Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість по кредитному договору №01317/RX від 09.06.2008 року в сумі: 1 617,39 дол. США та 13 239,69 грн., яка складається заборгованості по сплаті відсотків в сумі 1 098,46 дол. США, заборгованості по пені в сумі 13 239,69 грн. та судовий збір у розмірі 260,36 грн. Згодом позивач неодноразово збільшував позовні вимоги, остаточно просив відповідно до розрахунку заборгованості ( а.с. 162) стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №01317/RX від 09.06.2008 року у розмірі 34 400,40 доларів США та 34 784,99 грн. в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою вартістю, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, окрім цього просив стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору, судові витрати, пов'язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача. 26.12.2014 року представник [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів, в якому просила визнати недійсним кредитний договір № №01317/RX від 09.06.2008 року, укладений [PERSON] та ВАТ "Морський транспортний банк", правонаступником якого є ПАТ "Марфін банк". Ухвалою від 30.12.2014 року вищевказану справу було об'єднано в одне провадження зі справою за позовом ПАТ "Марфін банк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, штрафних санкції за прострочку погашення кредиту. 19.01.2015 року представником позивача [PERSON] подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду. Ухвалою від 05.02.2015 року позов [PERSON] до ПАТ "Марфін банк" про захист прав споживачів залишено без розгляду. 12.01.2015 року представник [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів, в якому просила визнати недійсним кредитний договір №01317/RX від 09.06.2008 року, укладений [PERSON] та ВАТ "Морський транспортний банк", правонаступником якого є ПАТ "Марфін банк". Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 02.02.2015 року вказаний позов був об'єднаний з позовом ПАТ "Марфін банк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, штрафних санкції за прострочку погашення кредиту. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив первісний позов задовольнити, а у позові [PERSON] до ПАТ "Марфін банк" про захист прав споживачів відмовити, застосувавши строк позовної давності. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не визнавши первісний позов, просила відмовити у його задоволенні, підтримала позовні вимоги за позовом до ПАТ "Марфін банк" про захист прав споживачів в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи належним повідомлена, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, в порядку ст. ст. 74,76 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення в пресі. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до ПАТ "Марфін банк" про захист прав споживачів задоволенню не підлягає, а позов ПАТ "Марфін Банк" до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, штрафних санкції за прострочку погашення кредиту підлягає частковому задоволенню, оскільки згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов кредитного договору №01317/RX від 14.08.2008 року між ВАТ "Морський Транспортний банк", правонаступником якого є ПАТ "МАРФІН БАНК" та [PERSON], позичальник зобов'язався надати [PERSON] кредитні кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в сумі 11 185 дол. США на наступні цілі: споживчі цілі у сумі 10 000 дол. США, а також 1 185 дол. США на сплату страхових платежів передбачених кредитним договором, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 11,9% річних за фактичний період користування кредитними коштами, та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 0%, від суми наданого кредиту без урахування страхових платежів, що сплачується щомісяця в період сплати за курсом НБУ на дату нарахування , незалежно від валюти кредиту, комісії за надання кредиту 0,5%, що сплачується у момент надання кредиту у гривні за курсом НБУ на дату нарахування, незалежно від валюти кредиту. Також, відповідно до п. 1.1 кредитного договору, [PERSON] зобов'язалася на умовах, в розмірі та в строки, встановлені у цьому договорі, повернути банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, а також сплатити комісії, пені та штрафи, що передбачені умовами договору а також здійснювати погашення заборгованості за договором в такому порядку: щомісяця у період сплати сплачувати відсотки, розраховані відповідно до п.п 3.1, 3.3 договору, комісію, розраховану відповідно до п.3.5 договору. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 14.07.2008 року до кредитного договору №01317/RX від 09.06.2008 року, було внесено зміни у п. 1.1 кредитного договору та викладено його у новій редакції, зокрема, кінцевий термін погашення кредиту вказано 08.06.2024 року; кредит надавався у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у сумі 42 216 дол. США на наступні цілі: споживчі потреби у сумі 38 000 дол. США, а також у сумі 4216 дол. США на сплату страхових платежів у випадках, передбачених договором, зі сплатою 12.9% річних за фактичний період користування кредитними коштами, та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 0%, від суми наданого кредиту без урахування страхових платежів, що сплачується щомісяця в період сплати за курсом НБУ на дату нарахування , незалежно від валюти кредиту, комісії за надання кредиту 0,5%, що сплачується у момент надання кредиту у гривні за курсом НБУ на дату нарахування, незалежно від валюти кредиту. Також, додатковою угодою було встановлено щомісячний платіж у розмірі 470,87 дол. США, для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, щомісячної комісії. Також, була укладена додаткова угода № 2 від 15.07.2011 року до кредитного договору №01317/RX від 09.06.2008 року, якою були внесені зміни щодо прав та обов'язків сторін. Позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, надавши [PERSON] кредитні кошти у розмірі 38 000 дол. США. [PERSON] зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконувала, у зв'язку з чим, має заборгованість по сплаті тіла кредиту у розмірі 34 400,40 доларів США та 34 784,99 грн., яка складається за заборгованості по сплаті тіла кредиту в сумі 31 942,28 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків в сумі 2 458,12 доларів США та заборгованості по пені в сумі 34 784,99 грн. Також, в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених кредитним договором між ВАТ "Морський Транспортний банк", правонаступником якого є ПАТ "МАРФІН БАНК" та [PERSON] було укладено договір поруки №02081rX від 09.06.2008 року, з додатковими угодами до нього №1 від 14.08.2008 року, та №2 від 15.07.2011 року. Згідно п. 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Крім цього, 15.07.2011 року з метою забезпечення належного виконання умов укладеного між [PERSON] та ПАТ "Марфін банк" кредитного договору № 01317/RX від 09.06.2008 року, між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір відповідно до умов якого, останній надав іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: двохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Загальна вартість предмета іпотеки за згодою сторін станом на 15.07.2011 року визначена 27 848 доларів США, що в еквіваленті на день укладення договору складає 221 990,33 грн. Відповідно до п. 4.1 договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадках порушення позичальником будь-яких зобов'язань, що випливають з кредитного договору або порушення іпотекодавцем умов цього договору. Згідно ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" в разі не виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду. При цьому слід зазначити, що одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, в рахунок погашення зазначеного кредитного договору призводить до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника, так і з майнового поручителя за рахунок належного йому майна. За такої ситуації відбувається фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредиторові. Положення ч. 1 ст. 11 Закону №898-IV, яким установлена відповідальність майнового поручителя перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, передбачає право кредитора стягувати непокриту предметом суму боргу з боржника у разі, якщо вартість іпотечного майна є меншою від заборгованості за основним зобов'язанням. Зважаючи на той факт, що чинне законодавство ( ст. 39 Закону №898-IV) та відповідні роз'яснення ( п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5) передбачають зазначення у рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки, беручи до уваги що фактична ціна продажу цього майна в процесі його реалізації може змінюватися, вимога про стягнення суми боргу непокритого іпотечним майном повинна заявлятися лише після фактичного звернення стягнення на предмет іпотеки, причому як у випадку, коли мало місце звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить майновому поручителю, так і тоді, коли іпотечне майно належить боржнику за основним зобов'язанням. А тому, суд вважає необхідним позовні вимоги ПАТ "МАРФІН БАНК", який є правонаступником ВАТ "Морський Транспортний банк", задовольнити частково та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №01317/RX від 09.06.2008 року в сумі 34 400,40 доларів США та 34 784,99 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно ( серія САВ №671020), виданого 27.02.2008 року Херсонською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету №81 від 19.02.2008 року, шляхом надання права ПАТ "МАРФІН БАНК" продати предмет іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", за ціною не нижчою ніж зазначено в договорі іпотеки в сумі 27 848 доларів США, що в еквіваленті на день укладення договору складало 221 990,33 грн., а на день винесення рішення суду відповідно до курсу визначеного НБУ на 05.02.2015 року ( 17,999 грн. за 1 долар США) складає 501 236, 15 грн. При цьому суд визнає непереконливими заперечення представника [PERSON] -[PERSON] проти правильності нарахування стягуваних сум, оскільки в цій частині вимоги позивача за первісним позовом підтверджуються наявними у справі розрахунками ( а.с. 5,50, 86,97, 162), а також даними про рух коштів по рахунку, який був витребуваний судом за клопотанням представника відповідача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON], досліджений судом та долучений до матеріалів справи. ( а.с. 150-163). Також, суд не враховує заяву представника відповідача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] про застосування строку позовної давності щодо нарахування пені, оскільки відповідно до п. 8 додаткової угоди № 2 від 15.07.2011 року, до п. 4.6 кредитного договору №01317/RX від 09.06.2008 року були внесені зміни, відповідно до яких, на підставі ст. 259 ЦК України та у відповідності з договором сторони досягли домовленості про те, що позовна давність за вимогами банку про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісій та неустойки (пені,штрафу) за цим договором встановлюється тривалістю у три роки ( а.с 13). Крім цього, суд визнає необґрунтованими посилання представника відповідача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] про неотримання відповідачкою письмової вимоги банку щодо виконання умов кредитного договору, оскільки з досліджених судом вимог за №06/07-05/7-6 від 09.07.2014 року, №06/07-05/7-8 від 09.07.2014 року, №06/07-05/7-7 від 09.07.2014 року ( а.с. 28-30) вбачається, що такі письмові вимоги направлялися відповідачам по справі, а окрім цього згідно з ч. 1 ст. 35 Закону № 898-IV, у разі порушення основного зобов'язання та (або) умови іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж п'ятнадцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, та згідно з ч. 2 ст. 35 Закону № 898-IV положення ч. 1 цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду в установленому законом порядку. Оскільки відповідачами за первісним позовом не надано суду належних доказів, що лише квартира [ADDRESS] використовується як місце постійного проживання поручителя [PERSON], суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача за первісним позовом [PERSON] на дію Закону України " Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Марфін банк" про захист прав споживачів задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Про застосування позовної давності було заявлено представником позивача за первісним позовом. Відповідачами за первісним позовом заяви про поновлення цього строку з зазначенням поважних причин пропуску строку та доказів до суду не надано. Ствердження представника відповідача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] про юридичну необізнаність [PERSON] на момент укладання договору не може бути підставою для поновлення строку позовної давності. Крім цього, всі обставини, на які посилається позивач [PERSON] у своєму позові про захист прав споживачів, як на підставу для визнання договору кредиту недійсним знайшли своє відображення в умовах кредитного договору, іпотечного договору, договору поруки та додаткових угодах до цих договорів. Більш того, невідповідність стверджень позивача [PERSON] фактичним обставинам справи щодо неповідомлення всіх умов укладення кредитного договору від №01317/RX від 09.06.2008 року відповідачем підтверджуються власними ствердженнями позивачки викладеними у її позовній заяві про те, що нею договір кредитування був укладений після того, як вона обрала кредитування в іноземній валюті з урахуванням меншого розміру відсоткової ставки ніж при кредитуванні в національній валюті. Також слід зазначити, що позивачкою [PERSON] у своєму позові про захист прав споживачів не надано жодного доказу на підтвердження її стверджень про неможливість її ознайомлення з текстом кредитного договору, його умовами та неможливості звернення за відповідною правовою допомогою у випадку необхідності її отримання. Відповідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "МАРФІН БАНК" підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 218 грн. з кожного та 537 грн. судових витрат, пов'язаних з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача, що підтверджується меморіальними ордерами № 129, 109 ( а.с. 136,137). На підставі викладеного,

Outcome: partial