Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочинів. Позов мотивований тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2018 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 25.10.2018 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України. Позивач зазначає, що вона є потерпілою у даному кримінальному провадженні та внаслідок протиправних дій [PERSON] та [PERSON] їй було завдано матеріальної та моральної шкоди, яка в добровільному порядку відповідачами не відшкодована, а тому позивач звернулася до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідачів на її користь завдану шкоду. Ухвалою суду від 29.01.2019 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачам визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 01.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON], будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов у встановлений судом строк не подав. Відповідач [PERSON], будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань не подав. 22.02.2019 року до суду надійшов відзив на позову заяву, у відповідності до якого відповідач [PERSON] зазначає, що внаслідок вчинення ним та [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України позивачу було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 42499,10 грн., однак [PERSON] отримав лише 200 грн. із вказаної суми. Також, відповідач зазначає, що пред'явлена до стягнення моральна шкода є необґрунтованою та значно завищеною. За таких обставин відповідач [PERSON] пред'явлений позов визнає частково, а саме 1000 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди, заподіяних внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Позивач, будучи завчасно та належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, надала заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2018 року (копія на а.с. 15-25), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 25.10.2018 року (копія на а.с. 26-29), що 25.10.2018 року набрав законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК Українита на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Вказаним вироком, серед іншого, встановлено, що [PERSON] 12.12.2016 приблизно о 09 год. 45 хв., перебуваючи поблизу кафе "Стара Фортеця" по вул. Шевченка в м. Хмільник Вінницької області, зустрівся зі своїм раніше знайомим [PERSON] Під час розмови поміж ними виник словесний конфлікт, який у подальшому переріс у бійку з приводу відмови [PERSON] реалізовувати наркотичні засоби, які йому буде надавати [PERSON] Під час зазначеного конфлікту у [PERSON], виник злочинний умисел з мотивів особистої неприязні на позбавлення життя [PERSON] Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя [PERSON], [PERSON] діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, утримуючи в руці молоток, який приніс із собою завчасно на зустріч, наніс [PERSON] декілька ударів в потиличну ділянку голови, від яких останній помер на місці події. Продовжуючи свою злочинну діяльність, [PERSON], 12.12.2016 о 09 годині 45 хвилин, перебуваючи поблизу кафе "Стара Фортеця" по вул. Шевченка в м. Хмільник, після застосування насильства небезпечного для життя потерпілого, що призвело до його смерті, з метою знищення слідів злочину та приховання тіла потерпілого, погрузив тіло [PERSON] до багажного відділення автомобіля [NUMBER], вартість якого згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 34 від 17.02.2017 становить 172 тисячі 240 гривень, та який належить [PERSON], діючи умисно, повторно, реалізуючи свій умисел на заволодіння транспортним засобом та використання його в подальшому у власних цілях, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, сів за кермо вищевказаного автомобіля та поїхав до затопленого недіючого гранітного кар'єру, який розташований на території Голодьківської сільської ради, неподалік автодороги Літин Любар Хмільник Бердичів, де зіштовхнув автомобіль, у багажному відділенні якого знаходилось тіло [PERSON] у воду, таким чином повністю затопивши вищезазначений автомобіль. Продовжуючи свою злочинну діяльність [PERSON] та [PERSON] 13.12.2016 приблизно о 10.00 годині, діючи за попередньою змовою, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, будучи об'єднані єдиним умислом спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом проникнення до житла особи, а саме до квартири належної [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вирішили вчинити крадіжку. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням в житло та попередньо розподіливши між собою ролі, підійшли до вищевказаного будинку де [PERSON] залишився біля під'їзду будинку для спостереження за власницею квартири [PERSON] та іншими особами з метою не бути викритими під час вчинення злочину, в той час [PERSON] піднявся до квартири [ADDRESS] та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи оригінали ключів від квартири [PERSON], якими він таємно заволодів 12.12.2016 під час вчинення умисного вбивства [PERSON], відчинив ними вхідні двері квартири та проник всередину. В цей час, [PERSON], переконавшись, що [PERSON] пішла в протилежному напрямку від свого місця проживання, продовжив спостереження згідно розподіленої ролі. В цей час [PERSON], діючи відповідно до попередньої домовленості, з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення за рахунок чужого майна, відшукував цінні речі. Перебуваючи в квартирі, належній потерпілій, [PERSON] шляхом віджиму між кімнатних дверей, проник до кімнати квартири, звідки викрав гроші у сумі 18 тисяч гривень, 70 доларів США, 50 євро, золоті та срібні вироби, чим завдали матеріального збитку потерпілій, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3062-3066/17-21 в сумі 21280,50 грн. Відповідно до курсу НБУ, станом на 13.12.2016 вартість одного долару США становить 26,17 гривень, одного євро становить 27,73 гривень. Своїми умисними протиправними діями [PERSON] та [PERSON] заподіяли [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 42499,10 грн. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч. 1 ст. 1177 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК україни, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Судом встановлено, що у зв'язку зі смертю [PERSON] його мати [PERSON] здійснила необхідні витрати на поховання у сумі 9400 грн. та спорудження надгробного пам'ятника у сумі 6000 грн., в підтвердження чого суду надано копію товарного чека від 17.01.2017 року (а.с. 46), витяг з реєстру платників єдиного податку № 320 від 02.12.2016 року (копія на а.с. 47), а також копію накладної № 151 від 21.11.2018 року (а.с. 48). З висновку експерта № 34 від 17.02.2017 року (копія на а.с. 29-43) встановлено, що ринкова вартість аналогічного повнокомплектного технічно справного автомобіля марки "Renault Clio Symbol", д.н.з. [NUMBER], 2010 року випуску, станом на 12.12.2016 року, з ПДВ складає 172240 грн. Розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки "Renault Clio Symbol", д.н.з. [NUMBER], 2010 року випуску, в результаті його пошкодження, з ПДВ складає 57591,55 грн. З висновку експерта № 3062-3066/17-21 від 12.06.2017 року (копія на а.с. 44-45) встановлено, що загальна вартість ювелірних виробів загальною кількістю 5 одиниць, оцінених як брухт золота та срібла, станом на 13.12.2016 року становила 21280,50 грн. Дослідивши надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] витрат на поховання [PERSON] у сумі 9400 грн., спорудження надгробного пам'ятника у сумі 6000 грн., завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України майнової шкоди у сумі 57591,55 грн., а також позовні вимоги про стягнення з [PERSON] та [PERSON], в рівних частинах,завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України майнової шкоди у сумі 42499,10 грн. знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті(ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 23 ЦК України). Згідно із п. 9 постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом встановлено, що внаслідок вчинених вищевказаних злочинів, потерпілій [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в самому факті вбивства її сина [PERSON], незаконному заволодінні та пошкодженні транспортного засобу, а також викраденні її майна. При цьому, судом враховано глибину і тривалість нервових переживань та душевних страждань, тяжкість вимушених змін у житті [PERSON], яка протягом доби втратила сина, а також майно та грошові кошти, що цілком логічно призвело як до її страждань, так і до зміни звичних умов її життя. За таких обставин, виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, враховуючи принцип співмірності завданої шкоди заявленій до відшкодування суми моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] моральної шкоди завданої смертю фізично [PERSON] у сумі 500000 грн., моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у сумі 200000 грн., а також позовні вимоги про стягнення з [PERSON] та [PERSON], в рівних частинах,моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому цивільний позов в цій частині також підлягає задоволенню. При цьому, суд критично оцінює та відхиляє викладені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача [PERSON] щодо розміру матеріальної та моральної шкоди, оскільки вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2018 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 25.10.2018 року, що 25.10.2018 року набрав законної сили, встановлено винні дії відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, Суд не розглядає питання зменшення розміру відшкодування шкоди на підставі ч.4 ст. 1193 ЦК України. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved