Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. У позові вказав, що [PERSON], [INFO] має малолітню дитину [PERSON], [INFO] та є матір'ю - одиначкою. Під контролем опікунської ради при виконкомі Зеленодольської міської ради сім» я [PERSON] перебуває два роки. Опікунською радою при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради неодноразово було проведено обстеження умов проживання сім'ї, які показали незадовільний санітарний стан квартири. У зв'язку з тим, що спільне проживання дитини з матір'ю стало небезпечним для його життя, здоров'я та морального виховання та стало нести безпосередню загрозу життю та здоров'ю дитини, виконком Зеленодольської міської ради 17 березня 2015 року прийняв рішення про негайне відібрання дитини від матері. Про дане рішення цього ж дня було повідомлено прокурора Апостолівського району та службу у справах дітей Апостолівської райдержадміністрації. Таким чином, представниками опікунської ради при виконкомі Зеленодольської міської ради спільно з представниками Зеленодольського МВМ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та комунального закладу «Зеленодольський центр медико-санітарної допомоги» було здійснено відібрання малолітньої дитини -[PERSON], [INFO] у матері - одиначки [PERSON] Обстеження побутових умов, які відбулись 02.02.2016р. та 09.02.2016р. показало задовільний стан квартири. 18.02.2016 р. на засіданні комісії з питань захисту прав дітей було вирішено надати [PERSON] двохмісячний термін для виправлення та покрашення житлово-побутових умов проживання, а опікунській ради при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради здійснювати постійний контроль. Так, 25.03.2016р., 21.06.2016р., 19.07.2016р., було здійснено обстеження матеріально-побутових умов, під час якого [PERSON], знаходилась в стані алкогольного сп'яніння, квартира знаходилась в антисанітарних умовах. З 17.03.2015року по теперішній час дитина перебуває в Апостолівському центрі соціально-психологічної реабілітації «Надія». Мати відвідує хлопчика раз на один, два місяці, за весь період мати не зробила належних висновків щодо покращення житлово-побутових умов. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та пояснив, про те, що з моменту винесення заочного рішення котре було переглянуто судом та задоволено заяву про його скасування, відповідачка [PERSON] належних виводів не зробила, та продовжує вести аморальний спосіб життя та пиячити. Житлове приміщення залишається в дуже брудному стані на протязі вже довгого проміжку часу. Також при кожному обстеженні приміщення вислуховують скарги від сусідів, щодо постійних сварок, вживання спиртних напоїв, відвідування помешкання [PERSON] сумнівних компаній. Відповідач та його представник про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи -служби у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації позові вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін котрі повідомлені належним чином за наявними у справі доказами. Згідно зі ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст. 212 ЦПК України,, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність і допустимість, достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ст.ст.10, 11, 27, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] має малолітню дитину [PERSON], [INFO] та є матір'ю - одиначкою. [PERSON] зі своїм малолітньою дитиною зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично з 2011 року вони проживають за адресою: [ADDRESS], де проживає співмешканець [PERSON] Під контролем опікунської ради при виконкомі Зеленодольської міської ради сім» яКрупенко перебуває два роки. Судом також встановлено, що 09.11.2015р. та 22.12.2015р. опікунською радою при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради було проведено обстеження умов проживання сім'ї, які показали незадовільний санітарний стан квартири (а.с.11-12). Обстеження побутових умов, які згідно актів відбулись 02.02.2016р. та 09.02.2016р. (а.с.13-14) показало задовільний стан квартири. Згідно витягу з протоколу №2 засідання комісії з питань захисту прав дітей від 18.02.2016 р. комісією було вирішено надати [PERSON] двохмісячний термін для виправлення та покрашення житлово-побутових умов проживання, а опікунській ради при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради здійснювати постійний контроль (а.с.15). Так, відповідно до актів складених 25.03.2016р., 21.06.2016р., 19.07.2016р., було здійснено обстеження матеріально-побутових умов, під час якого [PERSON], знаходилась в стані алкогольного сп'яніння, квартира знаходилась в антисанітарних умовах (а.с.17-19). Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 15.09.2016року та 16.09.2016року [PERSON] не відреагувала на зауваження та не створила належні умови для повернення дитини в сім'ю. Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 04.09.2017 року, 21.09.2017 року, 09.10.2017 року та 30.10.2017 року під час проведення обстежень умов проживання сім»ї [PERSON], 1982 року народження, яка проживає за адресою: [ADDRESS] разом з співмешканцем [PERSON] виявлено, що санітарний стан житлового приміщення залишається незадовільний. В квартирі запах тютюну, брудна підлога, двері шафи відірвані, по кутках павутиння. Кухня в антисанітарному стані: немитий посуд, брудні стіни та липка підлога, скрізь сміття, під столом банки з пліснявою. На зауваження представників опікунської ради не реагує, стверджує що в неї не має часу для прибирання. Зі слів сусідів, гр.. [PERSON] зі своїм співмешканцем постійно зловживають алкогольні напої та часто до них приходять сумнівні компанії. Громадянка [PERSON] станом на 30.10.2017 року не створила належні умови для повернення та проживання дитини в сім»ї. У зв'язку з тим, що спільне проживання дитини з матір'ю стало небезпечним для його життя, здоров'я та морального виховання та стало нести безпосередню загрозу життю та здоров'ю дитини, виконком Зеленодольської міської ради 17 березня 2015 року прийняв рішення про негайне відібрання дитини від матері. Про дане рішення цього ж дня було повідомлено прокурора Апостолівського району та службу у справах дітей Апостолівської райдержадміністрації. Таким чином, представниками опікунської ради при виконкомі Зеленодольської міської ради спільно з представниками Зеленодольського МВМ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та комунального закладу «Зеленодольський центр медико-санітарної допомоги» було здійснено відібрання малолітньої дитини -[PERSON], [INFO] у матері - одиначки [PERSON] Відповідно до довідки №123 від 14.11.2016року Апостолівського центру соціально-психологічної реабілітації «Надія» [PERSON], [INFO] з 17.03.2015року та по теперішній час перебуває в центрі. Мати відвідує хлопчика раз на один, два місяці та неодноразово відвідувала в нетверезому стані (а.с.24). Також судом встановлено, що відповідно до довідки №122 від 07.09.2017року Апостолівського центру соціально-психологічної реабілітації «Надія» [PERSON], [INFO] з 17.03.2015 року перебуває у центрі до теперішнього часу. [PERSON], мати [PERSON], за період з січня по вересень 2017 року відвідувала сина 9 разів: 21.03.2017р., 25.03.2017р., 08.05.2017 р., 20.05.2017 р., 26.05.2017р., 27.06.2017р., 29.06.2017р., 16.08.2017р.,01.09.2017р. Виконавчий комітет Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області надав суду висновок №5 опікунської ради при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради у м. Зеленодольск про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації з метою захисту прав і інтересів дітей районний орган опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження (а.с.45-46). Судом встановлено, що Апостолівським ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровський області 06.11.2016року у відношенні [PERSON] та її співмешканця [PERSON] складено протоколи про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.182 КУпАП (а.с.26-43). Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно з положеннями ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. При цьому, вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав встановлено ч. 1 ст. 164 СК України, за змістом якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно зазначених норм права, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно дитини. Проте, між інтересами дитини та заходом впливу на батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над застосуванням такого крайнього заходу впливу на відповідача, як позбавлення його батьківських прав. Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що відповідач [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини [PERSON], 2010 року народження, вихованням дитини не займається, не проявляє до неї батьківської уваги та турботи, не цікавиться нею. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав є обґрунтованими, доведеними, тому підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved