Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП в сумі 9795 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що 17.07.2016 по вул.Толстого в м. Чернігові сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої його автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювлювального ремонту, згідно Акту виконаних робіт від 15.09.2016 становить 30795 грн, з яких 21000,00 грн йому відшкодувала страхова компанія. Різницю між фактично понесеними ним витратами на ремонт автомобіля та страховою виплатою- 9795 грн просить стягнути з відповідача, який є винним у данній ДТП. Крім того, позивач зазначає, що пошкодженням автомобіля йому було заподіяно моральну шкоду, яка ним оцінена в розмірі 5000 гривень та полягає в порушенні звичного способу життя, він змушений був витрачати час та докладати зусиля для усунення завданої йому шкоди та нормалізації свого життя. Також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. В судове засідання позивач не з"явився, надав повноваження на представлення його інтересів представникам - [PERSON] та адвокату [PERSON] ( а.с.16,36). В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштова кореспонденція ( а.с.34), про причину неявки не повідомив. Суд, зі згоди представників позивача, ухвалює про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 липня 2016 року о 23 год. 00 хв. в м. Чернігові по вул. Толстого, 132, [PERSON], керував автомобілем [NUMBER], проявив неуважність та при виконанні повороту ліворуч поза перехрестям, не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого трапилося зіткнення. Своїми діями [PERSON] порушив п. 1.3,1.5,2.3 "б", 10.1,10.4 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, [PERSON] також отримав і тілесні ушкодження. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігові від 22 серпня 2016 року [PERSON] визнано винним у данній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст.61 ЦПК України, постанова суду по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Власником пошкодженого транспортного засобу "Мercedes-Bens E280" державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 688218 (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Як вбачається з наданого суду Акту виконаних робіт, списання матеріалів, запасних частин та паливно-мастивних матеріалів №ОУ-0000040 від 15 вересня 2016 року, рахунку на оплату №СФ-0000057 від 15 вересня 2016 року, фактично за проведення відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] представником позивача - [PERSON], який діяв в інтересах позивача, згідно довіреності від 30.07.2016 (а.с.36), було сплачено на користь ФОП [PERSON] - 30795,00 грн. (а.с. 8,12). Відповідно до копії грошового переказу та заяви про видачу готівки, позивачем від ПАТ "СК"Український страховий стандарт" отримано 22.08.2016 страхове відшкодування в сумі 21000,00 грн ( а.с.29-30). Згідно ст.ст. 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 3 ст. 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, вказана правова позиція висловлена Верховним судом України в Постанові від 20 січня 2016 року в справі 6-2808цс15. Отже позивач звернувся з позовом до належного відповідача. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідача в сумі 9795,00 грн, завданої ДТП, підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:.. 1) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку зі знищенням чи пошкодженням її майна Відповідно до ч.ч.3-5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов"язана з розміром цього відшкодування. Суд погоджуються з доводами позивача про те, що внаслідок ДТП та у зв'язку із пошкодженням автомобіля йому завдано моральної шкоди, вирішуючи, питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, керується принципами виваженості, розумності та справедливості, та виходить з тривалості періоду, у який потерпілий відчував та переносив негативні наслідки від пошкодження його майна, обсяг та вартість цього майна, необхідність змін звичного способу життя позивачем після пошкодження автомобіля та приходить до висновку, що справедливим може бути визнано розмір відшкодування такої моральної шкоди позивачу у сумі 1000,00 ( одна тисяча) гривень. Визначений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди у 5000,00 грн, є, безспірно завищеним, не доведеним та не обґрунтованим. За таких підстав, суд приходить до часткового задоволення заявлених позовних вимог, а саме щодо відшкодування зі [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 9795,00 грн та моральної шкоди в сумі 1000,00 грн. При вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд враховує роз"яснення постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №10 від 17.10.2014 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", у п.48, якої зазначено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсудність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Оскільки такі документи суду не надані, у відшкодуванні позивачу витрат на правову допомогу слід відмовити. Враховуючи те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, мають бути розподілені пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

Outcome: partial