Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У зв'язку з тим, що 08 листопада 2006 року між ВАТ "Універсал Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 07-230-КФ-2006, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 10000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,5% річних з датою погашення 07.11.2011 року, а відповідач зобов'язався повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за користування кредитом в строки та на умовах визначених даним договором, для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 08 листопада 2006 року між банком і [PERSON] було укладено договір поруки № 1, за яким остання поручилася за належне виконання позичальником умов кредитного договору і зобов'язалася відповідати за невиконання ним кредитного договору, рішенням Рівненського районного суду від 01 грудня 2008 року було задоволено позов ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] і [PERSON] та стягнуто з них заборгованість за кредитним договором в сумі 57990 грн. 46 коп. (еквівалент заборгованості за офіційним курсом НБУ станом на 03.09.2008 року становить 11956,55 доларів США) та судові витрати по справі, рішення суду не виконане, а з моменту ухвалення вказаного рішення суду і до цього часу курс долара США значно зріс, тому позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача суму боргу у вигляді курсової різниці в сумі 201893 грн. 64 коп. та судові витрати у справі. Представник позивача, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, пояснив, що рішенням суду з відповідача стягнуто заборгованість з процентами на суму, що еквівалентна 11956,55 доларів США і рішенням суду було охоплено всю суму заборгованості на час винесення рішення судом. На даний час курс долара зріс, рішення суду не виконане, відповідач брав кредит саме в доларах США, тому згідно вимог ст.1049 ЦК України зобов'язаний повернути кошти у тій самій кількості. Зважаючи на це просить позов задоволити і стягнути з відповідача курсову різницю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про слухання справи, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає і просить в задоволенні позову відмовити. Відповідачка [PERSON] в суді позов не визнала і пояснила, що її чоловік брав кредит на споживчі потреби до 2011 року. Після винесення в 2008 році судом рішення про стягнення з них заборгованості в сумі 57990 грн. 46 коп., вона сплачує заборгованість через ПАТ «Газбанк» на виконавчу службу з заробітної плати. Всі судові витрати сплатили раніше. Її чоловік не працює, мають неповнолітню дитину, перебувають у скрутному матеріальному становищі. Вважає, що банк подав даний позов при найвищому курсі долара, чим збільшив заборгованість, яка уже стягнена з них за рішенням суду. На її думку, банк взагалі не має підстав для подачі такого позову, так як законодавство не передбачає стягнення курсової різниці. Зважаючи на це, вважає позов безпідставним, тому просить відмовити в його задоволенні. Судом встановлено, що 08 листопада 2006 року між ВАТ "Універсал Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 07-230-КФ-2006, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 10000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,5% річних з датою погашення 07.11.2011 року, а відповідач зобов'язався повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за користування кредитом в строки та на умовах визначених даною угодою. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 08 листопада 2006 року між банком і [PERSON] було укладено договір поруки № 1, за яким остання поручилася за належне виконання позичальником умов кредитного договору і зобов'язалася відповідати за невиконання ним кредитного договору. Рішенням Рівненського районного суду від 01 грудня 2008 року було задоволено позов ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] та [PERSON] і достроково стягнуто з них заборгованість за кредитним договором в сумі 57990 грн. 46 коп. (еквівалент заборгованості за офіційним курсом НБУ станом на 03.09.2008 року становить 11956,55 доларів США), в яку увійшли всі нарахування згідно кредитного договору, та судові витрати по справі. З моменту ухвалення вказаного рішення суду і до цього часу курс долара США значно зріс, тому позивач, враховуючи, що рішення суду до цього часу не виконане, звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача суму боргу у вигляді курсової різниці в сумі 201893 грн. 46 коп. і сплачений судовий збір. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як встановлено судом, з відповідачів рішенням Рівненського районного суду від 01 грудня 2008 року вже достроково стягнуто суму заборгованості і ця сума складається з заборгованості по сумі кредиту, простроченої заборгованості по кредиту, відсотків, пені. Банк мав предостатньо часу і можливостей добитися виконання рішення суду. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ст.10 ч.3, ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті ж норми закону, що передбачають стягнення заборгованості за кредитним договором і на підтвердження цих вимог, надає ті ж докази, що і при розгляді Рівненським районним судом попередньої цивільної справи. Оскільки чинним законодавством та умовами укладеного між сторонами кредитного договору не передбачено стягнення з будь-якої сторони договору курсової різниці у випадку збільшення або зменшення курсу іноземної валюти до національної грошової одиниці, то вимоги позивача є безпідставними і не можуть бути задоволені. Суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача на те, що у зв'язку із зміною офіційного курсу гривні щодо долара США, грошові кошти знецінилися, оскільки ПАТ "Універсал Банк", укладаючи договір кредиту у доларах США, а не в гривні, брав на себе певні ризики щодо коливання курсу долара щодо національної грошової одиниці і міг передбачити, що в майбутньому цей курс може зрости, тим паче, що заборгованість за кредитним договором була стягнута достроково. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим і безпідставним, а тому до задоволення не підлягає. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягає стягненню і сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: dismissed