Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

03.09.2014 року Всеукраїнська громадська організація "Комітет конституційно-правового контролю України" звернувся до суду з позовною заявою до Ректора Миколаївського національного аграрного університету [PERSON] про відшкодування шкоди та збитків. У своєму позові позивач зазначив, що ректором Миколаївського національного аграрного університету [PERSON] на його запит, не було надано публічної інформації у вигляді належним чином засвідчених копій документів, а саме: Статуту ВНЗ; свідоцтва про реєстрацію ВНЗ; довідки ВНЗ та додатків до неї; довідки з ЄДРПОУ; правил прийому до ВНЗ у 2013р.; положення про приймальну комісію ВНЗ; наказу про затвердження складу приймальної комісії ВНЗ; плану роботи та графіку засідань приймальної комісії ВНЗ; дислокації приміщень, які задіяні для підготовки та проведення прийому абітурієнтів до ВНЗ; встановлених квот прийому до ВНЗ різних категорій осіб. У зв'язку з чим йому були заподіяні значні матеріальні збитки та завдана шкода діловій репутації. Посилаючись на вищенаведене, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача відшкодування завданих збитків в розмірі 31 248,02 грн., відшкодування шкоди, завданої діловій репутації в розмірі 3000 грн. та суму судового збору в розмірі 342,48 грн. Як на підставу для задоволення цих вимог позивач посилався на ст.ст.22.1166 ЦК України. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволені позов упросив відмовити. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно положень ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч.1ст.510ЦК України). Зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора (ст.511 ЦК України). Судом з'ясовано, що 11.03.2013 року між Всеукраїнською громадською організацією "Комітет конституційно-правового контролю України" та фахівцем в галузі права Миколаївського національного аграрного університету, було укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого позивач зобов'язаний був передати виконавцеві до 20 травня 2013 року належним чином засвідчені копії документів, а саме: : Статуту ВНЗ; свідоцтва про реєстрацію ВНЗ; довідки ВНЗ та додатків до неї; довідки з ЄДРПОУ; правил прийому до ВНЗ у 2013р.; положення про приймальну комісію ВНЗ; наказу про затвердження складу приймальної комісії ВНЗ; плану роботи та графіку засідань приймальної комісії ВНЗ; дислокації приміщень, які задіяні для підготовки та проведення прийому абітурієнтів до ВНЗ; встановлених квот прийому до ВНЗ різних категорій осіб, які були запитані у Ректора Миколаївського національного аграрного університету [PERSON] запитом на інформацію Всеукраїнської громадської організації "Комітет конституційно-правового контролю України", для здійснення виконавцем юридичної експертизи до 19.03.2013 року. Крім того у своєму позові, позивач посилається на те, що йому були заподіяні значні матеріальні збитки та завдана шкода ділової репутації, виходячи з наступного. Так, внаслідок протиправних дій відповідача, позивач не зміг виконати зобов'язання передбачені умовами договору між позивачем та фахівцем в галузі права, який повинен був надати правову експертизу належним чином засвідчених копій документів, у зв'язку з чим Всеукраїнська громадська організація "Комітет конституційно-правового контролю України" не змогла виконати зобов'язання, покладені на неї договором. 20.08.2013 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору, відповідно до якої позивач зобов'язаний до 20.04.2014 року сплатити штрафні санкції. Відповідно до ст.ст.526,527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання виконується належними сторонами. Ураховуючи наведене суд вважає, що відповідач не несе відповідальності за порушення сторонами договору його умов, оскільки чинним законодавством не передбачено відповідальність третіх осіб за невиконання договірних зобов'язань. Так, на відповідача не може бути покладено обов'язку по відшкодуванню матеріальної шкоди відповідно до ст.1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи і відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Отже, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв`язку між порушенням права й збитками. Із матеріалів справи вбачається, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.07.2013 року визнано протиправною бездіяльність ректора Миколаївського національного аграрного університету [PERSON], що полягає у відмові у задоволенні запиту на інформацію Всеукраїнської громадської організації "Комітет конституційно - правого контролю України", що був направлений на адресу відповідача 27.03.2013р. Проте, це судове рішення не може бути безумовною підставою для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено наявність причинного зв'язку між ненаданням інформації та невиконанням умов договору від 11.03.2013 року. Укладаючи 11.03.2013 року договір на проведення юридичної експертизи пакету документів, що мають відношення до зарахування до Миколаївського національного аграрного університету, як вищого навчального закладу, на відповідність вимогам чинного законодавства України, ще до отримання цих документів, позивач брав на себе відповідальність за можливе порушення умов договору, зокрема, і щодо строків надання таких документів виконавцю. Оскільки вини відповідача у порушенні позивачем зобов`язань за договором, укладеним 11 березня 2013 року між Всеукраїнською громадською організацією "Комітет конституційно-правового контролю України" і фахівцем в галузі права [PERSON] немає, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Таким чином витрати позивача, пов'язані з розглядом адміністративної справи, в розмірі 6348,02 грн. (5 250грн. +1 098,02 грн.), не є шкодою, а тому не підлягають відшкодуванню відповідно до ст.1166 ЦК України. Витрати на правову допомогу (ст.84 ЦПК України), витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду (ст.85 ЦПК України) відповідно до ст.79 ЦПК України є витратами, пов'язаними з розглядом судової справи та розподіляються між сторонами відповідно до положень ст.ст. 88, 89 ЦПК України під час ухвалення рішення у цивільній справі відповідно до ст.215 ЦПК України. Відповідно види, зміст судових витрат, порядок їх розподілу судом та оскарження судових рішень щодо судових витрат в адміністративному судочинстві регулюється та підпорядкований нормам КАС України (зокрема, ч. 1 ст. 5, ст.ст. 87, 90, 94, 97, 98,160, 161, 163, 168 цього Кодексу). Згідно зі змістом зазначених положень ЦПК України та КАС України вирішення судом питання про судові витрати відбувається лише в порядку, визначеному відповідними нормами вказаних процесуальних законів. Отже, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, понесені позивачем у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справ в порядку цивільного та адміністративного судочинства, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, не є шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України і не можуть бути стягнуті за позовною вимогою про відшкодування шкоди. Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє, то підстави для відшкодування позивачу судових витрат в сумі 5 300 грн. відсутні.

Outcome: dismissed