Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивує тим, що він ([PERSON]) близько 11 години - 27 липня 2016 року, рухався на власному автомобілі марки "Kia-Cerato", державний номерний знак [NUMBER] по вул.Ужгородській в м.Мукачево. Попереду його автомобіля у попутному напрямку, в сторону центра міста по правій смузі рухався автомобіль м арки "MERCEDES" номерний знак [NUMBER], водій якої почав знижувати швидкість руху. Оцінивши вказану дорожню обстановку та упевнившись у відсутності зустрічного транспорту, він вирішив здійснити випередження, попереду їдучого автомобіля, включив лівий покажчик повороту, виїхав на смугу зустрічного руху і по цій частині дорожньої смуги продовжив свій рух прямолінійною траєкторією. В якусь мить, коли він знаходився на відстані приблизно 20 метрів від попереду їдучого автомобіля він побачив , що його водій не очікувано для нього скерував свій автомобіль ближче до розділювальної смуги руху розмітки і приступив до виконання повороту ліворуч. Побачивши вказану небезпеку для руху, він одразу вжив заходи до гальмування, однак незважаючи на це, уникнути зіткнення йому не вдалося по причині відсутності технічної можливості. Таким чином, передня частина його автомобіля внаслідок контактування з вищевказаним транспортним засобом, була суттєво механічно пошкоджена. За фактом вказаної дорожньо - транспортної пригоди, працівниками патрульної поліції на нього та іншого учасника було складено адміністративні протоколи за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року, провадження у справі про притягнення його ([PERSON]) до адміністративної відповідальності - закрито на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. У свою чергу, Постановою Мукачівського міськрайонного суду від 08 грудня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Не погодившись з рішення суду, [PERSON] оскаржив його в апеляційному порядку, однак апеляційний суд Закарпатської області залишив скаргу без задоволення, а Постанову Мукачівського міськрайонного суду - без змін. Аналогічно, [PERSON], в апеляційному порядку було оскаржено і постанову Ужгородського міськрайонного суду, однак у розгляді такої йому було відмовлено, у зв'язку з пропущенням строків передбачених статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Таким чином, [PERSON] у судовому порядку визнано винним за фактом ДТП, внаслідок якої був механічно пошкоджений його автомобіль марки "Kia-Cerato", державний номерний знак [NUMBER]. Так, виходячи з того, що відповідач [PERSON] не вживав ніякі заходи щодо усунення наслідків заподіяної шкоди, він був змушений вжити заходи щодо відновлення свого майна, за власні кошти здійснювати придбання деталей, агрегатів, матеріалів, оплачувати діагностику -2- та відновлювальний ремонт автомашини, на що ним було витрачено 29366 грн. Також звертає увагу на те, що окрім майнової шкоди, винною особою [PERSON], йому ([PERSON]) спричинено і значну моральну шкоду, яка настала внаслідок переляку, стресу, надмірних хвилювань і душевних страждань у момент настання дорожньо - транспортної пригоди, а також те, що автомобіль значно механічно пошкоджений та втратив попередній конструктивний і товарний вигляд, що значно знизило його попередню грошову вартість. Так, його переживання, хвилювання, душевні страждання і неспокій, продовжується і по теперішній час по причині його вимушених, незапланованих витрат із сімейного бюджету значних матеріальних грошових коштів, у той час коли винна особа, [PERSON], ніяких дій на відновлення його порушеного права не вжив і у добровільному порядку не вживає. По вказаним причинам, що мають для нього негативні наслідки, він втратив життєвий спокій і стабільність життєдіяльності, які продовжуються до цього часу і створюють деструктивний морально-психологічний стан. Заподіяну моральну шкоду оцінює у розмірі 15 000 грн.. Не зважаючи на те, що з моменту заподіяння шкоди, пройшов значний тривалий час, [PERSON] не вжив ніякі заходи щодо її відшкодування. Тому на підставі вищенаведеного він ([PERSON]) звертається до суду та просить стягнути з [PERSON] - 29 366 грн. витрати понесені ним на проведення відновлювального ремонту автомобіля, 15 000 грн. - як компенсацію моральної шкоди та судові витрати. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що 08 грудня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Мукачівським міськрайонним судом винесено Постанову якою вирішено: "[PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS], громадянина України визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення" (а.с.6-8). В даній Постанові зазначено, що 27 липня 2016 року об 11 годині 15 хвилин [PERSON] в місті Мукачево на перехресті вулиць Ужгородська-Щепкіна, Закарпатської області, керуючи транспортним засобом марки "Mercedes A 160", номерний знак [NUMBER] (Угорської Республіки), в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, виконуючи маневр повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки для інших учасників руху, виїхав на смугу зустрічного руху у напрямку вулиці Щепкіна в місті Мукачево, створив перешкоду для транспортного засобу марки "Kia-Cerato", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 31 січня 2017 року, апеляційну скаргу [PERSON] - залишено без задоволення, а Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2016 року, якою справу про адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо [PERSON] закрито - залишено без змін (а.с.10-12). Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 вересня 2016 року по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішено : "Провадження по справі відносно [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого -3- статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.13-14). Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року вирішено : "Клопотання [PERSON] про поновлення строку на апеляційне оскарження Постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року , якою було закрито провадження по справі відносно [PERSON], у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без задоволення, в поновленні цього строку відмовити" (а.с15). Відповідно до копії Акту виконаних робіт №87 від 12 серпня 2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки KIA Cerato державний номерний знак [NUMBER] склало - 29366 грн. (а.с.21). Правовідносини регулюються цивільним кодексом України. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормою частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України, встановлено, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини 1 статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності, а частиною 3 статті 386 цього Кодексу встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Так, загальними умовами відповідальності за завдану шкоду є: наявність шкоди. За відсутності цього не виникають і самі деліктні зобов'язання. Наявність шкоди і її розміри доводить потерпілий; протиправність дій того, хто завдав шкоду. За загальним правилом, шкода, заподіяна правомірними діями, відшкодуванню не підлягає, якщо інше не встановлене законом (до таких винятків відноситься, наприклад, відшкодування шкоди, заподіяної в стані крайньої необхідності); причинний зв'язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла. Для виникнення деліктних зобов'язань необхідний безпосередній причинний зв'язок між цими явищами, тобто протиправні дії повинні породжувати шкідливий результат; вина, того, хто завдав шкоду. При цьому закон виходить із презумпції вини того, хто завдав шкоди. Якщо потерпілий довів наявність шкоди, то той, хто завдав її, повинен довести відсутність своєї вини. Частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] Постановою Мукачівського міськрайонного суду від 08 грудня 2016 року, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, при винесені судом постанови встановлено, що 27 липня 2016 року об 11 годині 15 хвилин [PERSON] в місті Мукачево на перехресті вулиць Ужгородська-Щепкіна, Закарпатської області, керуючи транспортним засобом марки "Mercedes A 160", номерний знак [NUMBER] (Угорської Республіки), в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, виконуючи маневр повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки для інших учасників руху, Виїхав на смугу зустрічного руху у напрямку вулиці Щепкіна в місті Мукачево створив перешкоду для транспортного засобу марки "Kia-Cerato", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги, про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди завданої позивачу по справі [PERSON] у розмірі 29 366 грн. - підлягають до задоволення. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. -4- Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Стаття 1167 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик здійснює відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДПТ транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до статті 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується моральна шкода тільки потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди. Крім цього, згідно з абзацу 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до загальних засад змагальності кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В свою чергу позивачем не наведено в чому саме полягає спричинена йому моральна шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи її розмір, та якими доказами це підтверджується. Суд також враховує те, що відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов'язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК), що не встановлено в цьому спорі. Таким чином вимога позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - підлягають до часткового задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено

Outcome: approved