивача права власності у минулому на знищений об`єкт нерухомого майна не може бути підставою для позивача оспорювати право власності на земельну ділянку на, якій колись знаходився знищений будинок. На час винесення Рішення 31 сесії ХМР 6 скликання від 26.02.2014 р. та надання [PERSON] свідоцтва на право власності на земельну ділянку від 14-04.2014 за вищевказаною адресою, не існувало жодного рішення суду, яке б позбавляло його права власності або надавало таке право позивачу. Рішення Київського районного суду від 1.07.2014 р. на , яке постійно посилається позивач набуло законної сили лише 16.10.2014 р. Але на той час спірного домоволодіння та надвірних забудов вже не існувало ні фактично ні юридично, аним вже були отримані необхідні дозвільні документи для будівництва нового дома. На теперішній час за вищевказаною адресою знаходиться житловий будинок з літерою " Е-2" та гараж з літерою " Ж", які він побудував у відповідності з будівельних норм, стандартів і правил у зв`язку з чим на зазначений житловий будинок йому було видано Свідоцтво на право власності № [NUMBER] від 04.11.2015 р. , тобто після всіх рішень суду на які посилається позивач. Як вбачається з Свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № [NUMBER] від 14.04.2014 земельна ділянка відведена для житлової та громадської забудови і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, тобто мета відведення відповідає здійсненому ним будівництву. 18.09.2018 р. представником відповідача ХМР подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача як посилався на наявність підстав для застосування позовної давності та просив у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Статтею 118 ЗК України передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1191/13 затверджено «Порядок надання земельних ділянок у місті Харкові у власність або користування у новій редакції». Вказаний Порядок був чинним на момент передачі у власність [PERSON] земельної ділянки. Вказаним Порядком було визначено правові підстави для надання земельної ділянки у власність, а також перелік документів, які надають громадяни для вирішення питання щодо передачі їм у власність та/або користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд. Рішенням 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.02.2014 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» [PERSON] передано у власність земельну ділянку яка належить територіальній громаді м. Харкова (кадастровий номер [NUMBER] ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - [ADDRESS] ) та надано в оренду надано в оренду строком до 01.02.2064 року земельну ділянку, яка належить територіальній громаді м.Харкова (кадастровий номер [NUMBER] ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,0021 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - [ADDRESS] . Підставою для прийняття рішення стала технічна документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Представник відповідача звертає увагу суду на те, що межі земельної ділянки погоджені з усіма власниками земельних ділянок, що межують разом із спірної земельною ділянкою. Технічна документація щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин на дату прийняття оскаржуваного рішення було Державне агентство земельних ресурсів України, яке відповідно до пункту 2 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, було правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів. Згідно висновку № 150/1 4від 31.03.2014 (вих. 738/07) Держземагентством проект землеустрою було погоджено. Рішенням 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.02.2014 № 1477/14 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» [PERSON] передано у власність земельну ділянку яка належить територіальній громаді м.Харкова (кадастровий номер [NUMBER] ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - [ADDRESS] ) та надано в оренду надано в оренду строком до 01.02.2064 року земельну ділянку, яка належить територіальній громаді м.Харкова (кадастровий номер [NUMBER] ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,0021 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - [ADDRESS] .. Заходи щодо погодження меж земельної ділянки із сусідами при виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок проводяться виконавцями робіт із землеустрою, та погоджується Держземагенством у м. Харкові Харківської області. У даному випадку розроблення технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та погодження меж земельної ділянки здійснювалося ТОВ «АКР-2008». Оскаржуване рішення Харківської міської ради було прийнято на підставі клопотання [PERSON] та документів, що були додані до зазначеного клопотання, перелік яких визначено вказаного Порядку. Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що відсутні підстави вважати, що при винесені оскаржуваного рішення були порушенні вимоги чинного законодавства. Оскаржуване рішення Харківської міської ради прийнято відповідно до Земельного кодексу України, визначених Порядком документів та за встановленою ним процедурою. До позовної заяви позивачем було надано копії рішень судів щодо визнання права власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , однак позивачем не надано жодних документів, що підтверджують його право власності або користування земельною ділянкою за вказаною адресою, зареєстрованих відповідно до вимог чинного законодавства. Водночас жодних рішень щодо надання позивачеві у власність або користування земельної ділянки по [ADDRESS] Харківською міською радою не приймалось, а отже позивач не є ані власником, ані користувачем земельної ділянки. У позовній заяві позивач наполягає на тому, що у нього є усі права «на ту частину земельної ділянки, яка була відчужені у нього завдяки протиправним діям відповідача». 18.09.2018 р. представником позивача подано відповідь на відзив [PERSON] 23.10.2018 р. представником позивача подано відповідь на відзив ХМР. В ході підготовчого судового розгляду позивач заявляв відводи судді Чередник В.Є., які розглянуті та у задоволенні заяв відмовлено. Ухвалою суду від 28.05.2019 закрито підготовче судове провадження та справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, позивач в судове засідання повторно не з`явився, сповіщався про час та місце судового розгляду за вказаною ним в заяві адресою, представник відповідача ХМР Берро І.А. та відповідач [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає сповіщення позивача про судові засідання за адресою, яку він вказав у своїй заяві від 08.02.2019 р., належним повідомленням позивача про розгляд його позовної заяви та вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вислухавши позивача його представника та представника відповідача, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні та уточнені позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Статтею 118 ЗК України передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1191/13 затверджено «Порядок надання земельних ділянок у місті Харкові у власність або користування у новій редакції». Вказаний Порядок був чинним на момент передачі у власність [PERSON] земельної ділянки. Вказаним Порядком було визначено правові підстави для надання земельної ділянки у власність, а також перелік документів, які надають громадяни для вирішення питання щодо передачі їм у власність та/або користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд. Так, згідно ст. 118 ЗК України та Порядком громадяни, зацікавлені в отриманні у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) звертається до Харківської міської ради, на ім`я міського голови, з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. Рішенням 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.02.2014 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» [PERSON] передано у власність земельну ділянку яка належить територіальній громаді м. Харкова (кадастровий номер [NUMBER] ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - [ADDRESS] ) та надано в оренду надано в оренду строком до 01.02.2064 року земельну ділянку, яка належить територіальній громаді м.Харкова (кадастровий номер [NUMBER] ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,0021 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - [ADDRESS] . Підставою для прийняття рішення стала технічна документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Представник відповідача звертає увагу суду на те, що межі земельної ділянки погоджені з усіма власниками земельних ділянок, що межують разом із спірної земельною ділянкою. Технічна документація щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Відповідно до ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і затверджується замовником технічної документації. Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин на дату прийняття оскаржуваного рішення було Державне агентство земельних ресурсів України, яке відповідно до пункту 2 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, було правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів. Згідно висновку № 150/1 4від 31.03.2014 (вих. 738/07) Держземагентством проект землеустрою було погоджено. Рішенням 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.02.2014 № 1477/14 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» [PERSON] передано у власність земельну ділянку яка належить територіальній громаді м.Харкова (кадастровий номер [NUMBER] ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - [ADDRESS] ) та надано в оренду надано в оренду строком до 01.02.2064 року земельну ділянку, яка належить територіальній громаді м.Харкова (кадастровий номер [NUMBER] ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,0021 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - [ADDRESS] .. Заходи щодо погодження меж земельної ділянки із сусідами при виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок проводяться виконавцями робіт із землеустрою, та погоджується Держземагенством у м. Харкові Харківської області. У даному випадку розроблення технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та погодження меж земельної ділянки здійснювалося ТОВ «АКР-2008». Оскаржуване рішення Харківської міської ради було прийнято на підставі клопотання [PERSON] та документів, що були додані до зазначеного клопотання, перелік яких визначено вказаного Порядку. На підставі наведеного, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що при винесені оскаржуваного рішення були порушенні вимоги чинного законодавства. Оскаржуване рішення Харківської міської ради прийнято відповідно до Земельного кодексу України, визначених Порядком документів та за встановленою ним процедурою. До позовної заяви позивачем було надано копії рішень судів щодо визнання права власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , однак позивачем не надано жодних документів, що підтверджують його право власності або користування земельною ділянкою за вказаною адресою, зареєстрованих відповідно до вимог чинного законодавства. Позивачем не надано суду та представником відповідача ХМР підтверджено, що рішень щодо надання позивачеві у власність або користування земельної ділянки по [ADDRESS] Харківською міською радою не приймалось, а отже позивач не є ані власником, ані користувачем земельної ділянки. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, суд вважає, що Харківською міською радою що при винесені оскаржуваного рішення не були порушенні вимоги чинного законодавства, оскаржуване рішення Харківської міської ради прийнято відповідно до Земельного кодексу України, визначених Порядком документів та за встановленою ним процедурою, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed