Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-15 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль. Обгрунтовано позов тим, що відповідно до договору купівлі-продажу № 1 від 04.12.2002, укладеного у письмовій формі, позивач придбав у АПК «Дроздовицький» автомобіль ЗИЛ-ММЗ 4502, 1991 року випуску. Транспортний засіб потребував ремонту, тож тривалий час позивачем не використовувався. Для реєстрації автомобіля за покупцем попередній власник мав обов`язок зняти його з реєстрації, який ним своєчасно не був виконаний. І лише в 2007 році вказаний транспортний засіб був знятий з реєстрації з АПК «Дроздовицький», видані транзитні номери та тимчасове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке знаходиться у позивача. Тоді ж, у 2007 році на вимогу МРЕВ ДАІ додатково до договору купівлі продажу від 04.12.2002 на Українській товарній біржі був укладений біржовий договір (угода) купівлі-продажу транспортного засобу № 728225 від 28.09.2007. На даний час у позивача виникла необхідність продати вказаний автомобіль, проте реалізація цього права можлива лише за умови реєстрації транспортного засобу в порядку, передбаченому законодавством. 21.08.2020 [PERSON] звернувся до Територіального сервісного центру № 7441 із заявою про реєстрацію належного йому автомобіля ЗИЛ-ММЗ 4502, 1991 року випуску, проте йому було відмовлено, у зв`язку із тим, що наданий позивачем біржовий договір (угода) купівлі-продажу транспортного засобу № 728225 від 28.09.2007 був укладений після дати внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення АПК «Дроздовицький» як юридичної особи 28.07.2005. Позивач як на підставу позову, посилається на ст.392 ЦК України, зазначивши, що відповідно до ст. 128 ЦК УРСР (законодавство, яке діяло на момент укладення договору) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Оскільки транспортний засіб передано позивачу у день сплати коштів за нього на підставі договору купівлі - продажу, але право власності не визнається відповідачем, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві вказано, що позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 04 грудня 2002 року на підставі договору купівлі-продажу № 1, укладеного в простій письмовій формі, [PERSON] придбав у АПК «Дроздовицький» автомобіль ЗИЛ-ММЗ 4502, 1991 року випуску (а.с. 11). Позивач оплатив вартість автомобіля, що підтверджується копією платіжного доручення № 81 від 04.12.2002, та за накладною № 609 від 05.12.2002, згідно якої АПК «Дроздовицький» передав [PERSON] вказаний автомобіль (а.с. 12, 13). Як пояснив позивач, автомобіль потребував ремонту, тож тривалий час ним не використовувався за призначенням. Відповідно до копії облікової картки транспортного засобу, автомобіль ЗИЛ-ММЗ 4502, 1991 року випуску, № шасі [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , знято з обліку 27.09.2007 для реалізації в межах України, видані транзитні номери 25АА 7904 та видане тимчасове свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] (а.с. 15). Такі дії були вчинені продавцем вже після укладеного 04.12.2002 договору купівлі продажу автомобіля, що зроблено з порушенням п.8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388. Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР (законодавство, яке діяло на момент укладення договору №1 від 04.12.2002) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Згідно накладної №609 від 05.12.2002 [PERSON] передано автомобіль ЗИЛ-ММЗ 4502, 1991 року випуску після повної сплати коштів за нього (а.с.12) Також у позивача є в наявності та пред`явлено суду для огляду тимчасове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ЗИЛ-ММЗ 4502, 1991 року випуску, який був зареєстрований за АПК «Дроздовицький» та знятий з обліку. Перед зняттям з обліку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 та наказу МВС України №682 від 30.08.1999 Науково дослідним експертно криміналістичним центром при УМВС України в Чернігівській області проведено дослідження з експертного визначення об`єму двигуна автомобіля ЗИЛ-ММЗ 4502, 1991 року випуску (а.с.17) За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, АПК «Дроздовицький» припинив свою діяльність як юридична особа - 28.07.2005 (а.с.18-19) Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту даної правової норми, право на звернення до суду з позовом про захист речових прав на майно встановлюється за позивачем, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, та створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно. Тобто у позивача є право власності на певне майно, і має місце факт оспорювання належного позивачу права. Частиною першою\~статті 317 ЦК України\~визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною першою\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень\~Цивільного кодексу\~з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях\~ЗУ "Про дорожній рух"\~та Порядку, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР (законодавство, яке діяло на момент укладення договору №1 від 04.12.2002) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Позивачем не надано доказів на підтвердження здійснення державної реєстрації транспортного засобу ЗИЛ-ММЗ 4502, 1991 року випуску за останнім протягом 10 діб після укладання Договору з АПК «Дроздовицький», як того вимагає п.7 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388. Із оригіналу тимчасового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЗИЛ-ММЗ 4502, 1991 року вбачається, що автомобіль належав АПК «Дроздовицький» та був знятий з обліку для реалізації (а.с.15) Закон України "Про дорожній рух"\~визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до\~статті 34 ЗУ "Про дорожній рух"\~державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації. Згідно з пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Відповідно до пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Отже, приписами\~статті 34 ЗУ "Про дорожній рух"\~та Порядку регулюються та встановлюються обов`язки продавців та покупців транспортних засобів, зокрема, щодо зняття з реєстраційного обліку, реєстрації транспортного засобу, тощо. Однак, реєстрація транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах не пов`язується із набуттям особою права власності на нього. В свою чергу, нездійснення означеної реєстрації тягне за собою наслідки у вигляді, крім іншого, заборони користування незареєстрованим транспортним засобом, проте не є підставою для оспорювання права власності. При цьому, в розумінні\~діючої на час укладення договору ст. 128 ЦК УРСР, позивач набув право власності на спірний об`єкт з такої передбаченої законом підстави як укладення договору купівлі-продажу автомобіля, а документами, що підтверджують правомірність придбання позивачем транспортного засобу є оформлений в установленому порядку Договір купівлі-продажу автомобіля, рахунок про сплату коштів та накладна про передачу автомобіля покупцю. За таких\~обставин,\~суд знаходить\~підстави для\~задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved