Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору № 910.18747 від 09.10.2012 року, укладеного між ПАТ " Ідея Банк " та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 65566,76 гривень для фінансування купівлі транспортного засобу марки ВАЗ, модель 111730 140 41, номер кузова [NUMBER]. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між банком та [PERSON] 09.10.2012 року укладено договір застави вказаного траспортного засобу. 27.11.2013 року ВДВС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40925394, якою арештовано та заборонено відчужувати все нерухоме майно боржника [PERSON]. Вказана постанова зареєстрована у ДРОРМ 25.02.2014 року за № 14204697. 29.04.2014 року ВДВС До бровеличківського РУЮ Кіровоградської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №431244848, якою арештовано та заборонено відчужувати автомобіль легковий ВАЗ11173014041, універсал синього кольору, 2012 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER]. Вказана постанова зареєстрована ДРОРМ 29.05.2014 року за № 14377210. Позивач вважає, що зазначені вище постанови є незаконними, оскільки порушують право заставодержателя задовольнити свої вимоги . Представник позивача в судовому засіданні уточнив заявлені вимоги та просив суд скасувати постанови начальника ВДВС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 27.11.2013 року по ВП №40925394, від 17.02.2014 року по ВП № 40925394 та від 29.04.2014 року по ВП № 43124848, в частині арешту та оголошення заборони на відчуження автомобіля ВАЗ, модель 111730 140 41, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], 2012 року, що належить боржнику [PERSON] . Крім того просив суд зняти арешт та оголошену заборону на відчуження зазначеного вище транспортного засобу . Свої доводи обґрунтував обставинами, викладеними в позовній заяві . Додав, що на момент розгляду спору між ПАТ " Ідея Банк " та боржником [PERSON] досягнута домовленість, щодо задоволення вимог банку за рахунок продажу автомобіля, що є предметом застави. Однак факт перебування вказаного транспортного засобу під арештом позбавляє позивача переважного права перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги з вартості вказаного автомобіля. Стверджував, що вартість предмета застави не перевищує розміру заборгованості [PERSON] заставодержателю . Начальник ВДВС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області Мазур Л.М. позов не визнала повністю, мотивуючи тим, що арешт та оголошення заборони на відчуження рухомого майна були вчинені нею у відповідності до вимог Закону України " Про виконавче провадження ". Додала, що зняття арешту з автомобіля можливе лише на підставі рішення суду . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 05.11.2015 року заявлені вимоги визнав повністю та пояснив, що між ним та позивачем досягнуто домовленість про погашення боргу перед ПАТ " Ідея Банк " шляхом продажу належного йому автомобіля ВАЗ11173014041, номер державної реєстрації [NUMBER], а тому виникла необхідність у знятті арештів та заборон, які були накладені ВДВС Добровеличківського РУЮ після виникнення в позивача права заставодержателя . Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 09.10.2012 року між публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" ( банк ) та [PERSON] ( позичальник ) було укладено кредитний договір № 910.18747 , згідно умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 65566,76 гривень на строк 60 місяців, для фінансування купівлі транспортного засобу марки ВАЗ, модель 111730 140 41, номер кузова [NUMBER] ( а.с.4). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON] 09.10.2012 року укладено договір застави вказаного траспортного засобу № 910.18747 ( а.с. 5 ) . Із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 47424542 від 15.07.2015 року, встановлено, що 27.11.2012 року в реєстрі було зареєстровано заставу рухомого майна , а саме автомобіля легкового ВАЗ 111730 140 41, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], легковий універасал-В, колір синій, [NUMBER], 2012 року. Підставою обтяження став договір застави транспортного засобу. Обтяжувач ПАТ " Ідея Банк". Боржник [PERSON] Розмір основного зобов'язання 65566 гривень 76 копійок . В додаткових даних зазначено : зі сплатою 18,99 % річних, згідно кредитного договору № 910.18747 від 09.10.2012 року ( а.с. 6 ) . Відповідно до постанови начальника ВДВС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області від 27.11.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 40925394 було накладено арешт на транспортні засоби, що належать боржнику [PERSON], в тому числі на автомобіль [NUMBER] . Стягувачем по вказаному виконавчому провадженні зазначено ПАТ "Банк Фінанси та кредит " . Відповідно до постанови начальника ВДВС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області від 17.02.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 40925394 було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON]. Стягувачем по вказаному виконавчому провадженні зазначено ПАТ "Банк Фінанси та кредит " . Відповідно до постанови начальника ВДВС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області від 29.04.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 43124848 було накладено арешт на транспортні засоби, що належать боржнику [PERSON], в тому числі на автомобіль [NUMBER] . Стягувачем по вказаному виконавчому провадженні зазначено Добровеличківське відділення Новоукраїнської ОДПІ . Останнє обтяження зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 29.05.2014 року, що підтверджується записом № 2 у витязі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 47424542 від 15.07.2015 року ( а.с. 6). Згідно ч.2 ст. 1 Закону України " Про заставу " в силу застави кредитор ( заставодержатель ) має право в разі невиконання боржником ( заставодавцем ) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України " Про заставу " право застави виникає з моменту укладання договору застави. Частинами 1,3,4 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до п.5.3.4 Інструкції «Про проведення виконавчих дій» № 74/5 від 15.12.1999 року, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено в разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Враховуючи ті обставини, що обтяження позивача зареєстроване раніше накладенних ВДВС арештів та заборон, вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю,суд вважає, що банк має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ч.5 ст. 60 Закону України " Про виконавче провадження " у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що накладення арешту на майно та заборона на його відчуження, як складова стягнення на зазначене заставне майно на користь іншої особи, ніж позивач, буде порушенням його першочергового права на задоволення вимог за кредитним договором, який забезпечений заставою, а тому суд вважає, що державна виконавча служба не мала правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів які не є заставодержателями, а тому уточнені позовні вимоги ґрунтуютьсяна нормах чинного цивільного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі . На підставі ч.2 ст.1, ч.1 ст. 16Закону України " Про заставу ", від 2 жовтня 1992 року N2654-XII , із змінами та доповненнями, ч. 1,3,4 ст. 54, ч.5 ст. 60 Закону України " Про виконавче провадження ", від 21 квітня 1999 року N 606-XIV , із змінами та доповненнями,

Outcome: approved