Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі від народження свого малолітнього сина, [PERSON], [INFO], постійно ухилялися від виконання своїх батьківських обов"язків, не піклувалися про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечували необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно вплавало на фізичний розвиток дитини. [PERSON] та [PERSON] неодноразово було надано шанс змінити свій спосіб життя. Будинок відповідачів, в якому проживає їх сім"я, в антисанітарних умовах. Розпорядженням голови Рахівської РДА від 26.12.2014 року малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та дитину було відправлено до обласного будинку дитини м.Свалява на повне державне утримання, де він перебуває до цього часу. У зв"язку з наведеним просять суд винести рішення, яким позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO]. Також просять ухвалити рішення, яким стягувати солідарно з відповідачів аліменти на користь малолітнього [PERSON], [INFO], встановивши їх на рівні 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Призначені аліменти стягувати на особовий рахунок малолітнього [PERSON], відкритий у АБ "Укргазбанк" м.Свалява, розрахунковий рахунок [NUMBER]. Представник позивача - органу опіки та піклування Рахівської РДА - Даскало Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просить суд такі задовольнити в повному обсязі. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], в судове засідання неодноразово не з'являлися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини своєї неявки та заперечення щодо позову суду не надавали. Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора Сич Х.В., яка вважає, що позов підлягає до задоволення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості". Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 150, 164 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], являються батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] від 16.10.2014 року. Згідно розпорядження т.в.о. голови Рахівської РДА Медвідь В.В. від 06.11.2014 року № 260, було доручено службі у справах дітей РДА здійснити відповідні заходи щодо тимчасового влаштування малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який залишився без батьківського піклування та знаходиться у дитячому відділенні Рахівської районної лікарні, на повне державне утримання. Крім того, розпорядженням в.о. голови Рахівської РДА - Турок В., [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. За роз'ясненнями п., п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). Якщо вони не в змозі розумно керувати своїми діями та вчинками з причини, що від них не залежать (тяжке психічне захворювання, слабоумство, інвалідність тощо), то, за загальним правилом, їх не можна позбавити батьківських прав. Таким чином, наявність вини батьків належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], як батьки малолітнього [PERSON], життям дитини не цікавляться, дитина народилася хворою і знаходилась у Мукачівськиій дитячій лікарні. Подружжя часто вживає алкогольні напої. В їхньому будинку холодно, умов для проживання немає. Сім"я забезпечена слабо, що підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов, складеним депутатом селищної ради - Н.Г.Кузьмик. Характеристики на відповідачів, які були складі селищним головою смт.В.Бичків - О.Д.Зеленко також є підтвердженням того, що [PERSON] та [PERSON] станом здоров"я сина [PERSON] не цікавились, проживають в будинку, де санітарний стан незадовільний, умов для проживання дитини немає, вони ніде не працюють, ІТД та ПД не маймаються. Проживають за рахунок роботи по найму. Адміністрація обласного будинку дитини м.Свалява повідомила про те, що дитина [PERSON], [INFO], поступив в ОБД м.Свалява 13.11.2014 року і перебуває на тимчасовому повному державному утриманні по теперішній час. За час перебування дитини у закладі, його мати [PERSON] дитину не відвідувала, участі у вихованні дитини не приймала. Голова Рахівської райдержадміністрації П.В. Басараба надав висновок №03-18/901 від 03.11.2015 року, відповідно до якого вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки батьки зовсім не цікавляться розвитком та життям дитини, постійно ухилялися від виконання батьківських обов"язків, будинок, в якому вони проживають знаходиться в антисанітарних умовах, а самі відповідачі зловживають спиртними напоями. Окрім свідомого ухилення відповідачів від утримання дитини, що відповідає ухиленню від батьківського обов'язку щодо забезпечення дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування, як складової виховання, судом встановлено, що відповідачі не являються інвалідами, психічно хворими чи слабоумними людьми, натомість є особами молодого віку, працездатними, отже очевидна свідома умисна поведінка останніх щодо ухилення від обов'язку належного виховання дитини, тобто не піклування про її фізичний і духовний розвиток, відсутність інтересу щодо її виховання, не спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, є причиною для позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні доведено факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього [PERSON], суд дійшов висновку, що відповідачів слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина. Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що наразі дитина перебуває на повному державному утриманні в обласному будинку дитини Управління охорони здоров"я Закарпатської обласної державної адміністрації, що стверджено повідомленням цього закладу № 909 від 19.10.2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участь в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідачі зобов'язані надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Таким чином, суд, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дитині виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, те, що вона є малолітньою, не має доходу, матеріально-побутові умови задовільні оскільки дитина перебуває в обласному будинку дитини на повному державному утриманні, та матеріальне становище відповідачів, які є працездатними, інших утриманців не мають, при цьому протилежне відповідачами не доведено, прийшов до висновку, що з відповідачів солідарно на користь дитини слід стягувати аліменти, в розмірі зазначеному позивачем, а саме у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 20.10.2015 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідачів в спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі по 487 гривень 20 копійок з кожного. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved