Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

05 грудня 2018 року позивач орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на малолітніх дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що в службі у справах дітей на обліку дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах, перебувають малолітні діти відповідачів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 28 листопада 2018 року службою в справах дітей разом із представниками міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, інспектором Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, медичною сестрою, було здійснено вихід в сім'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час обстеження умов проживання дітей було встановлено, що в квартирі, де проживають малолітні діти порушено санітарно-гігієнічний стан, брудно, речі розкидані, газопостачання та електропостачання відключено, їжа відсутня. Зі слів батьків дітей, грошей в них не має. Діти голодні, недоглянуті, брудні. [PERSON] розповіла, що не купалася вже два тижні. Відповідачі - батьки дітей, проживають за вказаною адресою, не працюють, вихованням дітей не займаються, вживають алкогольні напої, залишають дітей без нагляду. 28 листопада 2018 року виконавчим комітетом Першотравенської міської ради було прийнято рішення про відібрання малолітніх дітей від відповідачів. В той же день дітей було тимчасово влаштовано в КЗ "Першотравенська центральна міська лікарня" ДОР. Працівниками служби у справах дітей з відповідачами неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків та було попереджено про відповідальність за їх невиконання. Їх сім'я згідно з рішенням комісії із взаємодії суб'єктів соціальної роботи щодо здійснення соціального супроводу сімей (осіб), які перебувають в складних життєвих обставинах, тобто взято під соціальний супровід Першотравенським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, однак батьки дітей ігнорували виконання плану соціального супроводу, рекомендації та настанови спеціалістів не виконували, вихованням дітей не займаються, зловживають спиртними напоями. З урахуванням інтересів малолітніх дітей просить суд відібрати малолітніх дітей від батьків - відповідачів по справі, без позбавлення їх батьківських прав, з утриманням аліментів на користь дітей в розмірі 1/2 частки. Представник позивача в підготовче судове засідання не з'явилася, надала заяви про розгляд справи в її відсутність, просить позов задовільнити та допустити рішення суду до негайного виконання в інтересах малолітніх дітей. Відповідачі в підготовче судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає за необхідне позов задовільнити. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Копіями свідоцтв про народження І-КИ №128404 від 23 червня 2007 року, І-КИ №316352 від 26 січня 2011 року та І-КИ №583400 від 15 березня 2016 року підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Копіями актів обстеження умов проживання від 31 серпня 2017 року, 22 листопада 2018 року, 26 листопада 2018 року, 28 листопада 2018 року, 04 травня 2018 року, 03 квітня 2018 року, 22 червня 2018 року, 20 січня 2017 року, 31 травня 2018 року, 12 жовтня 2018 року, 12 червня 2017 року, 24 січня 2018 року, 25 квітня 2017 року, 10 лютого 2017 року, 03 лютого 2017 року, 30 січня 2017 року підтверджується, що малолітні діти проживають з батьками - відповідачами по справі [ADDRESS]. В квартирі брудно, не прибрано, невимитий посуд, неприємний запах, відсутні продукти харчування, часто батьки дітей перебувають в нетверезому стані, вихованням та утриманням дітей не займаються, не створюють належні умови для проживання дітей, що становить загрозу для життя та здоров'я дітей. Заявою КЗ "Першотравенської ЦМЛ" ДОР від 12 квітня 2016 року підтверджується, що в педіатричне відділення госпіталізовано [PERSON], дитина з ознаками вираженої гіпотрофії, занедбана. Поясненнями відповідачів від 24 січня 2018 року, в яких вони зобов'язалися піклуватися про дітей, створити їм належні умови для проживання. Характеристикою Першотравенської ЗОШ №2 підтверджується, що [PERSON] навчається в даному учбовому закладі. Мати дитини приводить його до школи, прислухається до порад вчителя, але дитина приходить до школи не завжди охайна. Вдома в них відключено газопостачання, але дитина все необхідне для навчання має. Психолого - педагогічною характеристикою КЗО "Першотравенська загальноосвітня спеціальна школа - інтернат" ДОР від 05 березня 2018 року підтверджується, що [PERSON] є ученицею даного закладу. Дівчинка часто буває неохайною, брудною, постійно гризе нігті, смокче волосся, облизує ручку, не слідкує за своїм зовнішнім виглядом, свої речі не береже, приходила у брудних речах, некупана. Батьки мало приділяють уваги у навчанні та вихованні дитини, з мамою проводяться бесіди, які не дають результатів, батько не приймає участі в її вихованні. Працівниками служби у справах дітей з відповідачами неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків та було попереджено про відповідальність за їх невиконання. Їх сім'я взята під соціальний супровід Першотравенським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, однак батьки дітей ігнорували виконання плану соціального супроводу, рекомендації та настанови спеціалістів не виконували, вихованням дітей не займаються. 28 листопада 2018 року виконавчим комітетом Першотравенської міської ради було прийнято рішення про відібрання малолітніх дітей від відповідачів. В той же день дітей було тимчасово влаштовано в КЗ "Першотравенська міська центральна лікарня" ДОР. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради вважає доцільним відібрати малолітніх дітей від відповідачів без позбавлення їх батьківських прав та стягнути аліменти на їх утримання. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.52 Конституції України, ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом відібрання дітей без позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення дітей», ратифікованої Україною 03 серпня 2006 року, Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14 вересня 2006 року, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України. Відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від ма\-тері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України однією з підстав для відібрання дитини є ухилення від виконання своїх батьківських обовязків по її вихованню батьками. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Суд також враховує, що судове рішення повинно відповідати принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі . Ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. \~ \~ \~ \~На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за доцільне відібрати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від батьків - [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, оскільки вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дітей. Також необхідно стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/2 частині всіх видів заробітку (доходів) відповідачів, з кожного, щомісячно до повноліття дітей. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору при пред'явленні позову до суду, задоволені позовні вимоги немайнового (відібрання дітей) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів по 1 409,60 гривень судового збору, з кожного, на користь держави.

Outcome: approved