Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 серпня 2013 року водій [PERSON] керуючи автомобілем "ІЖ" д.н. [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON], у м. Донецьку по вул. Ізюмівська 17/4, в Ленінському районі м. Донецька, на порушення вимог п. 15,12 Правил дорожнього руху України, залишив зазначений транспортний засіб не вживши всіх заходів проти самовільного руху, внаслідок чого автомобіль "ІЖ" покотився та скоїв наїзд на, припаркований автомобіль "SUBARU FORESTER" д.н. [NUMBER], що належить йому на підставі довіреності [NUMBER] з правом розпоряджатися та експлуатувати автомобіль "SUBARU FORESTER" д.н. [NUMBER] виданої власником автомобіля [PERSON]. Вказав, що згідно висновків ДАЇ та Постанови Ленінського районного суду м. Донецька, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] Вина водія [PERSON] підтверджується протоколом та схемою ДТП і постановою Ленінського районного суду м. Донецька від 02.09.2013 року про застосування до [PERSON] стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень. Цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу "ІЖ" д.н. [NUMBER] було забезпечено за договором страхування цивільно-правової відповідальності в ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" згідно полісу № АС/0000866609. Після ДТП він звернувся до страховика винної особи який після тривалого розслідування, лише 16.10.2013р. склав страховий акт ЦВ/13/0632, та тільки 19.11.2013 р. здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 3174,65 грн. Не маючи матеріальної можливості здійснити ремонт для відновлення пошкодженого автомобіля він вимушений був чекати виплати, яку страховик безпідставно затягнув. Для отримання роз'яснень 18.10.2013 р. я звернувся до ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" з вимогою про надання йому копії звіту фахівця автотоварознавця, на підставі якого було здійснено розрахунок страхового відшкодування, а також надання роз'яснень щодо суми виплати. Бо на той час він звернувся до ремонтної установи СТО TOB "Вояж Авто" і згідно Рахунку № [NUMBER] від 11.10.2013 року відновлення мого пошкодженого транспортного засобу склало вартість 11216,00 грн. Відповідач ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" листом № 12/2210 від 06.11.2013 р. роз'яснив, що підставою для розрахунку страхового відшкодування був прийнятий Звіт № 3961 від 31.08.2013р. TOB «Експертум-АВЕ», складений згідно протоколу огляду у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Згідно даного звіту вартість відновлювального ремонту ТЗ складає 8800,25 грн. з ПДВ. коефіцієнт зносу складових частин відносно належного йому транспортного засобу складає 65,3%, відповідно вартість відновлювального ремонту з урахуванням такого коефіцієнту становить 5009,58 грн. (з ПДВ). Таким чином матеріальний збиток завданий автомобілю "SUBARU FORESTER" д.н. AH 0530 ВН згідно отриманого висновку експерта складає 5009,58грн., Однак, враховуючи що договір страхування АС/0000866609 передбачає франшизу в розмірі - 1000 грн., а виплата відшкодування на особистий рахунок згідно чинного законодавства України проводиться без урахування І1ДВ - сума відшкодування дорівнюватиме 3174,65 грн. і таку суму ТДВ «СК «Альфа-гарант» вважає справедливою для здійснення страхового відшкодування. 12 листопада він знов звернувся до відповідача ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" з вимогою про надання йому усіх копій документів, що були підставою для розрахунку суми страхового відшкодування. Але не зважаючи на те, що ним було надано рахунок на відновлення вказаного автомобіля в сумі 11216,00 грн. відповідачем не було перераховано чи перевірено цей аргумент. Крім того, він звернувся до роботодавця водія [PERSON], [PERSON], як до власника засобу підвищеної небезпеки, для сплати йому суми франшизи та доплати суми необхідної для здійснення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля "SUBARU FORESTER" д.н. [NUMBER]. Але він відповів, що його транспортний засіб забезпечено ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" договором страхування цивільно-правової відповідальності № АС/0000866609 і він не збирається здійснювати жодної доплати. Вважає, що [PERSON], як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля "ІЖ" д.н. [NUMBER], а ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" як його страховик, повинні відшкодувати йому витрати для відновлення первинного стану свого автомобіля "SUBARU FORESTER" д.н. [NUMBER], пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт. Також діями відповідача [PERSON] йому заподіяна моральна шкода, оскільки протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля він намагався самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час не міг вночі спокійно спати. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися. Хвора дружина позивача, здоров'я якої ледве почало поправлятися, знов відчула його погіршання і вимушена була відновити лікування. Причиною такого стану дружини був нервовий стрес який вона отримала від усвідомлювання того, що кошти за які вона могла би отримати досконале лікування сім'я вимушена заощаджувати відкладаючи на ремонт автомобіля. Ці моральні страждання нанесли глибокі душевні рани позивачу який вимушений робити нелегкий вибір по розподіленню коштів. Моральну шкоду він оцінює у 8 000 гривень. Просив суд стягнути з [PERSON] та ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди солідарно 8041,35 грн., стягнути з [PERSON] на його користь 8 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідачів судові витрати у сумі 243,60 гривень. До суду позивачем була надана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він просив суд стягнути з [PERSON] на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 15093,57 гривень, у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 8 000 гривень, стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на його користь пеню за прострочку виплати страхового відшкодування в сумі 55,40 гривень, та стягнути судові витрати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві та у заяві про уточнення позовних вимог. Просив суд уточненні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ТДВ «Страхова компанія «Альфа -Гарант» - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає доводи позивача [PERSON] неналежними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. Також вказав, що ТДВ СК «Альфа -Гарант» здійснило всі заходи для вчасної сплати страхового відшкодування та у повному у обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як встановлено судом 08 серпня 2013 року водій [PERSON] керуючи автомобілем "ІЖ" д.н. [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON], у м. Донецьку по вул. Ізюмівська 17/4, в Ленінському районі м. Донецька, на порушення вимог п. 15,12 Правил дорожнього руху України, залишив зазначений транспортний засіб не вживши всіх заходів проти самовільного руху, внаслідок чого автомобіль "ІЖ" покотився та скоїв наїзд на, припаркований автомобіль "SUBARU FORESTER" д.н. [NUMBER], яким користується позивач [PERSON] на підставі довіреності [NUMBER] з правом розпоряджатися та експлуатувати автомобіль "SUBARU FORESTER" д.н. [NUMBER] виданої власником автомобіля [PERSON]. Згідно висновків ДАЇ та Постанови Ленінського районного суду м. Донецька, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] Вина водія [PERSON] підтверджується протоколом та схемою ДТП і постановою Ленінського районного суду м. Донецька від 02.09.2013 року про застосування до [PERSON] стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень (а.с.6). Судом встановлено, що на момент вчинення ДТП третя особа [PERSON] мав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/0000866609, виданий ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» (а.с.33). У зв'язку з чим відповідальною за завдані у даному випадку збитки, відповідно до положень ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в межах передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності є саме ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант». Згідно ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до звіту ТОВ «Експертум -АВЕ» від 31.08.2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля SUBARU FORESTER" д.н. [NUMBER], з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин, становить 5 009,58 гривень з урахуванням ПДВ. Однак враховуючи, що договір страхування передбачає франшизу в розмірі 1 000,00 гривень, а виплата страхового відшкодування на особистий рахунок, згідно чинного законодавства України проводиться без урахування ПДВ, 18.11.2013 р. ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» здійснила позивачу [PERSON] виплату страхового відшкодування в сумі 3174,65 грн., яка обґрунтована звітом №3961 від 31.08.2013 року (а.с. 36-47, 50). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи позивач надав рахунок на оплату № [NUMBER] від 11.10.2013 р. на суму 11216 грн.(а.с.10) Однак, позивач [PERSON] не надає жодного доказу, що цей рахунок був ним сплачений, ремонтні роботи були виконані, а також, що третя особа, яка виписала цей рахунок має право проводиш оцінку вартості відновлювального ремонту згідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів і цей рахунок є обов'язковим для сплати страхового відшкодування з боку страхової компанії. До того ж у вищезазначеному рахунку наданому позивачем [PERSON], у графі «Покупець» даного рахунку зазначений [PERSON], а не позивач [PERSON] Судом встановлено, що автомобіль SUBARU FORESTER" д.н. [NUMBER], позивачу [PERSON] належить на підставі довіреності [NUMBER] з правом розпоряджатися та експлуатувати вказаний автомобіль, яка видана власником автомобіля [PERSON] (а.с.8-9). З огляду на таке, суд вважає, що позивач не є власником пошкодженого автомобіля SUBARU FORESTER" д.н. [NUMBER], тому у нього не має законних підстав на відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги позивача [PERSON] стягнення на його користь моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду жодних доказів, підтверджуючих факт заподіяння йому та його родині саме відповідачем [PERSON] моральних страждань на суму 8000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вказані норми, а також вищевказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, та

Outcome: dismissed