Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

22 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участі третьої особи Служби у справах дітей Кам'янка-Бузької РДА, в якій позивач просить виселити відповідачів з будинку № 151 по вул. Шевченка в м. Камянка-Бузька Львівської області без надання іншого житла. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно з рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 21.03.2016 звернуто стягнення на предмет іпотеки будинок № 151 по вул. Шевченка в м. Камянка-Бузька Львівської області. В будинку зареєстровані та проживають відповідачі, які добровільно не виселяються з будинку, а їх подальше проживання в ньому унеможливлює реалізацію нерухомого майна на виконання рішення суду. Враховуючи, що будинок був придбаний саме за кошти отримані в кредит, тому виселення відповідачів повинно відбутись без надання їм іншого житла. Ухвалою суду від 06.12.2017 відкрито провадження в справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що дійсно будинок придбав за кредитні кошти і доки не втратив роботу, то сплачував кредит. На даний час в будинку проживає він з трьома малолітніми дітьми. Вказав, що йому відомо про рішення суду, яким звернуто стягнення на будинок та його виселення. Ухвалою суду від 09.10.2018 закрито провадження в справі в частині вимог позивача ПАТ "Укрсоцбанк" до [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Інші відповідачі по справі в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомили. Представник третьої особи Служби у справах дітей Камянка-Бузької РДА [PERSON] в судовому засіданні підтримала висновок комісії з питань захисту прав дитини про недоцільність надання дозволу на виселення без надання іншого житла неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В подальшому в судове засіданні представник третьої особи не зявлявся. За таких обставин, суд розглянув справу без участі сторін та осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 04 липня 2006 року між Акціонерно-кормерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ Укрсоцбанк) та [PERSON] було укладено договір кредиту №615/26-127 про надання кредиту на суму 140 000,00 грн. для придбання нерухомого майна житлового будинку та присадибних будівель, що знаходяться за адресою: вул. Шевченка, 151, м. Камянка-Бузька, Львівська область (арк. справи 5). З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №615/26-127, 04.07.2006 між Акціонерно-кормерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ Укрсоцбанк) та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку передано житловий будинок по вул. Шевченка, 151, м. Камянка-Бузька, Львівська область (арк. справи 10). Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 21.03.2016, ухваленим в цивільній справі № 446/2512/14-ц за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно позовні вимоги задоволено повністю та звернуто стягнення на заставлене згідно Іпотечного Договору за реєстровим № 1242 від 04.07.2006 майно, що належить [PERSON], а саме на житловий будинок № 151 по вул. Шевченка в м. Кам'янка-Бузька Львівської області; виселено [PERSON] з житлового будинку № 151 по вул. Шевченка в м. Кам'янка-Бузька Львівської області. Вирішено витання судових витрат. Рішення суду набрало законної сили 01.04.2016. Відтак, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо виселення відповідачів без надання іншого житла з будинку, який є предметом іпотеки і на який звернуто стягнення в погашення заборгованості на підставі рішення суду. Спірні правовідносини регулюються нормами Житлового Кодексу УРСР та нормами Закону України «Про іпотеку». Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. За змістом\~статті 47\~Конституції України\~ніхто не\~може бути\~примусово позбавлений\~житла інакше\~як на\~підставі закону\~за рішенням\~суду. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Як встановлено вище, на підставі рішення суду від 21.03.2016 у справі № 446/2512/14-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок № 151 по вул. Шевченка в м. Кам'янка-Бузька Львівської області. Одночасно з\~ухваленням рішення\~суду про\~звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки в\~судовому порядку\~було \~виселено[PERSON] з житлового будинку № 151 по вул. Шевченка в м. Кам'янка-Бузька Львівської області. Разом з тим, у житловому будинку № 151 по вул. Шевченка в м. Кам'янка-Бузька Львівської області, окрім [PERSON], також зареєстровані відповідачі у справі [PERSON] (12.07.1977 р.н.), [PERSON] (23.04.2001 р.н.), [PERSON] (15.10.1997 р.н.), [PERSON] (28.11.1980 р.н.) та проживають малолітні діти [PERSON] (2006 р.н.), [PERSON]В (2006 р.н.), , [PERSON] (2015 р.н.), що підвтерджується довідкою Камянка-Бузької міської ради № 2078/02-20 від 07.12.2016 (арк.справи 19). Позивач, покликаючись на положення ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку та положення ч. 1, 2, 4 ст. 109 Житлового кодексу УРСР просить виселити відповідачів з будинку без надання іншого житла, оскільки такий будинок було придбано за рахунок кредиту банку, повернення якого було забезпечене іпотекою цього жилого приміщення і на який судовим рішенням звернено стягнення. Поряд з цим позивач вказує, що таке виселення не порушує прав неповнолітніх дітей, так як на час укладення договору іпотеки діти не були зареєстровані в будинку та не мали жодних прав на таке нерухоме майно, а їх вселення відбулось без згоди Іпотекодержателя. Оцінюючи такі аргументи позивача на підтвердження заявлених вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Житлового Кодексу УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (ч. 2 ст. 109 Житлового Кодексу УРСР). А згідно з ч. 4 ст. 109 Житлового Кодексу УРСР виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Аналіз статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 Житлового Кодексу УРСР дає підстави для висновку, що особам, які виселяються з житлового будинку, який є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло у разі коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. У разі ж якщо таке житло було придбане за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою такого житла, то виселення здійснюється на підставі ч. 4 ст. 109 Житлового Кодексу УРСР із застосуванням положень ч. 1 ст. 40 Закону «Про іпотеку». Відтак, беручи до уваги те, що житловий будинок було придбано саме за рахунок кредиту, повернення якого забезпечено іпотекою цього будинку і на який за рішенням суду звернено стягнення шляхом продажу на прилюдних торгах, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, враховуючи, що вимога щодо письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для виселення відповідачів без надання їм іншого постійного жилого приміщення. Щодо виселення зі спірного житлового будинку неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], то як видно з висновку комісії з питань захисту прав дитини при Камянка-Бузькій РДА від 23.03.2018 за № 3/5 вирішено вважати за недоцільне надання дозволу на їх виселення без надання іншого житла (арк. справи 109). Однак, судом встановлено, що на час укладення договору іпотеки, предметом якого є нерухоме майно - житловий будинок, у неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не виникло права власності чи права користування на таке житло, а відтак порушень прав та інтересів цих дітей щодо житла при вчиненні правочину іпотеки не було. Тому, їх виселення, з врахуванням встановлених обставин по справі, відбувається на підставі ч. 4 ст. 109 Житлового Кодексу УРСР із застосуванням положень ч. 1 ст. 40 Закону «Про іпотеку» . Відтак, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо в судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а їх достатність і взаємний звязок в сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved