Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій зазначає, що з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою суду. Згідно договору страхування позивачем було відшкодовано потерпілому в ДТП завдані збитки. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути виплачені ним як страхувальником кошти з відповідача в сумі 12212 грн. 27 коп., а також судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю, та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направили, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів за відсутності сторін. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 10.01.2011 року о 15 год. 35 хв. в м. Києві на вул. Тарасівській, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Ауді", державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач, та автомобіля "Форд", державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.01.2011 року відповідача визнано винним у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., оскільки він порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим автомобілем. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена судом при розгляді адміністративних матеріалів, а тому суд вважає доведеним факт скоєння ДТП та вину в його скоєнні саме відповідача. Внаслідок зіткнення автомобілю "Форд", державний номерний знак [NUMBER], було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 12212 грн., 27 коп., що підтверджується страховим актом № 2011/V/OMOD00193/ VESKO1351 від 11.02.2011 року. На виконання укладеного 26.03.2010 року з власником пошкодженого автомобіля «АХА Страхування» договору страхування наземних транспортних засобів, на підставі страхового акту згідно ст.ст. 6, 8 Закону України „Про страхування" позивачем було здійснено страхове відшкодування та виплачено потерпілому суму понесених збитків в розмірі 12212 грн. 27 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 721 від 09 лютого 2011 року. Відповідно до п.п. "ґ" п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Враховуючи викладене, суд вважає правомірним звернення позивача із вказаним позовом, оскільки до нього як страховика перейшло право вимоги до відповідача як до винного у ДТП щодо відшкодування заподіяної шкоди. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Сплачені позивачем судові витрати повинні бути відшкодовані йому відповідачем оскільки вони підтверджені квитанцією.

Outcome: approved