Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач ПАТ «Просто-страхування» звернувся з цивільним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 251\~489,81 грн., а також судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 26.09.2013 року між позивачем та ТзОВ «Хінкель-Когут» укладено договір страхування майнових інтересів власника автомобіля «BMW Х6». 22.02.2014 року відбулось ДТП, учасниками якої були автомобіль «Audi» під керуванням [PERSON], якого рішенням суду визнано винуватим у події, автомобіль «Opel» під керуванням [PERSON] та застрахований автомобіль «BMW Х6» під керуванням [PERSON] У результаті пригоди було пошкоджено автомобіль страхувальника, згідно відповідного висновку вартість матеріального збитку становить 282\~078,18 грн., вартість відновлювального ремонту становить 384\~441,99 грн., а відповідно до рахунку-фактури вартість відновлювального ремонту становить 349\~084,76 грн. Позивачем складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого, таке становить 300\~489,81 грн. Вказана ДТП була визнана страховим випадком в результаті чого страхувальнику позивачем виплачено частину страхового відшкодування в розмірі 286\~814,81 грн., а іншу частину страхового відшкодування в розмірі 14\~175,00 грн. було зараховано у сплату недоплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку. Таким чином витрати страховика повязані із цим страховим випадком склали 300\~989,81 грн., проте, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Галицька», то остання, сплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 49\~500,00 грн. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачу грошові кошти у розмірі 251\~489,81 грн. (300\~989,81 - 49\~500,00). На підставі наведеного позов просить задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив про причини своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.09.2013 року ПАТ «Просто-страхування» уклало з ТзОВ «Хінкель-Когут» договір страхування серії ПК № 005025 майнових інтересів власника автомобіля [NUMBER], зі строком дії з 20.09.2013 року по 29.09.2014 року. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.04.2014 року, яка не оскаржувалася та набрала законної сили, у справі №450/981/14-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за те, що 22.02.2014 року о 01 год. 00 хв. по вул. Львівській у м. Городок Львівської області, останній в стані алкогольного сп'яніння та в темну пору доби, керуючи транспортним засобом марки "Ауді", д.н.з. [NUMBER] із значним перевищенням швидкості руху автомобіля, здійснив наїзд на транспортний засіб марки "БМВ" д.н.з. [NUMBER], через що такий зіткнувся із автомобілем марки "Опель" д.н.з. [NUMBER], завдавши їм технічних ушкоджень. Із матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «BMW Х6», кузов № [NUMBER], майнові інтереси власника якого застраховані за вказаним вище договором серії ПК № 005025 26.09.2013 року та автомобіль марки "БМВ", який був учасником описаного у постанові суду від 29.04.2014 року ДТП, є одним і тим самим транспортним засобом. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW Х6», оцінений згідно Висновку №32/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 19.03.2014 року становить 282\~078,18 грн., а вартість відновлювального ремонту становить 384\~441,99 грн. Вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля «BMW Х6» згідно Рахунка-фактури №СФ-0000078 від 03.03.2014 року наданого постачальником ПФ «Христина» одержувачу ТзОВ «Хінкель-Когут» становить 349\~084,18 грн. 03.04.2014 року проведено розрахунок страхового відшкодування №94936, згідно якого страховик ПАТ «Просто-страхування» нарахував страхувальнику ТзОВ «Хінкель-Когут», яке є власником пошкодженого автомобіля «BMW Х6», 300\~989,81 грн. страхового відшкодування. 10.04.2014 року зазначене вище ДТП було визнано страховою подією, про що складено страховий акт №94936. Відповідно до платіжних доручень №11125 від 10.04.2014 року та №11874 від 16.04.2014 року ПАТ «Просто-страхування» виплатило частину страхового відшкодування ТзОВ «Хінкель-Когут» в сумі 286\~814,81 грн., а іншу частину страхового відшкодування в розмірі 14\~175,00 гривень, відповідно до страхового акту №94936 від 10.04.2014 року, зараховано у сплату недоплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку із Львівською філією АТ «Прост-страхування». Із наведеного випливає висновок, що фактичні витрати страхової компанії, повязані із спірним страховим випадком складають 300\~989,81 грн. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивач у позовній заяві вказує, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована ПАТ «СК «Галицька», а тому 31.07.2015 року ПАТ «СК «Галицька» сплатило ПАТ «Просто-страхування» страхове відшкодування у розмірі 49\~500,00 грн. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Беручи до уваги наведене вище, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача 251\~489,81 грн. (300\~989,81 49\~500,00) затрат по виплаті страхового відшкодування, а також про стягнення судового збору у розмірі 3\~772,35 грн. підставні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved