Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства\~«Торецьквугілля» моральну шкоду,\~отриману внаслідок\~професійного захворювання,\~спричиненого умовами\~виробництва,\~у розмірі\~18\~000\~грн.\~ \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] зазначає, що, починаючи з 14.02.2000 року, він знаходився у трудових відносинах з відповідачем, а саме, його відокремленим підрозділом ДП "Шахта "Центральна" ДП «Торецьквугілля». \~ \~ \~ \~10.05.2004 року, перебуваючи на роботі на шахті «Центральна» ДП «Торецьквугілля», отримав трудове каліцтво. Страховий випадок був зареєстрований шахтою актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (форма Н-1) № 40 від 13.05.2004 року, актом розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 12.05.2004 року підтверджений факт отримання каліцтва - забита рана лівої стопи, перелом лівої стопи. \~ \~ \~ \~05.03.2019 року позивач був звільнений на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоров`я і як пенсіонер за віком з виплатою пособія. \~ \~ \~ \~За час роботи на шахті позивачем було отримано настуні професійні захворювання: хронічний бронхіт ІІ ст., ф. затихаючого загострення; прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ступеню. Загалом, позивачем було втрачено 35% працездатності. \~ \~ \~ \~У зв`язку з отриманням вищезгаданих професійних захворювань стан позивача погіршився (періодичний біль в поперековому відділі хребта, зниження слуху, задуха при помірному фізичному навантаженні, кашель, біль в грудній клітині, підвищення тиску, пітливість, загальна слабкість, що потребує додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема, систематичного проведення курсу лікування. \~ \~ \~ \~Наведене стало приводом для звернення позивача до суду за захистом порушеного права шляхом відшкодування моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, що спричинили каліцтво або інше ушкодження здоров`я, у розмірі 18 000 (вісімнадцять) грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 05.03.2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду на 02.04.2020 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~У судове засідання 20.05.2020 року позивач не з`явився, надав суду письмову заяву від 03.04.2020 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву від 18.03.2020 року про розгляд справи за його відсутності з урахуванням письмового відзиву на позов. В свою чергу, у письмовому відзиві на позов від 18.03.2020 року №10/285 відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме, в розмірі 10 500 (десять тисяч п`ятсот ) грн., з розрахунку 300 грн. за один відсоток втрати працездатності. В решті позову просить відмовити. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~починаючи з 14.02.2000 року, позивач знаходився у трудових відносинах з відповідачем, а саме, його відокремленим підрозділом ДП "Шахта "Центральна" ДП «Торецьквугілля». Згідно з наказом № 43 від 11.03.2019 року, позивач був звільнений з займаної посади за станом здоров`я на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП і як пенсіонер за віком з виплатою пособія. Наведене підтверджено належним чином засвідченою копією трудової книжки (а.с.8-9). \~ \~ \~ \~10.05.2004 року, перебуваючи на роботі на шахті «Центральна» ДП «Торецьквугілля», отримав трудове каліцтво. Страховий випадок був зареєстрований шахтою актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (форма Н-1) № 40 від 13.05.2004 року, актом розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 12.05.2004 року підтверджений факт отримання каліцтва - забита рана лівої стопи, перелом лівої стопи. (а.с.17). \~ \~ \~ \~За час роботи на шахті позивачем було отримано настуні професійні захворювання: хронічний бронхіт ІІ ст., ф. затихаючого загострення; прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ступеню. \~ \~ \~ \~Факт отримання позивачем професійних захворювань підтверджений медичним висновком Центральної лікарськоекспертної комісії (ЦЛЕК) Клініки професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва національної академії медичних наук України» №25/596 від 23.07.2019 року, відповідно до якого встановлено професійний характер захворювання, встановлено вперше. (а.с.11). \~ \~ \~ \~Окрім того, відповідно до довідки серії 12 ААА №086449 від 22.10.2019 року, обласним центром медико-соціальної експертизи МСЕК у м.Краматорськ Донецької області позивачеві встановлено 35% втрати працездатності за сукупністю з 17.10.2019 року безстроково, первинно-повторно. (а.с.10-11). \~ \~ \~ \~Згідно акту розслідування Відокремленого підрозділу "Шахта "Центральна" Державного підприємства "Торецьквугілля" хронічного професійного захворювання [PERSON] від 15.08.2019 року, відповідною комісією було проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання позивача та пов`язано факт виникнення професійного захворювання з умовами виробництва на підприємстві відповідача. Даним актом підтверджено також вину відповідача, що виражається в незабезпеченні працівника засобами індивідуального захисту. (а.с.13-14). \~ \~ \~ \~Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст. 237-1 КЗпП України, згідно якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~ \~ \~ \~В свою чергу, в рішенні Конституційного суду України від 08 жовтня 2008 року зазначено, що ст. 1167 ЦК України та ст. 237-1 КЗпП України застрахованим громадянам, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст. 22 Конституції України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. \~ \~ \~ \~За ст.ст. 6, 13 Закону України «Про охорону праці», безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. \~ \~ \~ \~Роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи зазначені вище положення Конституції України та КЗпП України, підприємство мало створити потерпілому, як і іншим працівникам належні небезпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань або іншого пошкодження здоров`я були неможливими. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. \~ \~ \~ \~Сукупність проаналізованих та досліджених в судовому засіданні доказів дає можливість суду зробити висновок про те, що ушкодження здоров`я на виробництві спричинило позивачу моральну шкоду, яка полягає в фізичному болю та в моральних переживаннях, що призвело до змін звичайного образу життя та потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру грошової компенсації суд враховує часткове визнання відповідачем позову, а саме на суму 10 500 грн. з розрахунку 300 грн. за один відсоток втрати працездатності, при цьому, вважає за доцільне зауважити наступне: \~ \~ \~ \~моральну шкоду неможливо відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає та не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, а отже, будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. \~ \~ \~ \~Отже, з урахуванням ступеня та глибини моральних страждань позивача, враховуючи тривалий час роботи позивача на підприємстві за шкідливих умов виробництва та за умов незабезпечення засобами індивідуального захисту з вини відповідача; звільнення з підприємства - відповідача за станом здоров`я і як пенсіонера за віком (тобто похилий вік); з огляду на значну втрату позивачем працездатності (35%);

Outcome: approved