Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 019-03520-301109 у розмірі 1\~353,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 30 листопада 2009 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ "Комерційний Банк "Дельта") та [PERSON] укладений кредитний договір №\~019-03520-301109, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт у розмірі 2 510,00 грн. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 27 липня 2015 року виникла заборгованість по кредиту, яка складається з: тіла кредиту у розмірі 1 353,60 грн. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач заперечень проти позову не надала, в судове засідання не зявилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи в її відсутність не клопотала, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 30 листопада 2009 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] укладений договір № 019-03520-301109 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно п. 1.2. якого банк відповідно до наданого держателем пакету документів, а також згідно з вимогами банку та ст. 1066 ЦК України, відкриває держателю картковий рахунок № 25266903243321 в національній валюті України гривні, далі "рахунок", оформляє та надає в користування держателю картку платіжної системи Дельта, далі "картка", а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті "Кмітливий", що міститься в додатку № 1 до цього договору, надалі "тарифи" та згідно з умовами цього договору і правил (а.с. 3, 4). На цих умовах позивач зобов'язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані [PERSON] згідно з п.\~1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" за допомогою платіжної картки, емітованої позивачем. Відповідно до п. 1.3 вищевказаного договору, згідно ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України позивач зобов'язався в майбутньому кредитувати рахунок, шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривень та на день укладення цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2 510 гривень. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідач зобов'язався відповідно до умов надання кредиту за п. 2.3, 2.4, 3.6 договору сплачувати банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах, щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у тарифах, що мав виконати згідно зі ст. 526 ЦК України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобовязання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 6), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступила від умов про повернення суми кредиту в межах ліміту і від строків виконання за договором, чим прострочила виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів. Таким чином, відповідач [PERSON] порушила взяте перед позивачем зобов'язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно ст. 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням з відповідача станом на 27 липня 2015 року 1 353,60 грн. основного боргу. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved