Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив визнати незаконними дії Заступника директора Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - начальника управління служб у справах дітей Малько Олександра Петровича по складанню та підписанню висновку про визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] визначено місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], разом з матір'ю, [PERSON]. Також позивач просив визнати незаконними дії Управління Служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради щодо складання висновку про визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] визначено місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], разом з матір'ю, [PERSON]. Позовні вимоги, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини", Сімейний кодекс України, мотивував тим, що оскаржувані ним дії є незаконними, оскільки під час складання та винесення даного висновку відповідачами були вчені дії не на підставі законодавства та у спосіб, якій не визначений законодавством про діяльність органів опіки. Також позивач посилався на те, що відповідачами не було враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), через те, що вони діяли упереджено та не забезпечили йому принципу рівності перед законом, не забезпечили права на участь у процесі прийняття рішення. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву с проханням розглядати справу за його відсутністю, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Представник відповідача заступника директора Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - в судове засідання не з'явився про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], визначено місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], разом з матір'ю, [PERSON]. Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини",органами опіки та піклування є районні, районі у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Відповідно до п.72 вказаної постанови після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Однак в даному випадку рішення прийнято не було. Судом встановлено факт, що рішення з цього питання не приймалося, оскільки жоден з батьків про прийняття рішення не просив, натомість був наданий висновок для Дзержинського районного суду м. Харкова. Відповідно до п.п.4 п.б) ст.34 ЗУ "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування; Відповідно до ч.6 ст.59 ЗУ "Про місцеве самоврядування" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Згідно з п.4.2.3. Положення "Про управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради", затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 6 скликання" від 24.11.2010 р. № 07/10, до повноважень управління входить підготовка рекомендацій, висновків, проектів рішень виконавчого комітету Харківської міської ради з питань соціально-правового захисту дітей, реалізації їх прав. Виконання контрольно-наглядових функцій за умовами утримання та розвитку дітей у сімейних формах виховання, у закладах для дітей усіх форм власності. Таким чином по даній справі належним органом опіки та піклування є Виконавчий комітет Харківської міської ради. Однак в даному випадку рішення прийнято не було. Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи, що висновок надається виключно до суду за умови наявності відповідного спору в провадженні суду, то суд приходить до того, що надання висновку будь-якій інші особі окрім суду суперечить вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини", ст.19 СК України. Таким чином дії щодо складання та підписання такого висновку є протиправними. Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" у п.4 ст.34 надає виконкомам повноваження щодо вирішення у встановленому законом порядку питань опіки і піклування. Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. N 866 затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини. Цей Порядок визначає механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини. За визначенням п.3 Порядку органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Так, за правилами п.72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, для розв'язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт обстеження житлово-побутових умов за формою згідно з додатком 9. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Відповідно до ст.12 Конвенції ООН про права дитини, згідно якої Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Згідно ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 р. під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Відповідно до частини 2 статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Представником відповідача не було надано доказів, що під час винесення даного висновку були заслухані діти, яким вже виповнилося десять років. Таким чином суд приходить до висновку, що дії відповідачів не відповідають вимогам закону, а саме дії із складення висновку у даній справі, прийнято відповідачами без дотримання Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24 вересня 2008 р. №866 та в порушення вимог ст. 19 СК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved