Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1000 гривень щомісячно на період навчання дитини. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] року нарадження, яка на даний час навчається в Національному університеті "Києво-Могилянська академія"на денній формі навчання. У зв'язку з навчанням донька потребує додаткової матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно відмовляється надавати. Позивач зазначила, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, оскільки має постійне місце роботи. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю та пояснила, що самостійно не має можливості надавати донці матеріальне забезпечення, а відповідач маючи постійне місце роботи може сплачувати аліменти. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, вказавши, що не заперечуює, щодо сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], однак не має можливості сплачувати їх в зазначеній позивачем сумі, адже його заробітна плата на місяць становить 1221 грн. 95 коп. Суд, заслухавши позицію сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 1995 року до 31 січня 2003 року. Від подружнього життя позивач та відповідач мають доньку [PERSON] Відповідач, [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Костопільським райвідділом реєстрації актів громадського стану 22 серпня 1996 року (а.с.12). З довідки № 347 виданої Національним університетом "Києво-Могилянська академія" 10.06.2014 року, вбачається, що [PERSON] дійсно є студенткою 1 року навчання Національного університету "Києвао-Могилянська академія", денна форма навчання, державне замовлення. Термін навчання з 01.09.2013 до 01.07.2017 року (а.с.7). У відповідності зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримування припиняється у випадку припинення навчання. Право на звертання до суду з позовом про стягнення аліментів мають той з батьків, з ким проживає дочка, син, а так само самі дочка, син, що продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом, встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, працює вчителем фізичного вихованння у ЗНЗ № 8 м.Костопіль, здоровий та на утриманні неповнолітніх осіб та непрацездатних дітей не має. Згідно наданої відповідачем довідки про розмір заробітної плати за жовтень 2014 рік, останній отримав до виплати 1221 грн. 95 коп. З врахуванням того факту, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, суд приходить до висновку, що визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як просить позивач, - немає підстав. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у частці від усіх видів заробітку (доходу). На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те що обов'язок по утриманню порвнолітньої дитини покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу). Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведена з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial