Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, яким просив стягнути з відповідачів на його користь в рівних частинах по 63492,85 грн. понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування потерпілій у ДТП стороні. Позов мотивує тим, що 12.01.2018 о 19.15 - 19.18 год. на вул. Пасічній, 127 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мало місце зіткнення між автомобілями під керуванням водія [PERSON] (автомобіль марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] ), потерпілого у ДТП, та відповідача [PERSON] (автомобіль марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] ), працівника відповідача ТзОВ «Міра і К» [PERSON] (автомобіль марки «БАЗ», д.н.з. [NUMBER] ), внаслідок дій яких автомобіль марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , зазнав технічних пошкоджень. Згідно договору страхування наземного транспорту № 233/17-Т/ЛВС позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] . На підставі постанов Личаківського районного суду м. Львова від 20.03.2018 та Сихівського районного суду м. Львова від 02.02.2018 встановлена винність відповідно водіїв [PERSON] та [PERSON] , який на момент ДТП виконував службові обов`язки працівника відповідача ТзОВ «Міра і К», у вказаній ДТП. Згідно з даними висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 12/18 від 24.01.2018, який підтверджує розмір заподіяної пошкодженням автомобіля марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , майнової шкоди, вартість його відновлювального ремонту становить 354549,41 грн. Згідно рахунків № 002526 від 07.02.2018 та № АР00030294 від 22.01.2018 СПД ФО [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , склала 326985,70 грн., яка була виплачена на користь страхувальника згідно платіжних доручень від 13.02.2018. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «БАЗ», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрAT «СК «Княжа» (поліс № АК/2670666), а водія «Renault», д.н.з. [NUMBER] , - в ПрАТ «СК «ПЗУ» (поліс № АК/9792114), ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначених товариств. 16.04.2018 та 22.05.2018 ПрАТ «СК «Княжа» та ПрАТ «СК «ПЗУ» здійснили оплату страхового відшкодування в розмірі по 100000 грн. кожна в межах ліміту відповідальності, передбаченого полісами. Невідшкодованою залишилась частина страхового відшкодування в розмірі 126985,70 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Враховуючи, що ДТП сталося з вини двох водіїв, сума збитку, яка має бути компенсована кожним із винуватців, складає 50 % від невідшкодованої частини збитку, тобто по 63492,85 грн., які просив стягнути з кожного із відповідачів. У відповіді на відзив позивач навів аналогічні доводи. У відзиві на позов від 10.04.2019 відповідач [PERSON] проти позову заперечив, зазначивши, що в результаті ДТП за його участю та автомобіля "BMW", д.н.з. [NUMBER] , останній отримав незначні пошкодження правої бокової частини заднього бампера. Натомість внаслідок ДТП за участю автомобіля "BMW", д.н.з. [NUMBER] , та транспортного зсобу «БАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія ТзОВ «Міра і К» [PERSON] автомобіль «BMW», д.н.з. [NUMBER] , отримав значні пошкодження задньої та передньої частин. Таким чином, відшкодування шкоди, заподіяної автомобілю "BMW", д.н.з. [NUMBER] , не може здійснюватися відповідачами у рівних частках, так як діями останніх спричинено різну за обсягами майнову шкоду. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник після поновлення провадження у справі до суду повторно не з`явилися із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись за місцем реєстрації проживання відповідача, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представили. При цьому подали до суду відзив на позовну заяву у формі письмових пояснень з письмовими доказами. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача ТзОВ «Міра і К» у судове засідання з розгляду даної справи жодного разу не з`явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представив. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Позовна заява надійшла до суду 04.02.2019. Ухвалою суду від 28.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем [PERSON] відзив на позов у формі письмових пояснень подано 10.04.2019. Представником позивача відповідь на відзив подано 07.05.2019. Ухвалою суду від 06.08.2019 для визначення обсягу майнової відповідальності кожного із відповідачів у справі було призначено комплексну судову транспортно-трасологічну та автотоварознавчу експертизу. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26.11.2020 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги представника відповідача ТзОВ «Міра і К» на зазначену ухвалу суду. Листом Львівського НДІ судових експертиз від 29.04.2020 ухвала суду від 06.08.2019 про призначення комплексної судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертиз залишена без виконання у зв`язку з не проведенням її оплати відповідачем [PERSON] та ненаданням експерту запитуваних у клопотанні доказів. Всі наявні у справі докази були надані сторонами або витребувані за їх клопотанням судом. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з постанов Личаківського районного суду м. Львова від 20.03.2018 у справі 463/373/18, Сихівського районного суду м. Львова від 02.02.2018 у справі № 464/373/18 та матеріалів зазначених справ, витребуваних судом, відповідач [PERSON] 12 січня 2018 року о 19:15 год. на вул. Пасічній,127 в м. Львові, керуючи автомобілем «Рено», д.н.з [NUMBER] , не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем BMW, д.н.з [NUMBER] , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів. Своїми діям порушив п.2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. [PERSON] , працюючи водієм відповідача ТзОВ «Міра і К», 12.01.2018 року близько 19.18 год. у м. Львові на вул. Пасічна, 127, керуючи транспортним засобом марки «БАЗ А 079.14», р.н. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом, який був учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась попереду, а саме транспортним засобом марки «BMW 320 D»,р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок зіткнення транспортний засіб отримав інерційний рух та здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «RENAULT SANDERO», [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок обох ДТП з невеликою різницею у часі автомобіль марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , зазнав пошкоджень, винними у настанні ДТП визнано відповідача [PERSON] та водія ТзОВ «Міра і К» [PERSON] під час виконання ним трудових обов`язків. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Як встановлено судом, що підтверджується відповідними письмовими доказами, що згідно договору страхування наземного транспорту № 233/17-Т/ЛВС позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] . Згідно з даними висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 12/18 від 24.01.2018, який підтверджує розмір заподіяної пошкодженням автомобіля марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , майнової шкоди, вартість його відновлювального ремонту становить 354549,41 грн. Згідно рахунків № 002526 від 07.02.2018 та № АР00030294 від 22.01.2018 СПД ФО [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , склала 326985,70 грн., яка була виплачена в користь страхувальника згідно платіжних доручень від 13.02.2018. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «БАЗ», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрAT «СК «Княжа» (поліс № АК/2670666), а водія «Renault», д.н.з. [NUMBER] , - в ПрАТ «СК «ПЗУ» (поліс № АК/9792114), 16.04.2018 та 22.05.2018 ПрАТ «СК «Княжа» та ПрАТ «СК «ПЗУ» здійснили на користь позивача оплату страхового відшкодування в розмірі по 100000 грн. кожна в межах ліміту відповідальності, передбаченого полісами. Невідшкодованою залишилась частина страхового відшкодування в розмірі 126985,70 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Враховуючи, що у цій справі майнову шкоду автомобілю марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , було заподіяно взаємопов`язаними, сукупними діями двох осіб, й розмір зазначеної шкоди є неподільним, така має бути компенсована кожним із винуватців в розмірі, що складає 50 % від невідшкодованої частини збитку, тобто по 63492,85 грн., яку слід стягнути з кожного з відповідачів. Доводи відповідача [PERSON] щодо наявності правових підстав для відступу від рівності часток заподіювачів шкоди не знайшли свого підтвердження за результатами судового розгляду та не є доведеними. За клопотанням останнього у справі було призначено комплексну судову транспортно-трасологічну та автотоварознавчу експертизу, яку не було проведено у зв`язку з не здійсненням її оплати відповідачем [PERSON] та ненаданням експерту запитуваних у клопотанні доказів (або шляхом подання до суду клопотання про проведення судової експертизи на підставі письмових доказів без представлення для огляду експерта транспортних засобів). Таким чином, позов підлягає задоволенню, сплачений судовий збір слід розділити в рівних частинах між відповідачами.

Outcome: approved