Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Красноградське підприємство теплових мереж звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, а також понесених судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що 17.03.2016 року між Красноградським ПТМ та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг з теплопостачання. Позивач добросовісно виконує умови договору, забезпечуючи споживача тепловою енергію, але відповідач, порушуючи п.8 договору, оплату за надані послуги здійснює не в повному обсязі, і тому утворилася заборгованість в сумі 23423,57 грн. Згідно п. 8 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно п.10 договору від 17.03.2016 року, заборгованість на особовому рахунку "Споживача" , якщо така існує на день підписання цього договору визнається споживачем в повному обсязі та підлягає обов`язковій сплаті. На день укладення договору заборгованість, що визнавалася боржником становила 38793,67 грн. В березні 2021 року Красноградське ПТМ зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача, однак судовий наказ було скасовано ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 16.04.2021 року. В заяві про скасування судового наказу факт отримання послуг від Красноградського ПТМ відповідач не заперечує, скарг щодо якості послуг не має. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача по справі [PERSON] на користь Красноградського підприємства теплових мереж заборгованість в сумі 23423,57 грн. та сплачений судовий збір - 2270 грн. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої позов підтримав і просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула , направила до суду письмові пояснення, в яких слухання справи просила проводити без неї, позовні вимоги Красноградського ПТМ визнала частково, в сумі 13392,21 грн. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як передбачено ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. На підставі ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", яка визначає терміни, які вживаються у цьому Законі, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" , до житлово-комунальних послуг належать:1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Аналіз змісту цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акту спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово комунальних послуг. Відповідно до ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач має право: 1) одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законода вством і умовами укладених договорів; 2) без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; 3) на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна); 4) на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; 5) на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; 6) на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; 7) отримувати від управителя, виконавців комунальних послуг штраф у розмірі, визначеному договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, за перевищення нормативних строків проведення аварійно-відновних робіт; 8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку; 9) складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт; 10) без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку; 11) без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі; 12) у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води; 13) розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем. Пункт 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 року №572, з урахуванням внесених змін постановою КМ України від 24.01.2006 року №45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічний обов`язок споживача (наймача, власника) закріплено в статтях 68, 162 ЖК України, згідно з якою наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги, відповідно до ст.67 ЖК України, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами, нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, її розмір розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2016 року між Красноградським підприємством теплових мереж та [PERSON] було укладено договір надання послуг з централізованого опалення Згідно п.17.1 Договору Красноградське ПТМ зобов`язане забезпечувати вчасне та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами задовільного технічного стану внутрішньо будинкових систем опалення та утеплення житлових приміщень, відповідно до діючих норм. Пунктом 15.1 Договору визначено, що споживач зобов`язується оплачувати послуги в установленому договором строки . Відповідно до пункту 26 договору , договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення,зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642-643 ЦК України. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Розкриваючи зміст засад свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим передбачив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність укладеного договору на надання житлово комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №904/7183/17 від 04.07.201 року, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Як вбачається із розрахунку, наданого представником позивача, у відповідача з 01.02.2019 року по 28.02.2021 року виникла заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 23423,57 грн. Вказана сума відповідачкою не визнана, оскільки згідно судового наказу № 626/1119/19 з [PERSON] на користь Красноградського ПТМ стягнуто заборговність за період з 01.04.2016 року по 31.03.2019 року в сумі 32541,60 грн. Крім цього, відповідачем долучено копію вказаного наказу, що в свою чергу дає підстави суду відмовити Красноградському ПТМ в стягненні заборгованості за період з 01.02.2019 по 31.03.2019 в сумі - 4573,55, так як вказана сума вже стягнута з [PERSON] . Інші доводи відповідача, з приводу суми заборгованості не заслуговують на увагу, оскільки станом на 01.02.2019 року заборгованість відповідачки становила 38793,67 грн., відтак суми, що сплачувалися [PERSON] та перераховувалися в якості субсидії в період з лютого 2019 року по лютий 2021 року зараховувалися для погашення вже існуючої заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, суд рахує вірним стягнути з [PERSON] на користь Красноградського ПТМ заборгованість в розмірі 18850,02 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати.

Outcome: partial