Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

21.11.2017 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості, відповідно до вимог ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України просить: стягнути з [PERSON], [INFO] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 13619,87 грн. за кредитним договором № б/н від 23.12.2012 року, судові витрати у розмірі 1600 грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.12.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Отже, відповідач прийняв на себе зобов'язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих відсотків у порядку, розмірі і терміни передбачені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В зв'язку з порушенням виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором №б/н від 23.12.2012 року, позивач і вимушений звернутися з позовом до суду. 06.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійним Договору № б/н від 23.12.2012 року про встановлення кредитного ліміту та додаткових угод за договором, у якій просив: визнати недійсним з моменту вчинення Договір № б/н від 23.12.2012 року, укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» про отримання кредиту у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а також Заяву від 23.12.2011 року про ознайомлення з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування банківськими кредитами» від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору та на правову допомогу. Свої вимоги обґрунтував тим, що на час укладання вказаного вище Договору йому ще не виповнилось 18 років, в нього не було ще паспорта. Згоди батьків на укладання спірного кредитного договору у нього не було. Більш того, у листопаді 2013 року у нього викрали паспорт, свідоцтво про реєстрацію автомобіля, кредитну карту Банка, він звернувся до Білгород-Дністровського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», де йому повідомили, що строк дії його картки закінчився, та завірили, що усе нормально, нову карту отримувати йому було не потрібно. Окрім того, Банк не надав йому текст договору № б/н від 23.12.2012 року, не ознайомив його з умовами самого Договору кредитування, банком не було надано письмових умов та правил надання банківських послуг. він не був ознайомлений з вказаними правилами, що також є підставою для визнання договору кредитування недійсним. З наданих банком додатків до позовної заяви, а саме із заяви позичальника від 23.12.2011 року, «Умовами та Правилами банківських послуг», «Правилами користування банківськими кредитами» від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку» вбачається, що вказана анкета-заява ним написана не в день укладання договору, а на рік раніше, що також є підставою для визнання договору, та і додатків до нього недійсними. На підставі усього вищенаведеного, він просив його позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2018 року, зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" об'єднано в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача за первісним позовом у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявне його клопотання, згідно якого він свої позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечували, просили задовольнити зустрічні позовні вимоги. Вислухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], 23.12.2011 року підписав з ПАТ КБ «ПриватБанк» Анкету-заяву про Приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. /л.с.6/ У вказаній Анкеті-заяві зазначена наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Як вбачається з копії Анкети-заяву про Приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 23.12.2011 року, [PERSON] висловив свою згоду на укладання договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що він згоден з тим, що його заява, разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також, у заяві-анкеті зазначено, що позичальник ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді /л.с.6/. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України (далі -ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позивач приєднався до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк»,

Outcome: approved