Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в порядку регресу завдану шкоду в розмірі 82724,04 гривень та судовий збір в розмірі 2270,00 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликаються на те, що 22.03.2019 року о 16 годині 00 хвилин трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2109», державний номерний знак [NUMBER] у с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «CHEVROLE AVEO», державний знак [NUMBER] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Згідно постанови Пустомитівського районного суду Львівської області - справа №450/1018/19 від 22.05.2019 року відповідача було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. За заявою потерпілої особи, у зв`язку з настанням події, позивач здійснив [PERSON] регламентну виплату у розмірі 80473,00 гривень. Вартість проведення експертизи та встановлення розміру матеріального збитку становить 2251,04 гривень. Загальний розмір витрат з урахування витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 82724,04 грн. Позивач вказує, що відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповіді позивачем так і не було отримано, а шкода так і не була відшкодована. Відтак після проведення виплати потерпілому у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). 27.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду, визначено спрощений порядок розгляду справи, скеровано відповідне процесуальне рішення учасникам справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції та оголошеннями, в порядку ст.128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності не скористався. Представник позивача, згідно позовної заяви, просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач неодноразово не з`являвся в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Таким чином, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування. В повному обсязі дослідивши надані суду докази, всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши наведені учасниками справи норми права, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено наступні фактичні обставини. 22.03.2019 року, приблизно о 16:00 год. на автодорозі Львів Пустомити-Меденичі в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. [NUMBER] , не був уважний, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем CHEVROLE AVEO д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , після чого інерційним рухом автомобіль CHEVROLE AVEO д.н.з. [NUMBER] викотило на смугу зустрічного руху і відбулось зіткнення з автомобілем WOLKSWAGEN VENTO д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Автомобіль CHEVROLET AVEO д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] . На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. 22 березня 2019 року водій [PERSON] повідомив Моторно (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Aveo, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] від виявлених при його обстеженні 23.04.2019 року пошкоджень, внаслідок ДТП 22.03.2019 року, в цінах на вказану дату обстеження, без врахування включення ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 132095,60 грн. Ринкова вартість автомобіля Chevrolet Aveo, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на 22.03.2019 року до моменту пошкодження у ДТП, становить 125473,00 грн. Коефіцієнт фізичного зносу вказаного автомобіля, на момент його пошкодження у ДТП 22.03.2019 року, становить: Е3 = 0,7. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Chevrolet Aveo, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження у ДТП 22.03.2019 року, з врахуванням результатів його обстеження 23.04.2019 року, в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали становить 132095,60 грн. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Позивачем за рахунок коштів фонду захисту потерпілих було виконано свій обов`язок та здійснено виплату відшкодування потерпілому. Після регламентної виплати та зобов`язуючих пропозицій, вартість транспортного засобу ChevroletAveo, д.н.з. [NUMBER] після ДТП становить 45000грн. Розмір регламентної виплати становить 125473 грн. - 45000=80473грн. Моторно (транспортним) страховим бюро України було здійснено регламентну виплату [PERSON] в сумі 80473 грн. Моторно (транспортним) страховим бюро України було здійснено оплату послуг аваркома (експерта) в сумі 824грн. Позивач поніс витрати в сумі 1427,04 грн. по оплаті послуг з доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди становить 82724,04грн. Наведені обставини підтверджуються наступними дослідженими та перевіреними судом доказами. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.04.2019 року у справі №450/1018/19, згідно якої [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок. Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] щодо належності автомобіля CHEVROLET AVEO д.н.з. [NUMBER] [PERSON] . Висновком №96 експертного автотоварознавчого дослідження від 07 травня 2019 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Aveo, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] від виявлених при обстеженні 23.04.2019 року його пошкоджень внаслідок ДТП 22.03.2019 року в цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 132095,60 грн. Ринкова вартість автомобіля Chevrolet Aveo, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на 22.03.2019 року до моменту пошкодження у ДТП, становить 125473,00грн. Коефіцієнт фізичного зносу вказаного автомобіля, на момент його пошкодження у ДТП 22.03.2019 року, становить: Е3 = 0,7. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Chevrolet Aveo, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження у ДТП 22.03.2019 року, з врахуванням результатів його обстеження 23.04.2019 року, в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали становить 132095,60 грн. Розрахунком вартості КТЗ марки Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , а також Зобов`язуючими пропозиціями, згідно яких після ДТП та розміру регламентної виплати, вартість транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] після ДТП становить 45000 грн. Заявою [PERSON] від 22 березня 2019 року, на підставі якої Моторно (транспортним) страховим бюро України було здійснено регламентну виплату [PERSON] в сумі 80473грн., що підтверджується платіжними дорученнями №967941 від 22.07.2019р. Дорученням №966868 від 20 червня 2019 року, згідно якого Моторно (транспортним) страховим бюро України було здійснено оплату послуг аваркома (експерта) в сумі 824 грн. Рахунком на оплату № АО492 від 28 червня 2019 року та платіжним дорученням №967403 від 10 липня 2019 року, згідно яких позивач поніс витрати в сумі 1427,04 грн. по оплаті послуг з доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу, що підтверджується. Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталось до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу. Однак, станом на день звернення до суду жодних даних від відповідача стосовно реагування на вказану претензію немає. Норми права та мотиви їх застосування та незастосування. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача. Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги При ухваленні рішення суд має з`ясовувати яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. У справі, що розглядається МТСБУ, в якості підстави заявлених вимог посилається на невідшкодування відповідачем сплаченої МТСБУ в порядку Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілій у ДТП особі регламентної виплати за страховика винної особи. Правовою підставою заявлених вимог позивачем визначено, зокрема, приписи статей 29, 30, 35, 36, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статті 1166, 1187, 1191 ЦК України. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц). Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого. Водночас регресом (з лат. "regressus" - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (пункти 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17). Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. Правовий статус МТСБУ, у свою чергу, визначено в Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Так, за пунктом 39.1. статті 39 цього Закону, МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно статті 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п. 30.2. ст.30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобів. Відповідно до п.38.2 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК України). За наведених обставин, позивач в порядку регресу має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди заподіяної відповідачем. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З досліджених та перевірених судом письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених ним вимог, вбачається, що такі отримані у порядку встановленому Законом, мають безпосереднє відношення до обставин справи та доводять покликання позивача на зазначені вище встановлені судом обставини, а тому зазначені вище докази беруться судом до уваги, як належні та допустимі. В свою чергу, відповідач в судове засідання не з`явився та не подав суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Виходячи з вищенаведеного, оцінюючи в цілому докази по справі, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги звернені до відповідача є обґрунтованими та підтверджуються доказами у справі, оскільки обов`язок виплати відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 22.03.2019 року покладений саме на відповідача, а тому суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved