Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 06 лютого 2018 року та проживав по день смерті за адресою: [ADDRESS], місце смерті м.Горлівка Донецької області, зобовязати заінтересовану особу Головне територіальне Управління у Київській області Васильківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану видати [PERSON] свідоцтво про смерть чоловіка [PERSON]. В обгрунтування заяви посилається на те, що в 2014 р. місто Горлівка Донецької області, в якому вони проживали з чоловіком, стало окупованим, після чого вони переїхали до м. Василькова Київської області, про що свідчать довідки від 20.11.2014 р. № [NUMBER] на ім'я [PERSON], як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, довідки від 20.11.2014 р. № [NUMBER] на і м'я [PERSON] В 2017 р. її чоловік [PERSON] захворів, лікарі діагностували рак сліпої кишки та в кінці 2017 р.чоловік став просити відвести його в м. Горлівку, де похоронені його батьки та брати і там похоронити. В січні 2018 р. вони з чоловіком поїхали в м. Горлівка Донецької області в свою квартиру [ADDRESS], де 06 лютого 2018 р. її чоловік [PERSON] помер. 06 лютого 2018 р. отримала лікарське свідоцтво про смерть № 320 про причину смерті свого чоловіка та свідоцтво про смерть чоловіка "Донецькою народною республікою". Після похорон чоловіка вона знову переїхала в м. Васильків Київської області та звернулася до Васильківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Київської області з питанням видати свідоцтво про смерть чоловіка як громадянина України. Однак своїм листом від 21.02.2018 № 745/16.8-67 заінтересована особа відмовила у державній реєстрації смерті [PERSON] померлого 06 лютого 2018 р. на тимчасово окупованої частини України, однак вона хоче зареєструвати смерть чоловіка у встановленому законом порядку, зв»язку з чим звернулась до суду. Заявник та представник заявника в судове засідання не з'явилися, до суду надійшла заява від заявника, в якій вона просила справу слухати у її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи\~Васильківського міськрайонного відділу реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) Головного територіального управління юстиції Київській області - у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про слухання справи за відсутності його представника, проти задоволення заяви не заперечує. Враховуючи вимоги ч. 2\~ст. 317 ЦПК України\~щодо невідкланого розгляду даної категорії справ, суд приходить до висновку про необхідність розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України і такі справи розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~- підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово не підконтрольній Україні території, що при таких обставинах унеможливлює державну реєстрацію смерті певної особи в позасудовому порядку. З паспорту заявника серії ВС 679991, виданого Микитівсаьким РВ Горлівського МУ УМВ України в Донецькій області від 21.04.2005 р. де є відмітка про те, що зареєстрований шлюб з [PERSON] 11.10.1955 р., з якої вбачається, що [PERSON] дійсно являється дружиною [PERSON]. В лікарському свідоцтві про смерть № 320 виданого "Республіканським бюро судово - медичної експертизи Міністерства охорони здоров"я Донецької Народної республіки" від 6.02.2018 р., зазначено, що 06.02.2018 р. помер [PERSON], [INFO] Місце смерті [PERSON] зазначено: м. Горлівка, ДНР [ADDRESS]. Причина смерті: інтоксикація, злоякісне новоутворення сліпої кишки з розпадом (а.с. 12). Відповідно свідоцтва про смерть виданого 06.02.2018 р. Микитівським відділом запису актів громадянського стану м. Горлівка "Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки" , [PERSON], [INFO] помер 06.02.2018 р. у віці 62 роки. Васильківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції листом від 21.02.2018 р. р. № 743/16.8-67 відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявницею для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній\~наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, (а.с.4). Згідно з «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженим\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р., м. Краснодон, м. Молодогвардійськ Луганської області знаходиться на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), практика якого відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, дійшов висновку у справі Набії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окуповані йтериторії, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «набійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. На підставі вищевикладеного, суд вважає факт смерті [PERSON] встановленим.

Outcome: approved