Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, та уточнивши позовні вимоги просить: стягнути з Публічного акціонерного товариства Трест Дніпродорбуд на його користь: 10994,08 грн. заборгованості з заробітної плати за період з 01.01.2014 року по 03.11.2014 року; 5678,07 грн. заборгованості у формі середнього заробітку за весь час затримки, тобто за період з 04.11.2014 року по 29.05.2015 року включно; 1932,96 грн. заборгованості у вигляді компенсації за невикористані дні відпустки, а всього 18605,11 грн. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 27.04.2011 року він був прийнятий на роботу дорожнім робітником 2 розряду, у відповідача - ДЗАТ «Трест Дніпродорбуд». В подальшому зазначене товариство було перейменовано у ПАТ «Трест Дніпродорбуд». Згідно наказу відповідача від 03.11.2014 року його було звільнено з роботи по переведенню в ТОВ «Автоснабсервіс». Вказує, що під час роботи у ПАТ «Трест «Дніпродорбуд» йому невчасно сплачували заробітну платню, при звільненні не виплатили виниклу заборгованість у вигляді середнього заробітку за весь час затримки й компенсацію за невикористану відпустку, а після звільнення про нього взагалі майже забули. Загальна сума заборгованості за його підрахунками складається з 1932,96 грн. компенсації за невикористану відпустку за 48 днів, та 10994,08 грн. заборгованість з заробітної плати; 5678,07 грн. - відповідальності у вигляді середнього заробітку за весь час затримки, а всього 18605,11 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, представником позивача надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача - ПАТ Трест Дніпродорбуд в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27.04.2011 року [PERSON] був прийнятий на роботу в ДЗАТ «Трест Дніпродорбуд» на посаду дорожнього робітника 2 розряду. В подальшому ДЗАТ «Трест Дніпродорбуд» було перейменовано у ПАТ "Трест Дніпродорбуд". Згідно наказу ПАТ "Трест Дніпродорбуд" № 171-к від 03.11.2014 року [PERSON] був звільнений з роботи за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.11-12). Як зазначено представником позивача в позовній заяві, розрахунок по заробітній платі на день звільнення з позивачем не здійснено, і згідно розрахунку, що виконаний представником позивача, розмір цієї заборгованості за період з 01.01.2014 року по 03.11.2014 року становить 10994,08 грн. Крім того, в позовній заяві зазначено, що тривалість невикористаної відпустки позивача при звільненні 03.11.2014 року становить 48 днів, за яку позивачем не отримано компенсацію при звільненні, розмір якої за його розрахунками становить 1932,96 грн., що підтверджується випискою з картрахунку позивача ПАТ «[PERSON] Аваль» від 16.04.2015 року (а.с.7). Заборгованість у формі середнього заробітку за весь час затримки розрахунку обрахована ним в сумі 5678,07 грн. Не зважаючи на те, що відповідачу було достовірно відомо про наявність заборгованості по заробітній платі перед позивачем, про звернення позивача до суду з цим позовом, в період знаходження справи в суді ПАТ "Трест "Дніпродорбуд" так і не надало витребувану судом та позивачем довідку про розмір заборгованості по заробітній платі, тому суд при визначенні суми заборгованості по заробітній платі ПАТ "Трест "Дніпродорбуд" перед позивачем, приймає до уваги заявлені [PERSON] розрахунки та [PERSON] відомості про застраховану особу відносно [PERSON], які надані Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська 18.05.2015 року (Форма ОК-5). Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У відповідності з ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Такий розмір визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при розгляду справи про стягнення заробітної плати у звязку із затриманням розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного для після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. Вимоги працівника про стягнення належної йому заробітної плати в судовому порядку відповідно до\~ч. 2 ст. 233 КЗпП України не обмежені будь-яким строком, тому суд виходячи із наданих представником позивача [PERSON] відомостей про застраховану особу [PERSON], які надані Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська 18.05.2015 року (Форма ОК-5), задовольняє частково позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2014 року по 03.11.2014 року (включно) в сумі 5802,77 грн. \~Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України Про відпустки,\~за бажанням працівника у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) йому має бути надано невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки. Згідно із ч. 1\~ст. 24 даного Закону у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, представником позивача заявлено розмір компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 1932,96 грн., що обраховані ним за 48 днів виходячи з середньоденної заробітної плати в сумі 40,27 грн., проте суд з таким розрахунком представника позивача погодитись не може, виходячи з наступного. Згідно п. 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. За відсутності відомостей про заробітну плату позивача за останні 12 місяців, сума компенсації за не використану щорічну відпустку позивача, обрахована судом виходячи з наявних в матеріалах справи відомостей, тобто за фактично відпрацьований період у 2014 році, шляхом ділення сумарного заробітку за 11 місяців 2014 року на відповідну кількість календарних днів в 2014 році. Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Приймаючи до уваги, що відповідачем ПАТ «Трест Дніпродорбуд» не надано жодних доказів про отримання позивачем компенсації за невикористану відпустку і тривалості невикористаної позивачем відпустки в 48 днів, а тому суд приймає їх до розрахунку. Сумарний заробіток позивача за період з 01.01.2014 р. по 03.11.2014 р. згідно [PERSON] відомостей про застраховану особу Управління ПФУ Дніпровського району м. Дніпродзержинська від 18.05.2015 року, становить: 669,58+1051,50+0,00+0,00+0,00+0,00+0,00+1320,00+0,00+1059,13+1702,56 = 5802,77 грн. Кількість календарних днів за період з 01.01.2014 року по 03.11.2014 року включно становить: у січні 31, у лютому 28, у березні 31, у квітні 30, у травні 31, у червні - 30, у липні 31, у серпні - 31, у вересні 30, у жовтні 31, у листопаді - 3. Разом 307 днів. Таким чином, розмір компенсації за невикористану відпустку становить 907,27 грн. (5802,77 грн. / 307 днів х 48 днів = 907,27 грн.), в той час як позивачем заявлено 1932,96 грн. Тому вимоги в цій частині також підлягають частковому задоволенню в сумі 907,27 грн. Згідно вказаного в позові розрахунку середньої заробітної плати за час затримки розрахунку зазначено, що період з 04.11.2014 р. по 29.05.2015 р. (включно) містить 141 робочий день, зокрема: 18 дн. + 23 дн. (2014 рік) + 100дн. (2015 рік) = 141 робочий день, що обраховані згідно листів Міністерства соціальної політики України № 9884/0/14-13/13 від 04.09.2013 року «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік», та відповідно №\~10196/0/14-14/13 вiд 09.09.2014 р. «Прo розрахунoк норми тривалості робочого часу нa 2015 рік» (а.с.9-10). Згідно наданих представником позивача [PERSON] відомостей про застраховану особу, які видані Управлінням ПФУ Дніпровського району м. Дніпродзержинська від 18.05.2015 року, позивач за два повних відпрацьованих місяців роботи до звільнення серпень-жовтень 2014 року, отримав заробітну плату за серпень - 1320,00 грн., вересень 2014 року 0,00 грн., і за жовтень 2014 року 1059,13 грн.\~ Однак, на думку представника позивача, сумарно заробітна плата за 6 місяців до звільнення (03.11.2014 р.) склала 5678,07 грн., виходячи з наступного : (травень 2014 р. = 1218) + (червень 2014 р. = 1218) + (липень 2014р. = 1218) + (серпень 2014р. = 1320) + (вересень 2014р. = 1218) + (жовтень 2014р. = 1218). Представником позивача обраховано середньоденну заробітну плату як: 5678,07 грн. / 141 дн. = 40,27 грн. Проте, суд

Outcome: partial