Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

18.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, в якій вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 6,09 га у ВАТ "Надія" с. Степове Вознесенського району Миколаївської області. Право на вказаний земельний пай належало [PERSON] - матері [PERSON], яка померла [INFO]. Заявниця є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка. Однак при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що її чоловік за свого життя не встиг оформити свої спадкові права після смерті матері. Посилаючись на те, що після смерті матері - її чоловік [PERSON] прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, заявниця просила суд встановити факт прийняття її померлим чоловіком [PERSON] спадщини після смерті своєї матері [PERSON], яка складається з права на земельну ділянку площею 6,09 га на території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. В судове засідання представник заявника не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області - в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.4 Перехідних положень ЦК України 2004 року даний цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У відповідності з п.5 Перехідних положень ЦК України 2004 року даний цивільний кодекс України застосовується до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цивільним кодексом 2004 року. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Заявниця є спадкоємцем померлого [PERSON] першої черги за законом, як дружина спадкодавця та яка прийняла спадщину після його смерті шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. (довідка нотаріуса від 25.11.2014 року - про заведену спадкову справу за № 282/2014 від 13.11.2014 р.) Однак нотаріусом було відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину, через те, що померлий чоловік заявниці за свого життя не встиг оформити свої спадкові права після смерті матері та рекомендував звернутися до суду з заявою про прийняття спадщини. (довідка-роз'яснення від 13.11.2014 року). В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] померла [INFO], таким чином після її смерті спадщина відкрилася [INFO] та яка складалася з права на земельну ділянку площею 6,09 га на території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0110635, що був виданий на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 30 серпня 1999 року № 236-р. З аналізу поданих документів встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом згідно ст.529 Цивільного кодексу УРСР 1963 року після смерті матері [PERSON]. Ч.1 ст.549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Заяву про прийняття спадщини [PERSON] не подавав, що підтверджується відповіддю завідувача Другої Вознесенської державної нотаріальної контори від 25.11.2014 року. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] після смерті матері з [INFO] володів спадковим майном, про що свідчить правовстановлювальний документ на спадкове майно - сертифікат, який зберігався ним увесь час до смерті. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.01.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" діями ж що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Таким чином, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що чоловік заявниці [PERSON] прийняв спадщину після смерті своє матері [PERSON] , оскільки фактично вступив у володіння спадковим майном, а саме правом на земельну ділянку за Сертифікатом серії МК № 0110635 від 10.09.1999 року, то вимоги заявниці [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Встановлення факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дає їй право реалізувати спадкові права. На підставі викладеного,

Outcome: approved