Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача і просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються на її користь на сина - [PERSON], [INFO], з 300 гривень до 643 гривень, щомісячно, стягнення яких проводити з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що з 30.10.1999 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.06.2011 року шлюб між ними розірвано, та встановлено зобов"язання відповідача щодо сплати ним аліментів на її користь на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., починаючи з 13.07.2010 року. З часу призначення аліментів її матеріальний стан погіршився, оскільки ціни на всі товари зросли. Призначених коштів не вистачає для забезпечення дитині повноцінного харчування, створення належних умов для життя та розвитку, придбання медикаментів, шкільного обладнення та одягу. Розмір аліментів є меншим мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України. Слід зазначити, що син відвідує зразковий ансамбель танцю" Яворочок" з вересня 2010 року. Значних коштів потребує плата за навчання у колективі, участь у конкурсах, спортивних змаганнях всеукраїнського та міжнародного рівня, придбання сценічних костюмів. Крім того, 13.02.2014 року їй встановили 2 групу інвалідності, довічно, оскільки вона має ряд хронічних захворювань. Дитина перебуває з 10.12.2010 року на "Д" обліку в лікаря - гастроентеролога міської поліклініки Бердичівського ЦМЛ з діагнозом" дискенизія", а також в 2014 році лікарем травматологом сину поставлено діагноз " плоскостопія", а в квітні 2015 року при ультразвуковому обстеженні у дитини виявлено ознаки синусита обох гайморових пазух. Проблеми сина зі здоров"ям призводять до значних додаткових затрат. За наведних обставин їй тяжко утримувати сина, лікувати та забезпечувати його усім необхідним для повноцінного розвитку. Вважає, що відповідач зобов"язаний приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини, шляхом сплати аліментів у розмірі 1/2 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, що становить 643 грн.. У відкритому судовому засіданні позивачка і її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. У відкритому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково. Пояснив суду, що він не працює, має мінливий дохід, так як іноді підробляє, а тому може сплачувати аліменти в розмірі 500 грн.. Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30.10.1999 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, даний факт сторони не оспорюють. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.7). Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.06.2011 року шлюб між сторонами розірвано, та стягнуто з відповідача на користь позивачка аліменти на сина у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., починаючи з 13.07.2010 року(а.с. 8-10). 13.02.2014 року [PERSON] встановлено 2 групу інвалідності, довічно, оскільки вона має ряд хронічних захворювань, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 4088, заключенням Вінницького клінічного онкодиспансера, протоколом ультразвукового дослідження органів малого тазу(а.с. 11, 14, 15, 16). [PERSON] перебуває з 10.12.2010 року на "Д" обліку в лікаря - гастроентеролога міської поліклініки Бердичівського ЦМЛ з діагнозом" дискенизія", а також в 2014 році лікарем травматологом йому поставлено діагноз " плоскостопія". В квітні 2015 року при ультразвуковому обстеженні у дитини виявлено ознаки синусита обох гайморових пазух, що підтверджується копією медичної книжки, протоколом, та довідкою Міської поліклініки(а.с. 17-20, 23). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України( далі СК України), батьки зобов"язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини; стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, які мають істотне значення. Частиною другої даної статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Обставини, на які посилається [PERSON], як на підстави для збільшення розміру аліментів( її хвороба, та хвороба їх сина) не існували на момент постановлення судового рішення. А тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів, оскільки змінився матеріальний стан позивачка, погіршилося її здоров"я(позивачці встановлено 2 групу інвалідності, довічно) і стан здоров"я їх спільної дитини. Що стосується розміру аліментів, то суд вважає, що підлягають стягненню аліменти на дитину в розмірі 550 гривень, а не 643 гривні, оскільки позивачкою і її представником не надано суду доказів, що відповідач може сплачувати аліменти саме в такому розмірі. При цьому суд враховує і той факт, що відповідач на даний час не працює, має мінливий дохід, так як іноді підробляє, даний факт сторони не оспорюють. Відповідно до вимог п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір.

Outcome: partial