Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У січні 2015 року заступник Броварського міжрайонного прокурора (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Броварської центральної районної лікарні (далі - Броварська ЦРЛ) звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просить стягнути із [PERSON] на користь Броварської ЦРЛ витрати на стаціонарне лікування останнього, а також потерпілих [PERSON] та [PERSON] в розмірі - 8 675 грн. 94 коп. В обґрунтування позову зазначалося про те, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2013 року [PERSON] визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, та призначено йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 2 роки, з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на один рік. Відповідно до вимог статей 75 - 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання, встановивши йому строк випробування в один рік. Вироком встановлено, що 20 червня 2013 року близько 00 год. 40 хв. у районі 1км+870 метрів автодороги «Бровари-Требухів» на території Броварського району Київської області, обвинувачений [PERSON] в темну пору доби, в порушення пункту 2.3-б Правил дорожнього руху/ПДР/України, відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі, крім цього, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в порушення пункту 2.9-а Правил дорожнього руху /ПДР/ України, відповідно до якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом, у стані алкогольного сп'яніння, керував по дорученню, технічно справним автомобілем "ФОРД-Мондео 2.0" д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] та перевозив двох пасажирів, потерпілих [PERSON] та [PERSON] Рухаючись по вказаній дорозі та керуючи вищевказаним автомобілем, в напрямку до села Требухів Броварського району, з швидкістю біля 103-115 км./годину, обвинувачений грубо порушив вимоги пункту 12.6-г ПДР України, відповідно до якого на всіх дорогах, що проходять через населені пункти дозволяється рух зі швидкістю не більше 90 км./год. Крім цього, обвинувачений [PERSON] проявив неуважність, не діяв таким чином, щоб не створити небезпеки чи перешкоди для руху інших учасників дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу безпечно керувати ним, чим грубо порушив вимоги пункту 12.1 ПДР України, відповідно до якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Внаслідок чого, обвинувачений не впорався з керуванням та допустив виїзд керованого ним автомобіля "ФОРД-Мондео 2.0" д.н.з. [NUMBER] у правий по напрямку руху кювет, де допустив зіткнення автомобіля з деревом. В результаті вказаного зіткнення, пасажир - потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у виді: - закритого перелому лівої стегнової кістки на межі верхньої та середньої третин зі значним змішенням уламків., рваної рани тильної поверхні лівої кисті, які відповідно до висновку судової-медичної експертизи за № 111 від 09 серпня 2013 року, відносяться до категорії середнього ступня тяжкості тілесних ушкоджень. Крім цього, пасажир - потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у виді: - полі травми у вигляді закритої травми грудної клітини: садно в проекції груднини та передньої поверхні живота, подвійний перелом тіла груднини з її деформацією, перелом 2-5 ребер справа та 5-го ребра зліва по пахвинним лініям з розвитком двобічного травматичного гідротораксу та забою правої легені., компресійний перелом тіл 7 та 11 грудних хребців., струсу голового мозку., рваної рани правої вушної раковини, які відповідно до висновку судової-медичної експертизи за № 132 від 28 жовтня 2013 року, відносяться до категорії середнього ступня тяжкості тілесних ушкоджень. Не виконання та грубе порушення водієм-обвинуваченим [PERSON] вимог пунктів 2.3-б, 2.9-а, 12.1, 12.6-г ПДР України призвело до виникнення аварійної ситуації, що являється слідчою причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв'язку наслідками, що наступили: - отриманням, потерпілими [PERSON] та [PERSON] тілесних ушкоджень, що відносяться до категорії середньої степені тяжкості. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходилася у період з 20 червня 2013 року по 12 липня 2013 року на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділені Броварської ЦРЛ. Витрати на її лікування складають - 3 225 грн. 09 коп. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходилася 20 червня 2013 року на стаціонарному лікуванні у відділені анестезії та інтенсивної терапії Броварської ЦРЛ. Витрати на її лікування складають - 1 183 грн. 63 коп. Окрім наведеного, внаслідок вищевказаного зіткнення обвинувачений [PERSON] отримав тілесні ушкодження та у період з 20 червня 2013 року по 12 липня 2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділені анестезіології та інтенсивної терапії, а потім у травматологічному відділені Броварської ЦРЛ. Витрати на його лікування складають - 4 267 грн. 22 коп. У вказаному кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину не заявлявся. Прокурор Щербюк В.П. та представник Броварської ЦРЛ Корнійко Л.О. у судове засідання не з'явилися. Надали до суду письмові заяви, у яких просили розглянути справу за їхньої відсутності та задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2013 року встановлено, що 20 червня 2013 року близько 00 год. 40 хв. у районі 1км+870 метрів автодороги «Бровари-Требухів» на території Броварського району Київської області, обвинувачений [PERSON] в темну пору доби, в порушення пункту 2.3-б Правил дорожнього руху/ПДР/України, відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі, крім цього, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в порушення пункту 2.9-а Правил дорожнього руху /ПДР/ України, відповідно до якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом, у стані алкогольного сп'яніння, керував по дорученню, технічно справним автомобілем "ФОРД-Мондео 2.0" д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] та перевозив двох пасажирів, потерпілих [PERSON] та [PERSON] Рухаючись по вказаній дорозі та керуючи вищевказаним автомобілем, в напрямку до села Требухів Броварського району, з швидкістю біля 103-115 км./годину, обвинувачений грубо порушив вимоги пункту 12.6-г ПДР України, відповідно до якого на всіх дорогах, що проходять через населені пункти дозволяється рух зі швидкістю не більше 90 км./год. Крім цього, обвинувачений [PERSON] проявив неуважність, не діяв таким чином, щоб не створити небезпеки чи перешкоди для руху інших учасників дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу безпечно керувати ним, чим грубо порушив вимоги пункту 12.1 ПДР України, відповідно до якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Внаслідок чого, обвинувачений не впорався з керуванням та допустив виїзд керованого ним автомобіля "ФОРД-Мондео 2.0" д.н.з. [NUMBER] у правий по напрямку руху кювет, де допустив зіткнення автомобіля з деревом. В результаті вказаного зіткнення, пасажир - потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у виді: - закритого перелому лівої стегнової кістки на межі верхньої та середньої третин зі значним змішенням уламків., рваної рани тильної поверхні лівої кисті, які відповідно до висновку судової-медичної експертизи за № 111 від 09 серпня 2013 року, відносяться до категорії середнього ступня тяжкості тілесних ушкоджень. Крім цього, пасажир - потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у виді: - полі травми у вигляді закритої травми грудної клітини: садно в проекції груднини та передньої поверхні живота, подвійний перелом тіла груднини з її деформацією, перелом 2-5 ребер справа та 5-го ребра зліва по пахвинним лініям з розвитком двобічного травматичного гідротораксу та забою правої легені., компресійний перелом тіл 7 та 11 грудних хребців., струсу голового мозку., рваної рани правої вушної раковини, які відповідно до висновку судової-медичної експертизи за № 132 від 28 жовтня 2013 року, відносяться до категорії середнього ступня тяжкості тілесних ушкоджень. Не виконання та грубе порушення водієм-обвинуваченим [PERSON] вимог пунктів 2.3-б, 2.9-а, 12.1, 12.6-г ПДР України призвело до виникнення аварійної ситуації, що являється слідчою причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв'язку наслідками, що наступили: - отриманням, потерпілими [PERSON] та [PERSON] тілесних ушкоджень, що відносяться до категорії середньої степені тяжкості. Зазначеним вироком суду [PERSON] визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України/в ред.2001р./, та призначено йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк - 2 роки, з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на один рік. Звільнено засудженого [PERSON] від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на підставі статті 75 КК України /ред. 2001 р./, з випробуванням, стосовно міри покарання встановивши іспитовий строк терміном в - 1 рік. Даний вирок суду набрав законної сили. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку з отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] була доставлена до Броварській ЦРЛ, де знаходилася на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні 22 дні у період з 20 червня 2013 року по 12 липня 2013 року. Витрати на її лікування у вказаному медичному закладі складають - 3 225 грн. 09 коп., що підтверджується калькуляцією №52 (а.с.21). У зв'язку з отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] була доставлена до Броварській ЦРЛ, де знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії 1 день - 20 червня 2013 року. Витрати на її лікування у вказаному медичному закладі складають - 1 183 грн. 63 коп., що підтверджується калькуляцією №2 (а.с.23). У зв'язку з отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями обвинувачений [PERSON] був доставлена до Броварській ЦРЛ, де знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії, а потім у травматологічному відділенні 22 дні у період з 20 червня 2013 року по 12 липня 2013 року. Витрати на його лікування у вказаному медичному закладі складають - 4 267 грн. 22 коп., що підтверджується калькуляцією №53 (а.с.22). Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування обвинуваченого [PERSON] та [PERSON], [PERSON], які потерпіли від злочину, у кримінальному провадженні не заявлявся. Згідно із частинами третьою, сьомою статті 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог частини першої статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, згідно із статею 1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Згідно із пунктами 2, 3 даного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день і стягується з обвинуваченого за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У зв'язку із вище викладеним, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. З відповідача на користь Броварської ЦРЛ підлягають відшкодуванню - 8 675 грн. 94 коп. витрат, понесених на стаціонарне лікування [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно із пунктом 11 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень від сплати судового збору звільняються. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи ставки судового збору, визначені частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір", із відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved