Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство « Альфа Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №500507135 від 06.08.2014 року у розмірі 35863,38 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06 серпня 2014 року між сторонами укладено кредитний договір №500507135 . Відповідно до умов вищевказаного Кредитного Договору, Банк зобов'язується надати відповідачу (за кредитним Договором - Позичальникові) кредит у сумі 48653,38 грн. , а Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. У порушення умов кредитного договору, відповідач , свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 23.06.2016 року має прострочену заборгованість, а саме : за кредитом 28640,00грн., за відсотками 1941,90 грн. , по комісії 4281,48 грн., штраф 1000 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Представник позивача в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з ,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення , в яких проти позову заперечував частково, в частині стягнення комісії у розмірі 4281,48 грн. , штрафу у розмірі 1000,00грн. , відсотків у розмірі 1941,90 грн. та в частині стягнення суми основної заборгованості у розмірі 9642,38 грн., посилаючись на те , що матеріалами справи належно не підтверджено, що ПАТ "Альфа-Банк" свої зобов'язання за кредитним договором № 500507135 від 06.08.2014 року виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу у справі кредит в сумі 48653,38 гривень шляхом безготівкового перерахування, у відповідності до положень п.2.4 Договору, на рахунок позичальника № 26256002190397, що відкритий Позичальнику в ПАТ "Альфа-Банк" в розмірі 40011 грн. та на рахунок № 26504010601605, відкритий в ПАТ "Альфа-Банк" для оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору страхування ризиків Позичальника №006.500507135.111 від 06.08.2014 року в розмірі 8642,38 грн. Пунктом 2.5 Договору сторонами обумовлено рахунок для зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості за цим Договором - рахунок № 29094500507135 у ПАТ «Альфа-Банк». На доведення обставин виникнення заборгованості по кредитному Договору Позивач надав суду Виписку по особовим рахункам з 06.08.2014 р. по 23.06.2016 p., яку було сформовано 23.06.2016 р. У зазначеній Виписці відсутні відомості щодо перерахування коштів на рахунки, зазначені у п.2.4 Договору. Згідно Виписки по особовим рахункам від 23.06.2016 p., надання кредиту за кредитним договором № 500507135 від 06.08.2014 року відбулося на рахунок № 29094500507135, який відповідно п. 2.5 Договору призначений для зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості. Запитами Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.08.2016 p., 12.10.2016 р. та 31.10.2016 для розгляду справи по суті, Позивача було зобовязано надати належним чином завірені копії комплексного договору страхування ризиків Позичальника № 006.500507135.111 від 06.08.2014 року та надати банківські виписки по рахунку № 26504010601605, відкритому у Г1АТ "Альфа-Банк" на імя [PERSON], на який було перераховано суму страхового платежу, згідно п. 2.4 Договору. На численні Запити суду Позивачем була надана копія договору страхування ризиків Позичальника № 006.500507135.111 від 06.08.2014 року та Виписка по особовим рахункам з 06.08.2014 р. по 21.09.2016 p., сформована 17.11.2016 р. У зазначеній Виписці відсутні відомості щодо зарахування коштів на рахунок № 26504010601605, відкритий в ПАТ "Альфа-Банк" для оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору страхування ризиків Позичальника № 006.500507135.111 від 06.08.2014 року в розмірі 8642,38 грн. У зазначеній Виписці зазначено, що платіж у розмірі 8642,38 грн. не було переведено на рахунок 26504010601605, виписка по даному рахунку Позивачем не надана. Позивачем порушені умови п. 2.4 Договору та належним чином не підтверджено перерахування оплати за комплексний договір страхування ризиків Позичальника № 006.500507135.111 від 06.08.2014 року. Позивач не підтвердив належним чином, в порядку Договору надання оплати за комплексний договір страхування ризиків Позичальника № 006.500507135.111 від 06.08.2014 року, оскільки в Виписці по особовим рахункам з 06.08.2014 р. по 21.09.2016 p., сформованій 17.11.2016 p., відсутня інформація про рух коштів за рахунком Відповідача № 26504010601605, на який відповідно Договору повинні були перераховувати кошти для оплати страхового платежу. Таким чином, представник відповідача вважає,що слід відмовити в задоволені позову в частині стягнення з Відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 8642,38 грн. (28640,00 -8642,38 грн. = 19997,62), оскільки позивачем не доведено факту перерахування суми страхового платежу за комплексним договором страхування ризиків Позичальника № 006.500507135.111 від 06.08.2014 року на рахунок, передбачений п. 2.4 Кредитного договору. В даному випадку були порушені норми Закону України «Про захист прав споживачів» в частині встановлення комісійної винагороди за дії банку, які супроводжують кредит, а тому фактично є компенсацією послуг банку за рахунок Відповідача. Оскільки у визначенні поняття «послуга» наводиться така її ознака як отримання її за індивідуальним замовленням особи, то в даному випадку з боку Банку відбувається фактичне навязування дій з «Управління Кредитом» та встановлення суми у розмірі 1070, 37 грн. По факту надання довідок розрахунково-касового обслуговування, розшук, уточнення, повернення, анулювання, зміна умов переказів, розрахунок суми чергового платежу не проводилось, хоча і передбачалось у Договорі. Через те, що Банк у своєму Договорі навязав операції з «Управління Кредитом) своїй клієнтці, [PERSON] вимушена була дотримуватись умов кредитного договору та сплачувати дану комісійну винагороду. Але позивач не надає підтвердження того , чи дійсно проводилося «Управління кредитом» ,які саме операції були проведено, та яка реальна вартість цих операцій. Тому комісійна винагорода у розмірі 4281,48 грн. є незаконною і сплаті не підлягає. Щодо позовних вимог про сплату заборгованості по відсотках, то відповідно до Виписки по особовим рахункам з 06.08.2014 р. по 21.09.2016 p., яку сформовано 06.08.2014 р., [PERSON] сплатила 29.06.2016 року 1000,00 грн. та 21.09.2016 р. 1005,00 грн. у рахунок сплати процентів за кредитним договором №500507135 від 06.08.2014 р. Також у зазначеній Виписці зазначено, що Відповідач 24.06.2016 року сплатила заборгованість за кредитним договором №500507135 від 06.08.2014 р. у розмірі 1000,00 грн. Про банківські операції від 24.06.2016 року та 21.09.2016 року маються квитанції . Враховуючи вищенаведене, слід відмовити в задоволені позову в частині стягнення з Позивача заборгованості по відсотках у розмірі 1941,90 грн , оскільки дана сума на дату розгляду є погашеною. Крім того, слід відмовити в задоволені позову в частині стягнення з Відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 1000,00 грн. (19997,62 грн. - 1000,00 грн. = 18997,62 грн.), оскільки дана сума на дату розгляду є погашеною. Позивачем також зроблено помилку у розрахунку розміру штрафу , так згідно умов договору відповідач має сплатити позивачу штрафні санкції у розмірі 650,00 грн., але аж ніяк не 1000,00 грн. ,як зазначено в позовній заяві. Підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в частині відшкодування заборгованості по комісії у розмірі 4281, 48 грн., штрафу у розмірі 1000, 00 грн., по відсоткам у розмірі 1941,90 грн. та частині стягнення заборгованості за тілом кредита. Заборгованість по тілу кредиту складає: 28640,00 грн. - 8642,38 грн. - 1000.00 грн. = 18997,62 грн. Де 28640,00 грн. - сума за тіло кредиту, відповідно до позовних вимог; 8642,38 грн. - сума страхового платежу за комплексним договором страхування ризиків Позичальника № 006.500507135.111 від 06.08.2014 року, яку не переведено на рахунок в порядку п. 2.4 Договору; 1000.00 грн. сума, яку [PERSON] сплатила 24.06.2016 року. 8642,38 грн. + 1000.00 грн. = 9642,38 грн. - частина суми основної заборгованості, у якій потрібно відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню . Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 серпня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500507135. Відповідно до умов вищевказаного договору , позивач зобов,язується надати відповідачу кредит у сумі 48653,38 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов,язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 48653,38 грн. , що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов кредитного договору, відповідач , свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 23.06.2016 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом 28640,00 грн., за відсотками 1941,90 грн. , по комісії - 4281,48 грн. , штраф 1000 грн. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору. Відповідно до частини першої ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до виписки по особовим рахункам [PERSON], відкритим в ПАТ «Альфа-Банк» з 06.08.2014 по 21.09.2016 , ПАТ "Альфа-Банк" надав Відповідачу у справі кредит в сумі 48653,38 гривень шляхом безготівкового перерахування, у відповідності до положень п.2.4 Договору, на рахунок позичальника № 26256002190397, що відкритий Позичальнику в ПАТ "Альфа-Банк" в розмірі 40011 грн. та на рахунок № 26504010601605, відкритий в ПАТ "Альфа-Банк" для оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору страхування ризиків Позичальника №006.500507135.111 від 06.08.2014 року в розмірі 8642,38 грн. Пунктом 2.5 Договору сторонами обумовлено рахунок для зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості за цим Договором - рахунок № 29094500507135 у ПАТ «Альфа-Банк». У зазначеній Виписці відсутні відомості щодо перерахування коштів на рахунки, зазначені у п.2.4 Договору. Згідно Виписки по особовим рахункам від 23.06.2016 p., надання кредиту за кредитним договором № 500507135 від 06.08.2014 року відбулося на рахунок № 29094500507135, який відповідно п. 2.5 Договору призначений для зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості. Відповідно до копії договору страхування ризиків Позичальника № 006.500507135.111 від 06.08.2014 року та Виписки по особовим рахункам з 06.08.2014 р. по 21.09.2016 p., сформованої 17.11.2016 р., відсутні відомості щодо зарахування коштів на рахунок № 26504010601605, відкритий в ПАТ "Альфа-Банк" для оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору страхування ризиків Позичальника № 006.500507135.111 від 06.08.2014 року в розмірі 8642,38 грн. У зазначеній Виписці зазначено, що платіж у розмірі 8642,38 грн. не було переведено на рахунок 26504010601605, виписка по даному рахунку Позивачем не надана. Таким чином, Позивачем порушені умови п. 2.4 Договору та належним чином не підтверджено перерахування оплати за комплексний договір страхування ризиків Позичальника № 006.500507135.111 від 06.08.2014 року, відсутня інформація про рух коштів за рахунком Відповідача № 26504010601605, на який відповідно Договору повинні були перераховувати кошти для оплати страхового платежу. Враховуючи вищенаведене, слід відмовити в задоволені позову в частині стягнення з Відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 8642,38 грн. (28640,00 -8642,38 = 19997,62), оскільки позивачем не доведено факту перерахування суми страхового платежу за комплексним договором страхування ризиків Позичальника № 006.500507135.111 від 06.08.2014 року на рахунок, передбачений п. 2.4 Кредитного договору. Крім того, відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцеві забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Підпунктом 2.8.1 Договору передбачено, що комісійна винагорода Банку за управління Кредитом становить 2,20% від суми Кредиту за період з 1-го місяця користування Кредитом по 60-й місяць користування Кредитом. Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті, розраховується від суми Кредиту, визначеної п. 2.1. договору ( 48653, 38 грн.) та сплачується Позичальником щомісячно за кожний місяць користування Кредитом відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього Договору. Згідно п.п. 2.8.2. Договору за виконання операцій переказу коштів за допомогою програмно-технічного комплексу самообслуговування (надалі - ПТКС) агентів Банку, без ПДВ становить 1.8% від суми переказу, без ПДВ. Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті, сплачується Позичальником кожного разу під час здійснення будь-яких платежів за цим Договором із використанням ГІКТС. Відповідно п.п. 2.8.3. Договору за прийняття готівкових коштів з перерахунком для зарахування на Рахунок в касах Банку у випадку, якщо сума платежу становить до 1500 грн (включно) -35 грн. Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті, сплачується Позичальником за здійснення розрахункового обслуговування Позичальника в операційних касах Банку. Згідно п.п. 2.8.4. Договору за переказ коштів за допомогою програмно-технічного комплексу самообслуговування ПАТ «Альфа-Банк» (банкомат з функцією casn-in) у випадку, якщо сума платежу становить до 1500 грн (включно) -10 грн. Як зазначено у п.п. 2.8.5. договору комісійна винагорода банку за надання Кредиту становить 0. 00 грн. Вказана комісійна винагорода сплачується Позичальником одноразово при наданні Кредиту в порядку, визначеному Договором. Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. Положення ст. 18 Закону зазначають, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Згідно з п. 17 ст. 1 Закону послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до п. 3.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року (далі - Правила), банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши таке: розшук (запит), уточнення, повернення, анулювання, зміна умов переказів згідно до запитів Позичальника; надання довідок щодо розрахунково-касового обслуговування Позичальника та виписок по Рахунку ЕПЗ Позичальника (у разі його наявності) за письмовим зверненням Позичальника. Таким чином, в даному випадку з боку Банку відбувається фактичне навязування дій з «Управління Кредитом» та встановлення суми у розмірі 1070, 37 грн. По факту надання довідок розрахунково-касового обслуговування, розшук, уточнення, повернення, анулювання, зміна умов переказів, розрахунок суми чергового платежу не проводилось, хоча і передбачалось у Договорі. На виконання вимог законодавства, а саме п. 3.1. Правил у п.п. 2.8.2.-2.8.5. Договору дійсно наведено перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту (прийняття готівкових коштів з перерахунком для зарахування на Рахунок в касах Банку, виконання операцій переказу коштів за допомогою програмно-технічного комплексу самообслуговування тощо). Що ж стосується дій Банку, які охоплюються поняттям «Управління Кредитом», Договором не визначено їх вичерпного переліку, бази розрахунку та вартості кожної з них, що відповідно до законодавства є неправомірним. Звертаючись до суду з позовом, Позивач не надає підтвердження того, чи дійсно проводилось «Управління Кредитом», які саме операції було проведено, та яка реальна вартість цих операцій. Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що умова договору, зазначена в п.п. 2.8.1. Договору, яка встановлює комісію за дії, які не є послугою у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки сплата коштів за таку послугу не залежить від бажання особи та її реального надання споживачу, а встановлюється фіксованою сумою щомісячного платежу, який повинен сплачуватись незалежно від того, чи, вчиняв Банк якісь банківські операції, які охоплюються поняттям «Управління Кредитом» чи ні. Оскільки перелік умов договору, які можуть вважатися несправедливими у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не є вичерпним, суд вважає, що закріплена в п.п. 2.8.1. Договору умова суперечить принципу добросовісності та призводить до дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Саме тому дане положення Договору є несправедливим, а тому позовні вимоги в частині стягнення комісійної винагороди у розмірі 4281, 48 грн. є незаконними і задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про сплату заборгованості по відсотках, то відповідно до Виписки по особовим рахункам з 06.08.2014 р. по 21.09.2016 p., [PERSON] сплатила 29.06.2016 року 1000,00 грн. та 21.09.2016 р. 1005,00 грн. у рахунок сплати процентів за кредитним договором №500507135 від 06.08.2014 р. Також у зазначеній Виписці зазначено, що Відповідач 24.06.2016 року сплатила заборгованість за кредитним договором №500507135 від 06.08.2014 р. у розмірі 1000,00 грн., що підтверджується квитанціями про здійснення банківських операцій від 24.06.2016 року та 21.09.2016 року. Враховуючи вищенаведене, слід відмовити в задоволені позову в частині стягнення з Позивача заборгованості по відсотках у розмірі 1941,90 грн., оскільки дана сума на дату розгляду є погашеною. Крім того, слід відмовити в задоволені позову в частині стягнення з Відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 1000,00 грн. (19997,62 грн. - 1000,00 грн. = 18997,62 грн.), оскільки дана сума на дату розгляду є погашеною. Зазначене підтверджується Випискою по особовим рахункам від 17.11.2016 р. та фотокопіями квитанцій. Відповідно до п.п. б) п.13 розділу № 2 Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» у разі повного або часткового прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом № 1 цього Договору та/або інших платежів за Договором (далі - Прострочення платежу) сплатити Банку штраф у розмірі 50,00 грн за кожне допущене Прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення Прострочення платежу. При цьому у випадку, якщо Прострочення платежу, що триває 5 (пять) і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеному попереднім абзацем цього пункту, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 150,00 гривень за кожний випадок допущеного Прострочення платежу. В розумінні цього Договору днем Простроченням платежу вважається випадок, коли Позичальник не забезпечив наявність на рахунку суми, яка є не меншою, ніж сума чергового платежу за Договором у розмірі, що визначений цим Договором, зобовязання зі сплати якого настало. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що умова договору, зазначена в п.п. 2.8.1. Договору, встановлює комісію за дії, які не є послугою у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки сплата коштів за таку послугу не залежить від бажання особи та її реального надання споживачу, а встановлюється фіксованою сумою щомісячного платежу, який повинен сплачуватись незалежно від того, чи, вчиняв Банк якісь банківські операції, які охоплюються поняттям «Управління Кредитом» чи ні. Оскільки перелік умов договору, які можуть вважатися несправедливими у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не є вичерпним, то закріплена в п.п. 2.8.1. Договору умова суперечить принципу добросовісності та призводить до дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Саме тому дане положення Договору є несправедливим, а тому комісійна винагорода у розмірі 4281, 48 грн. є незаконною і стягненню не підлягає. Згідно з Графіком платежів обов'язок внесення Позичальником черговою платежу встановлено на 7-ме число кожного місяця в період з 1-го до 60-го місяця користування Кредитом. У розрахунку заборгованості, який надається у додатках до позовної заяви зазначено, що останній платіж був внесений [PERSON] 07.02.2016 р. Даний документ висвітлює стан погашення заборгованості за Договором на червень 2016 року. Згідно з наданим Розрахунком Відповідач не вносила платежі в рахунок погашення заборгованості протягом чотирьох місяців, а саме з 07.03.2016 року по 07.06.2016 року. Отже, штрафні санкції, які мають бути нараховані за вказаний вище період повинні бути розраховані наступним чином: Перші чотири дні Прострочення (з 08.03.2016 р. по 11.03.2016 р.) по 50 грн. за кожен день, що дорівнює 200,00 грн; Штраф у розмірі 150, 00 грн за кожний випадок допущеного Прострочення (всього 3 випадки, а саме 07.04.2016 p., 07.05.2016 p., 07.06.2016 p.), що в сумі дорівнює 450 грн; Підсумовуючи, [PERSON] має сплатити 650,00 грн. штрафних санкцій, а не 1000,00 грн., як зазначено у позовній заяві. Отже, на підставі викладеного суд вважає, що підстави для сплати суми комісійної винагороди за період, зазначений у позовній заяві, відсутні, а розмір штрафних санкцій має бути перераховано та зменшено. Підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в частині відшкодування заборгованості по комісії у розмірі 4281, 48 грн., штрафу у розмірі 1000, 00 грн., по відсоткам у розмірі 1941,90 грн. та в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту. Заборгованість по тілу кредита складає: 28640,00 грн. - 8642,38 грн. - 1000.00 грн. = 18997,62 грн. Де 28640,00 грн. - сума за тіло кредиту, відповідно позовних вимог; 8642,38 грн. - сума страхового платежу за комплексним договором страхування ризиків Позичальника № 006.500507135.111 від 06.08.2014 року, яку не переведено на рахунок в порядку п. 2.4 Договору; 1000.00 грн. - сума яку [PERSON] сплатила 24.06.2016 року. 8642,38 грн. + 1000.00 грн. = 9642,38 грн. - частина суми основної заборгованості , в задоволенні якої суд відмовляє. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial