Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] ,\~Літинської селищної\~ради про визнання за нею, [PERSON] , права на земельні ділянки: площею 0,2500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , кадастровий номер 0522484200:03:001:0193; площею 0,1500 га - для ведення особистого селянського господарства в с. Літинка Вінницького (Літинського) району Вінницької області, кадастровий номер 0522484200:03:001:0194; площею 0,1900 га - для ведення особистого селянського господарства в с. Літинка Вінницького (Літинського) району Вінницької області, кадастровий номер 0522484200:03:001:0195 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що [INFO] в с. Літинка Літинського району Вінницької області помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все майно, яке належало спадкодавцю на час її відкриття. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, складеним спадкодавцем 25.11.2019, зареєстрованим в реєстрі за № 66, в якому він виявив свою останню волю, заповівши їй все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що належало йому на день його смерті і на що він мав право за законом. Позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , та оформила право власності в порядку спадкування: на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] ; На земельну ділянку, кадастровий номер 0522484200:02:000:0251, площею 3,1533 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Літинецької сільської ради Літинського району Вінницької області. Але коло\~спадкового майна\~охоплює ще\~й право на земельні ділянки, площею: 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] ; 0,15 га - для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] ; 0,19 га - для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , які були передані рішенням 8 сесії 22 скликання Літинецької сільської ради від 22 листопада 1997 року у приватну власність матері спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої він прийняв і одержав відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом в Літинській державній нотаріальній конторі і до якого перейшло право на вищевказані земельні ділянки, але за життя він не встиг його оформити, відповідно до правил спадкування. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , претендує на вищевказане спадкове майно, як спадкоємець за заповітом, що прийняла спадщину. Та не може оформити своє спадкове право на вищевказані земельні ділянки, так як одержала роз`яснення з Літинської державної нотаріальної контори № 180/02-14 від 22.03.2021 року, з якого вбачається, що у зв`язку з відсутністю необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, відсутні законні підстави видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки після смерті [PERSON] , а за захистом свого права рекомендовано звернутися до суду, згідно ст. 16 ЦК України. Отже,\~у спадкодавця\~було відсутнє\~право власності\~на вищевказані\~земельні ділянки,\~так як\~за життя\~він не\~встиг одержати\~Державні акти\~про право\~власності на\~землю,\~зате у\~нього було\~право на\~ці ділянки,\~яке він\~успадкував після\~смерті своєї\~матері і\~на яке\~претендує позивачка\~після його\~смерті. В зв`язку із цим, до позивачки, як до спадкоємця за заповітом, яка оформила право власності на житловий будинок в порядку спадкування, перейшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема і право на вищевказані земельні ділянки, яке вона змушена відстоювати в судовому порядку. Ухвалою Літинського районного суд Вінницької області 30.08.21 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.09.2021. Представник позивачка-адвокат Габрук М.А. через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без участі позивачки та її представника, позов підтримує та просить судові витрати залишити за позивачкою. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позов визнає в повному обсязі, просить судові витрати залишити за позивачкою. До початку судового засідання від відповідача Літинської селищної ради через канцелярію суду надійшов лист, в якому просять справу розглядати без участі представника. Літинська селищна рада проти заявленого позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Згідно із\~ч.\~3,\~4\~ст.\~200\~ЦПК України\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно із ч. 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приймає визнання відповідачами позову, враховуючи, що вказані дії не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин та у зв`язку з визнанням відповідачами позову, суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у даному судовому засіданні за наявними у справі доказами. З`ясувавши письмову думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з таких підстав. Відповідачка [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу відповідачки серії [NUMBER] виданим 23 січня 1995 року, яким підтверджується її право на спадщину за законом (а.с.19). Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20.01.2020, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.20). Заповітом від 25.11.2019, посвідченим секретарем виконкому Літинецької сільської ради Дідух Оленою Миколаївною, зареєстрованим в реєстрі за № 66, [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, [PERSON] , 1986 р.н. (а.с.21). Згідно витягу № 60254578 від 20.05.2020 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, зареєстровано спадкову справу після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.22). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.10.2019, зареєстрованим в реєстрі за № 2-987 та витягу № 183234031 від 02.10.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується оформлення спадкового права [PERSON] на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.33-34). Згідно Витягу № 29365691 від 17.01.2012 про реєстрацію в Спадковому реєстрі [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку 504 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 052248420002000025, як спадкоємцю після смерті матері [PERSON] (а.с.32). Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19 серпня 2020 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2-337, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності № 220891953 від 19.08.2020, підтверджується оформлення позивачкою права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] (а.с.23, 24). Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19 серпня 2020 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2-338, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності№ 220895158 від 19.08.2020, підтверджується оформлення позивачкою в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , земельної ділянки, кадастровий номер 0522484200:02:000:0251, площею 3,1533 га, розташованої на території Літинецької сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.25, 26). Архівним витягом з рішення 8 сесії 22 скликання від 22.11.1997 Літинської сільської Ради народних депутатів Літинського району Вінницької області про розгляд рішення № 38 від 18.09.1997, № 45 від 16.10.1997 «Про передачу громадянам сільської Ради земельних ділянок у приватну власність», гр. [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку, площею 0,59 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться 0,40 га - біля будинку по вул. 1-Травня, 0,19 га - в межу з [PERSON] по вул. 1-Травня (а.с.27). Свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , підтверджуються його родинні відносини з [PERSON] , після смерті якої він вважається таким, що прийняв спадщину на вищевказані земельні ділянки (а.с.29). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.30). Згідно довідки Літинської державної нотаріальної контори № 48/02-14 від 29.01.2021, гр. [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] був [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.28). Згідно копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) Юридично-земельного союзу «Альянс» за договором № 0519 від 22.09.2020, у доданій пояснювальній записці вказано на наявність в користуванні позивачки земельних ділянок, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] на території Літинецької сільської ради з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,1500 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,1900 га. (а.с.35-42). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 0520947992020 від 14.12.2020, земельна ділянка з цільовим призначенням 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.2500 га, кадастровий номер 0522484200:03:001:0193 (а.с.37). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 0520948362020 від 14.12.2020, земельна ділянку з цільовим призначенням 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1500 га, кадастровий номер 0522484200:03:001:0194 (а.с. 38). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 0520948402020 від 14.12.2020, земельна ділянка з цільовим призначенням 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, площею 0.1900 га, кадастровий номер 0522484200:03:001:0195 (а.с.39). Листом Літинської державної нотаріальної контори № 180/02-14 від 22 березня 2021 року, роз`яснено щодо порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в якому зазначено, що в провадженні Літинської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] і постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Спадщину за заповітом після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , так як подала заяву про прийняття спадщини в межах строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України. У відповідності до наданих копій документів вбачається відсутність інформації, що підтверджує набуття права власності спадкодавцем на спірні земельні ділянки. А тому, у зв`язку з відсутністю необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, позивачці відмовлено та рекомендовано звернутись за захистом свого права до суду, згідно ст. 16 ЦК України (а.с.31). Згідно зі\~ст. 14 Конституції України\~право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права. У відповідності до ч.І ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1\~статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3\~статті 1268 ЦК України). Відповідно до ч.5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.054.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування( із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб(емфітевзис), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщенні. Зазначені норми закріпляють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість , і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальними правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16. При застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2019 року в справі № 463/1696/15-ц. Тобто, до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщенні відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до абз. 2 п.1\~розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України\~(2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державні акти на земельні ділянки спадкодавцем за життя не виготовлені, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку. Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до\~статті 1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що позивачкою беззаперечно доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] , належало право на спірні земельні ділянки, яке увійшло до складу спадщини. В зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів позивачка не може отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на спірні земельні ділянки, в нотаріальному порядку, а тому, з метою захисту майнових прав позивачки, позов необхідно задовольнити та визнати за нею право на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Одночасно, у своїй заяві представник позивачки просив судові витрати по сплаті судового збору не стягувати з відповідачів, тому суд вважає, що судові витрати, сплачені позивачкою при подачі позову до суду, слід залишити за останньою.

Outcome: approved