Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом у якому просить суд визнати трудовий договір між ним та Публічним акціонерним товариством "Підстепнянський завод будівельних матеріалів" розірваним з 10.03.2016р. мотивуючи свої вимоги наступним. 18.09.2013р. рішенням загальних зборів акціонерів позивача було обрано головою правління ПАТ "Підстепнянський завод будівельних матеріалів". 20.11.2015р. позивач звернувся із заявою, яку було направлено рекомендованим листом про його звільнення до [PERSON] ради ПАТ "Підстепнянський завод будівельних матеріалів". До цього часу [PERSON] так і не прийняла рішення за заявою позивача про його звільнення за власним бажанням. Тому позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що 18 вересня 2013 року рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Підстепнянський завод будівельних матеріалів», яке зафіксовано протоколом №1/13, [PERSON] було обрано головою правління строком на три роки. Відповідно до вимог п. 7Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» згідно із ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. За Наказом № 02-к від 18.09.2013 року позивач з 18.09.2013 року приступив до виконання Голови Правління Відкритого акціонерного товариства «Підстепнянський завод будівельних матеріалів» з правом першого підпису на всіх договірних, розрахункових та фінансових документах ВАТ «Підстепбуд» на підставі протоколу загальних зборів акціонерів ВАТ «Підстепбуд»№1/13 від 18.09.2013 року. Згідно п. 7.1 ст.. 7 Статуту ПАТ "Підстепнянський завод будівельних матеріалів" Органами управління та контролю Товариства є: - загальні збори акціонерів, - [PERSON] Товариства, -Правління товариства. Відповідно до п. 10.4 Статуту ПАТ "Підстепнянський завод будівельних матеріалів" до складу Правління входять: голова правління, перший заступник голови правління, заступник голови правління. Відповідно до п. 10.6 Статуту ПАТ "Підстепнянський завод будівельних матеріалів" роботою правління керує Голова Правління. 20.11.2015 року [PERSON] звернувся із заявою до [PERSON] ради ПАТ "Підстепнянський завод будівельних матеріалів", яку було направлено рекомендованим листом, про звільнення із займаної посади Голови Правління ПАТ "Підстепнянський завод будівельних матеріалів" за власним бажання у звязку з відсутністю фінансової можливості виконання своїх функціональних обовязків на займаній посаді та невиплатою заробітної плати. Відповідно до вимог ч. 1ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. У вказаних випадках підлягає розірванню також строковий трудовий договір, що передбачено ч. 1ст. 39 КЗпП України. Відповідно до вимог п. 12Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» по справах про звільнення заст. 38 КЗпП Україн и працівник, який попередив власника або уповноважений ним орган про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, вправі до закінчення строку попередження відкликати свою заяву і звільнення в цьому випадку не проводиться, якщо на його місце не запрошена особа в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації. Якщо після закінчення строку попередження трудовий договір не був розірваний і працівник не наполягає на звільненні, дія трудового договору вважається продовженою. Заяву про звільнення із займаної посади Голови Правління ПАТ "Підстепнянський завод будівельних матеріалів" позивач не відкликав, але до теперішнього моменту рішення [PERSON] ПАТ "Підстепнянський завод будівельних матеріалів" не прийнято. Згідно п. 9 п. 9.4 ст..9 Статуту ПАТ "Підстепнянський завод будівельних матеріалів" до виключної компетенції [PERSON] ради належить обрання та припинення повноважень Правління Товариства. Відповідно до п. 11 п. 9.4 ст.9 Статуту ПАТ "Підстепнянський завод будівельних матеріалів" до виключної компетенції [PERSON] ради належить прийняття рішення про відсторонення Голови Правління Товариства від здійснення повноважень та обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме помноження Голови Правління Товариства. Відповідно до ст. ст.3, 221 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу, підлягають розгляду індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, в тому числі членів кооперативів, їх об'єднань, членів колективних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебували з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, осіб, які працюють за трудовим договором із фізичними особами. Стаття 1 ЦПК України, передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 232 КЗпП України визначено, що безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: 1) працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються; 2) працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у ч. 3 ст.221і ст.222цьогоКодексу; 3) керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб, митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службових осіб державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого та регіонального самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об'єднаннями громадян, з питань звільнення, зміни дати і формулювання причини звільнення, переведення на іншу роботу, оплати за час вимушеного прогулу і накладання дисциплінарних стягнень, за винятком спорів працівників, вказаних у ч. 3 ст.221і ст.222цьогоКодексу; 4) власника або уповноваженого ним органу про відшкодування працівниками матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації; 5) працівників у питанні застосування законодавства про працю, яке відповідно до чинного законодавства попередньо було вирішено власником або уповноваженим ним органом і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації (підрозділу) в межах наданих їм прав. Безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються також спори про відмову у прийнятті на роботу. Таким чином, звернення [PERSON] до суду з позовом про розірвання трудового договору не відповідає передбаченим законодавством про працю України способам захисту трудових прав та інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає перешкод до розірвання даного трудового договору у позасудовому порядку, позивач такого порядку не дотримався, можливість такого не вичерпана, а тому позовні вимоги [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Підстепнянський завод будівельних матеріалів" про розірвання трудового договору є необґрунтованими і в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed