Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про визнання укладеним договору та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та відповідачем існують договірні правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг на підставі договору від 26 червня 2015 року. Позивач є Споживачем житлово-комунальних послуг Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради. Позивач зазначає, що відповідно до п.3 розділу VI Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII між споживачем та виконавцем комунальних послуг протягом одного року з ведення в дію закону, тобто з 01.05.2019 року, мають бути укладені договори за визначеними в ньому правилами. До теперішнього часу відповідач комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради не запропонував позивачу [PERSON] укласти новий договір відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, у зв`язку з чим 11 березня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради підготувати та укласти з ним новий договір про надання комунальних послуг та надав свій проект договору №2 від 11 березня 2020 року. У відповідь на звернення позивача відповідачем в особі начальника управління «Водозбуд» було надіслано листа від 27.03.2020 року вих. №П-129 яким відмовлено позивачу в укладанні нового договору на надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення до обрання співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] моделі організації договірних відносин та надання копії відповідного рішення до КП «Дніпроводоканал». Позивач вважає відмову відповідача в укладенні нового договору на надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення неправомірною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства та просить суд визнати укладеним 11 березня 2020 року на умовах, передбачених типовим договором затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, договір між ним та відповідачем, комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради, про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення в редакції договору згідно проекту, який був підготовлений позивачем та наданий відповідачу 11 березня 2020 року за вх.. №П-129 для розгляду та погодження. Крім того вищезазначені неправомірні дії відповідача порушили звичний уклад життя позивача, він змушений витрачати додатковий час на захист своїх прав, відмовитися від звичних зручностей, налагод\-жувати своє життя за поневірянь по судах, нести додаткові витрати для поновлення своїх порушених прав, що викликає у нього душевні страждання та заподіює моральної шкоди. У зв`язку з вищезазначеними позивач бажає отримати відшкодування моральної шкоди від відповідача у спосіб, передбачений ст.23 ЦК України, а саме грошима, розмір відшкодування моральної шкоди, визначений судом у грошовому виразі, очікує не менше як у 10 тисяч гривень. 10 тисяч гривень - це не оцінка позивачем розміру моральної шкоди - це його сподівання у стані, в якому він наразі перебуває, що суд визначить саме такий розмір моральної шкоди з врахуванням ним вимог розумності і справедливості. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.05.2020 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідно до ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача комунального підприємства «Дніпроводоканал» О.А.Яріз надав до суду відзив, у якому зазначив, що на даний час у зв`язку із здійсненням заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до яких КП «Дніпроводоканал» набуде права укладати договори на надання комунальної послуги без відповідного рішення співвласників в багатоквартирному будинку після спливу п`ятимісячного терміну з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (CОVID-19), у зв`язку з цим відповідач просить суд в повному обсязі відмовити в позові. Позивач [PERSON] надав до суду відповідь на відзив в якій зазначив, що вважає наданий КП «Дніпроводоканал» відзив таким, що не відповідає нормам діючого законодавства, також зазначив, що заходи, спрямовані на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не містять заборон щодо укладення договорів за правилами визначеними Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно до ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що між [PERSON] та Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради існують договірні правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг на підставі договору від 26 червня 2015 року. Позивач є споживачем житлово-комунальних послуг Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради. Відповідно до п.3 розділу VI Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII між споживачем та виконавцем комунальних послуг протягом одного року з введення в дію Закону, мають бути укладені договори за визначеними в ньому правилами. Порядок укладання договорів на надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення визначений нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII та Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII. Відповідно до ст. 14 Закону України №2189 за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: ?кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); ?від імені та за рахунок усіх-співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); ?об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. Відповідно до Закону України №417 співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Таким чином перебування будинку [ADDRESS] в комунальній власності міста, не позбавляє власників квартир у даному будинку від статусу «співвласників» в розумінні закону України №417. Відповідно до ст. 10 Закону України №417 до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги). Відповідно до ч. 3-5 розділу VI Закону України №2189 (прикінцеві та перехідні положення) договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Не пізніш як протягом одного року з дня введення в дію Закону України №2189 (до 01.05.2020 року) співвласники багатоквартирних" будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин. Якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги протягом строку, визначеного в пункті 4 цього розділу, між виконавцем та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до частини сьомої статті 14 Закону України №2189. Враховуючи вище викладене відповідач, комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради, набув права укладання з позивачем індивідуального договору про надання комунальної послуги тільки з 01.05.2020 року, вразі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги. Позивачем не було надано до суду будь яких доказів, які б підтверджували або спростовували відсутність відповідних організаційних рішень співвласників будинку [ADDRESS] . Крім того 02.04.2020 pоку набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме: Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (CОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Таким чином, КП «Дніпроводоканал» набуде права укладати договори на надання комунальної послуги без відповідного рішення співвласників в багатоквартирному будинку тільки після спливу п`ятимісячного терміну з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (CОVID-19). За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання укладеним договору від 11 березня 2020 року слід залишити без задоволення. Згідно п. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 1 ст. 1167 цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки судом не встановлено вини відповідача у порушенні прав позивача, тому не має підстав для стягнення моральної шкоди з КП «Дніпроводоканал».

Outcome: dismissed