Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та відповідно до договору купівлі-продажу від 19.06.1997р. є власником 1/2частини квартири, особовий рахунок №[NUMBER]. Інша 1/2частина квартири належить [PERSON], який помер [INFO]р. Рішенням Деснянської районної у м. Києві Ради від 18.02.2009року № 16 та №28 від 10.09.2009р. створено КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м. Києві ради" було визначено виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкових споруд. На підставі рішення Київської міської ради від 27.10.2011р. №396/6612 змінено найменування підприємства на Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського районну м. Києва. 26.06.2013р., розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради №1041 було затверджено Статут комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського районну м.Києва. Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва було створено та надавало житлово-комунальні послуги з 01.02.2002 року на підставі рішення Деснянської районної у м. Києві ради №25 від 11.12.2001 року. З 01 жовтня 2009 року, відповідно до рішення №28 від 10.09.2009 року прийнятого Деснянською районною у м. Києві радою, КП "Житлорембудсервіс" було визначено виконавцем комунальних послуг. Свої обов'язки, визначені нормативно-правовими актами, виконавці житлово-комунальних послуг виконують належним чином, своєчасно та якісно. Проте відповідач не виконує свої зобов'язання в поновному обсязі, і тому має заборгованість у сумі 5639,82грн, у зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з викладених підстав у позовній заяві та пояснень по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги частково, а саме суму заборгованості в розмірі 2270,54грн., так як вважає, що позивач свої обов'язки виконує несумлінно, також просила застосувати строк позовної давності в три роки. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідачу [PERSON] належить 1/2частина квартири [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу від 19.06.1997р. Інша 1/2частина квартири належить [PERSON], який помер [INFO]р. Відповідач [PERSON] разом з донькою [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою Ф-3 від 08.01.2014р. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], спадкова справа відкрита, однак спадкоємцями спадщина не прийнята. Як встановлено в судовому засіданні Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва було створено та надавало житлово-комунальні послуги з 01.02.2002 року на підставі рішення Деснянської районної у м. Києві ради №25 від 11.12.2001 року. З 01 жовтня 2009 року, відповідно до рішення №28 від 10.09.2009 року прийнятого Деснянською районною у м. Києві радою, КП "Житлорембудсервіс" було визначено виконавцем комунальних послуг. Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної у м. Києві ради" було створено 01.10.2009 року на підставі рішення Деснянської районної у м. Києві ради №16 від 18.02.2009 року та №28 від 10.09.2009 року. Відповідно до вказаних вище рішень КП "Дирекція" з 01.10.2009 року було визначено виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкових споруд. На підставі рішення Київської міської ради від 27.10.2011 року №396/6612 змінено найменування КП "Дирекція" на Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 26.06.2013 року №1041 затверджено статути КП "Житлорембудсервіс" та КП "Дирекція" передані до сфери управління Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації. В судовому засіданні встановлено, що свої обов'язки, визначені нормативно-правовими актами, виконавці житлово-комунальних послуг виконують належним чином, тобто своєчасно та якісно. Проте, відповідач яка постійно проживає в квартирі [ADDRESS] та користується всіма житлово-комунальними послугами, всупереч діючому законодавству України, протягом тривалого періоду ухиляються від виконання своїх обов'язків по сплаті за житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим, станом на 01.02.2014року у відповідача перед виконавцями житлово-комунальних послуг виникла заборгованість у сумі 5639,82грн. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житло-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт,вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно ст. 14 Закону України «Про житло-комунальні послуги», залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи:1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №5 від 14.01.2009р., власники та наймачі квартири, житлового приміщення у гуртожитку, зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов'язані брати участь у витратах по утриманню квартири і придомової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно зі ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим дотриманням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно ст.ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг, а також визначене коло учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник. Зокрема, обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком-оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Тобто, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи має намір користуватися) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Відповідач [PERSON] мала змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України "Житлово-комунальні послуги", так як не в змозі за них сплачувати належним чином, але не скористалась цією можливістю. Відповідно до ст. 256 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Посилання відповідача [PERSON] на строк позовної давності, судом оцінюється критично, так як перевіряючи дотримання позивачем строку позовної давності, суд вважає, що він не пропущений, оскільки відповідно до ст. 265 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. А як в судовому засіданні встановлено, платежі по оплаті за житлово-комунальні послуги періодично сплачувались, починаючи з 2009р. по 2014р. [PERSON] є споживачем комунальних послуг відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», в якому під терміном «договір» розуміється усна чи письмова угода між споживачем і виконавцем послуг. При цьому Закон передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Згідно з ч.3 ст.20 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, суд зазначає, що сама по собі відсутність договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати за фактично отримані послуги. А відмова споживача послуг від укладання договору в такому разі суперечить вимогам ч.3 ст.6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004р. На підставі викладеного, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 5639,83грн. по сплаті за житлово-комунальні послуги, оскільки, відповідач в судове засідання не надав доказів відсутності заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги та не спростував доказів позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60грн. у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved