Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

У березні 2015 позивач, [PERSON] до звернувся до суду із позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», третя особа - [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 30.10.2013 року на перехресті вулиці Зеленогірська - проспект Повітрофлотський у м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем "Хонда", д/н [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем "Тойота", д/н [NUMBER]. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року [PERSON] визнано винним у даному ДТП, і накладено штраф за ст. 124 КпАП України. Оскільки на момент ДТП автомобіль [PERSON] був застрахований у ПрАТ «СК «Україна», позивач 15.11.2013 року звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, проте жодних дій які б свідчили про виконання страховиком свого обов'язку по виплаті страхового відшкодування останнім вчинено не було. У зв'язку з цим, [PERSON] з метою визначення реальної вартості виконання робіт для відновлення пошкодженого автомобіля здійснив незалежне авто товарознавче дослідження, за результатами якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу склала 13 534 грн. 66 коп. Так як до цього часу відповідачем не здійснено виплату страхового відшкодування, позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом й, уточнивши позовні вимоги просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 13 534 грн. 66 коп., витрати по оплаті послуг за проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 600 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2 600 грн. та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про причини його неявки суду не відомо. Третя особа, [PERSON].в судове засідання не з'явився, про причини його неявки суду не відомо. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.10.2013 року на перехресті вулиці Зеленогірська - проспект Повітрофлотський у м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем "Хонда", д/н [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем "Тойота", д/н [NUMBER]. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року [PERSON] визнано винним у даному ДТП, і накладено штраф за ст. 124 КпАП України. Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до полісу № АС/3929014 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент вчинення ДТП відповідальність [PERSON] була за страхована у ПрАТ «СК «Україна». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., франшиза - 0 грн. (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи позивач, [PERSON] звертався до відповідача із письмовою заявою на виплату страхового відшкодування від 15.11.2013 року (а.с.16, зв.) та з повідомленням телеграфом від 24.02.2014 року з проханнями направити представника на огляд автомобіля "Тойота", д/н [NUMBER] (а.с.17). У зв'язку з тим, що жодних дій які б свідчили про виконання страховиком свого обов'язку по виплаті страхового відшкодування вчинено не було, [PERSON] з метою визначення реальної вартості виконання робіт для відновлення пошкодженого автомобіля здійснив незалежне авто товарознавче дослідження у судового експерта-автотоварознавця [PERSON], й за висновком № 084/15 від 02.03.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "Тойота", д/н [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу склала 13 534 грн. 66 коп. (а.с.18-19). Будь-яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності звіту оцінювача, чи доказів пов'язаних з його недостатньою професійною кваліфікацією, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності з положеннями п. п. 34.1., 34.2., 34.3., 34.4. ст. 34 цього Закону Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Так, позивач [PERSON] скористався своїм правом та з метою визначення реальної вартості виконання робіт для відновлення пошкодженого автомобіля здійснив незалежне авто-товарознавче дослідження, у зв'язку з чим страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження), що відповідно до квитанції № 298097 від 03.03.2015 року складають 600 грн. (а.с.27, зв.). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. Суд дійшов висновку, що відповідач, ПрАТ «СК «Україна», не прийняв рішення і не виплатив у встановлений строк позивачеві страхове відшкодування в сумі 13 537 грн. 66 коп., чим порушив його права, які підлягають захисту, а з відповідача підлягає стягненню страхове відшкодування та витрати на авто-товарознавче дослідження. Що стосується вимог позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Частиною 1 ст. 56 ЦПК України встановлено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У зв'язку з тим, що суду надано докази того, що позивачем здійснено витрати на правову допомогу згідно Договору № 017 про надання правових послуг від 16.02.2015 року, докази й розрахунки погодинної роботи у вигляді Акту здачі-прийняття робіт, що підтверджують участь представника Позивача у цивільній справі та докази того, представник позивача є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги, з відповідача на користь позивача, [PERSON] підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 2 600 грн. Згідно вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved