Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Представник заявника звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначив, що [INFO] в м. Харцизьк Донецької області від хронічної серцево-судинної недостатності атеросклерозу померла мати заявниці - [PERSON] . [INFO] в м. Харцизьк Донецької області від хронічної ішемічної хвороби серця помер батько заявниці - [PERSON] . Представник заявника звернувся до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з метою проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , [PERSON] та отримання свідоцтв про смерть встановленого зразка, проте останній своїми листами відмовив у проведенні зазначених дій через те, що представником заявника було пред`явлено документи, які не відповідають вимогам чинного законодавства України. У зв`язку з викладеним, представник заявника просив встановити факт смерті [PERSON] та [PERSON] . Представник заявника та заявник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від заявника в матеріалах справи міститься заява, в якій просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, дослідивши письмові докази, представлені в обґрунтування заяви, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд встановив, що [PERSON] є донькою померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №143 від 15.04.2020 року та довідки про причину смерті, [PERSON] померла [INFO] через хронічну серцево-судинну недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією. (а.с. 15, 16) Згідно копії довідки про причину смерті № 191, [PERSON] помер [INFO] через хронічну ішемічну хворобу серця. (а.с. 17) Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] в м. Харцизьк, Донецької області. (а.с. 18) Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] в м. Харцизьк Донецької області. (а.с. 19) Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого "намібійського винятку" зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на непідконтрольній Україні території. Тому суд вважає за необхідне прийняти як докази у справі копію свідоцтва про смерть, копію довідки про причину смерті, оскільки інформація, яка міститься в них, підтверджується іншими доказами по справі, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що представник заявника раніше звертався до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який своїми листами від 11.03.2021 р. відмовив йому у державній реєстрації смерті [PERSON] та [PERSON] , оскільки ним для підтвердження факту смерті було пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.21,22). Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Судом встановлено, що заявниця є донькою померлих [PERSON] та [PERSON] , тому вона має право звернутися до суду із вищезазначеними вимогами. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті батьків та отримання відповідних свідоцтв про смерть. На підставі викладеного, з урахуванням того, що задоволення заяви [PERSON] не суперечить вимогам Закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved