Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди., в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки у розмірі 138502, 00 грн, моральну шкоду у розмірі 5000, 00 грн та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 06.12.2017 року о 08 год. 50 хв., на а/д Київ-Одеса км 180+300 м. відповідач, керуючи транспортним засобом автомобілем "OpelCorsa", державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль "HondaAccord" державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є позивач, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим відповідач порушив п. 2.3 Б); 12.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 21.12.2017 року [PERSON] був визнаний винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили: 08.01.2018 року. Діями відповідача позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 124 609,62 гривень, що підтверджується висновком спеціаліста № ED-2511-2-979.18 від 02.05.2018 року автотоварознавчого дослідження з визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля "Honda Accord" державний номерний знак [NUMBER] . Також позивачем було сплачено вартість проведення відповідного експертного дослідження 3 000,00 грн., що підтверджується Договором від 21.03.2018 року, укладеному з ТОВ "Судова незалежна експертиза". Згідно рахунку-фактури №АдСЧТ03733 від 20.01.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda Accord», державний номер [NUMBER] фактично склав 130502,00 грн. Позивачем вказано, що діями відповідача заподіяно і моральну шкоду, яку позивач оцінив в розмірі 5 000,00 грн. Ухвалою суду від 06.09.2019 року провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. 26.03.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті при заочному розгляді справи. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте від представника [PERSON] адвоката Левіт В.С. надійшла заява (вхід.№ЕП- 6392 від 05.05.2020 року) про розгляд справи за їх відсутності (а.с.114). Відповідач в судове засіданні не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, жодних клопотань до суду не заявляв та відзиву не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.12.2017 року о 08 год. 50 хв., на а/д Київ-Одеса км 180+300 м. відповідач, керуючи транспортним засобом автомобілем "OpelCorsa", державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль "HondaAccord" державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є позивач, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим відповідач порушив п. 2.3 Б); 12.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2017 року [PERSON] був визнаний винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 08.01.2018 року (а.с. 104). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] належить легковий автомобіль марки "Honda Accord" державний номерний знак [NUMBER] (а.с.21). Діями відповідача позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 124609,62 гривень, що підтверджується висновком спеціаліста Судової незалежної експертизи України № ED-2511-2-979.18 від 02.05.2018 року автотоварознавчого дослідження з визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля "Honda Accord" державний номерний знак [NUMBER] (а.с.7-20). Згідно рахунку-фактури №АдСЧТ03733 від 20.01.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda Accord», державний номер [NUMBER] фактично склав 130502,00 грн. (а.с. 65 зв. - 66). Також позивачем сплачена вартість проведення відповідного експертного дослідження 3 000,00 грн., що підтверджується Договором №ED-2511-2-979.18 від 21.03.2018 року, укладеному між адвокатом Левіт В.С. та ТОВ "Судова незалежна експертиза" (а.с.38-39), рахунком №ED-2511-2-979.18 від 21.03.2018 року (а.с. 41) та квитанцією про оплату проведеного дослідження №ПН3575 від 22.03.2018 року (а.с.37). Сума матеріального збитку, заподіяного потерпілій особі, повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як звіт про оцінку майна (акт оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395). Позивачем по справі наданий висновок спеціаліста Судової незалежної експертизи України № ED-2511-2-979.18 від 02.05.2018 року, який було розроблено на підставі наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395). Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п.2.4 "Методики", вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.1 ч.2ст.22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за №6, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Суд вважає, що розмір заявленого відшкодування заподіяної майнової шкоди є обґрунтованим та доведеним в розмірі майнової шкоди згідно зазначеного висновку спеціаліста та сплаченої вартості проведення відповідного експертного дослідження, що разом становить 127609,62 грн. Щодо вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Судом також враховано, що діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях останнього у зв`язку з ушкодженням власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням нормального мого життєвого розпорядку. Також суд враховує тривалий час, протягом якого позивач не отримав від відповідача відшкодування завданої шкоди. Тому суд вважає, що розмір заявленого відшкодування заподіяної моральної шкоди є обґрунтованим та доведеним. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Встановивши, що заподіяння [PERSON] шкоди є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки під керуванням [PERSON] спірні правовідносини не потребують встановлення його вини у силу вимог статті 1167 ЦК України, останній у судовому засіданні не довів, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування цієї шкоди відповідачем. При визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, судом враховано вимоги виваженості, розумності та справедливості під час визначення суми, яка підлягає стягненню з відповідача на відшкодування моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Визначення розміру відшкодування моральної шкоди залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав потерпілий, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Визначено у Постанові Верховного суду від 14.01.2020 року у справі №466/5943/13-ц. Суд вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, виходив з того, що внаслідок ДТП [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях [PERSON] у зв`язку з пошкодженням його майна та додатковими зусиллями для його відновлення. Суд визначив розмір відшкодування моральної шкоди, з урахуванням засад розумності та справедливості у розмірі 2000, 00 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1326,10 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 11730. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 126609,62 грн. (По справі позивачем заявлено вимогу за ціною позову 143 502 грн, що становить 100%, з яких задоволено вимог на суму 129609,62 грн., що становить 90,31 %, а тому з частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 1199 грн. судового збору.

Outcome: partial