Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, вимоги якого були уточнені під час слухання справи, до відповідача про усунення порушень прав споживачів комунальних послуг при нарахуванні оплати за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що між ними та відповідачем відсутній договір на надання житлово-комунальних та інших послуг, чим порушено п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків. Але, згідно рахунку-попередження ЖЕКу-306, по квартирі [ADDRESS], в якій вони проживають, встановлена заборгованість в розмірі 559 грн. 63 коп., яку вони сплатили 18.11.2011 року. Починаючи з лютого 2011 року ЖЕК-306 в квитанціях на оплату житлово-комунальні та інші послуги почав вказувати борг, який станом на грудень 2011 року було визначено у розмірі 3251 грн. 28 коп. Позивач [PERSON], як власник особового рахунку, неодноразово зверталась з письмовими заявами до начальника ЖЕКу-306, структури, яка формує дані по квитанції на оплату за житлово-комунальні та інші послуги, з приводу вказаного у квитанціях боргу, зокрема 23.03.2011 року, 18.05.2011 року, 17.08.2011 року, в результаті чого в квитанції за листопад 2011 року борг було зменшено на 2702 грн. 01 коп., однак відповіді на заяву від 17.08.2011 року позивач [PERSON] так і не отримала. В квитанціях за 2012 рік , 2013 рік та 6 місяців 2014 року ЖЕК-306 продовжив вказувати борг. Начальником ЖЕКу-306 та бухгалтером за невідомою датою складання було надано нарахування квартирної плати та комунальних послуг за період з 24.06.2003 року по 01.12.2010 року без врахування пільг на [PERSON] з загальною сумою заборгованості в сумі 3238 грн. 78 коп. На думку позивачів, в розрахунку заборгованості за квартирну плату та комунальні послуги за період з 01.12.2010 року по 01.02.2014 року вказана в лютому 2011 року заборгованість в сумі 5858 грн. 27 коп. не відповідає дійсності. Також, заборгованість в сумі 2628 грн. 55 коп. за листопад 2011 року цього розрахунку не співпадає з заборгованістю в сумі 3238 грн. 78 коп. Позивачі зазначили про те, що 01.03.2005 року позивач [PERSON] була прийнята на роботу до КП по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» на посаду прибиральника в ЖЕКу-306. При прийомі на роботу нею до відділу кадрів були подані всі документи, в тому числі і свідоцтво про розірвання шлюбу. Тобто, керівництво ЖЕКу-306 вже 01.03.2005 року було повідомлено безпосередньо позивачем [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям [PERSON]. При цьому, пільга на оплату комунальних послуг надавалась не [PERSON], а [PERSON], який є пільговиком, а тому надання та перевірка пільги відноситься до особи, яка отримує пільги та користується ними. Крім того, позивачі звернули увагу і на те, що КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м.Києва було створено лише 01.10.2009 року, а тому за період з 24.06.2004 року по 01.20.2009 року не може існувати ніяких боргів перед відповідачем з їх боку. Також, 04.12.2009 року відповідачем була надана довідка Ф-3 за № 713 за підписом начальника ЖЕКу-306 та бухгалтера, в якій [PERSON] вказаний, як колишній чоловік. Позивачі зауважили, що в зв»язку з тим, що відповідач з лютого 2011 року вказував у квитанціях борг, позивачі з лютого 2011 року по теперішній час сплачують за холодне водопостачання та водовідведення по тарифу 3 грн. 50 коп. за 1 куб.м замість тарифу 3 грн. 18 коп. за 1 куб.м, за гаряче водопостачання та водовідведення - 17 грн. 41 коп. за 1 куб.м замість тарифу 16 грн. 24 коп. за 1 куб.м. Позивачі також вважають, що неправомірними діями відповідача їм була заподіяна матеріальна та моральна шкода, яку вони оцінюють у розмірі 3003 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивачі просять визнати відсутність у них боргу по оплаті за житлово-комунальні послуги перед КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м.Києва; стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 3003 грн. та зобов»язати відповідача проводити нарахування оплати за житлово-комунальні послуги згідно діючих тарифів та чинного законодавства. Відповідач КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва, діючи в своїх інтересах та в інтересах КП по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м.Києва на підставі договору доручення № 1 від 01.08.2013 року, а в подальшому КП «Житлорембусервіс», діючи самостійно після закінчення дії договору доручення, заперечуючи проти позову, звернулися до суду з зустрічним позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до [PERSON] про стягнення коштів за безпідставне користування пільгою на сплату за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідно до Ордеру на житлове приміщення, відповідач займає житлове приміщення в квартирі [ADDRESS]. КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м. Києві ради» було створено 01.10.2009 року на підставі рішень Деснянської районної у м. Києві ради № 16 від 18.02.2009 року та № 28 від 10.09.2009 року. Відповідно до вказаних рішень позивача було визначено виконавцем житлово-комунальних послуг. КП «Житлорембудсервіс» було створено та надавало житлово-комунальні послуги з 01.02.2002 року на підставі рішення Деснянської районної в м.Києві ради № 25 від 11.12.2001 року. З 01.10.2009 року, відповідно до рішення № 28 від 20.09.2009 року КП «Житлорембудсервіс» було визначено виконавцем комунальних послуг. На підставі рішення Київської міської ради від 27.10.2011 року № 396/6612 було змінено найменування КП «Дирекція» на Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м.Києва. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 26.06.2013 року № 1041 затверджено статути КП «Житлорембудсервіс» та КП «Дирекція», що передані до сфери управління Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації. Відповідно до розпорядження КМДА № 80 від 27.01.1997 року, комунальне підприємство Головний інформаційно-обчислювальний центр (КП ГІОЦ) забезпечує розщеплення платежів за житлово-комунальні послуги від населення та перераховує розподілені суми на розрахункові рахунки підприємств-постачальників житлово-комунальних послуг. У лютому 2011 року позивачу [PERSON] було проведено донарахування за періоди з 14.06.2003 року по 01.12.2010 року через припинення дії пільги, яка надавалась на дві особи: [PERSON] та [PERSON], оскільки після розірвання шлюбу [PERSON] втратила пільгу, яка надавалась її колишньому чоловіку, але ЖЕК не було повідомлено про розірвання шлюбу. Відтак, за результатами звірки інформації про пільговиків УПСЗН при виявленні вказаного факту нарахування за житлово-комунальні послуги за період з червня 2003 року по 01.12.2010 року бухгалтерією ЖЕКу було проведено коригування та донараховано 5858 грн. 27 коп. 17.08.2011 року до ЖЕКу-306 з заявою № 370 про роз»яснення виниклої заборгованості звернулась [PERSON] При перевірці суми заборгованості було виявлено помилку при нарахуванні у розмірі 2619 грн. 55 коп., в зв»язку з чим було проведено перерахунок на зазначену суму. Таким чином, за період часу з 01.10.2009 року по 01.12.2010 року у [PERSON] перед виконавцями послуг через безпідставне користування пільгою за житлово-комунальні послуги виникла заборгованість на загальну суму 3238 грн. 78 коп., яка складається: - за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.10.2009 року по 01.12.2010 року у розмірі 81 грн. 88 коп.; - за житлово-комунальні послуги за період часу з 24.06.2003 року по 01.12.2010 року у розмірі 3156 грн. 90 коп. Посилаючись на викладені обставини, позивачі за зустрічним позовом просять задовольнити їх вимоги та стягнути з [PERSON] вказану заборгованість, а саме: на користь Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м.Києва заборгованість за безпідставне користування пільгою за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 81 грн. 88 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.; на користь Комунального підприємства з утримання житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва заборгованість по сплаті за комунальні послуги в сумі 3156 грн. 90 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання позивачі [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON]. не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивачів [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON] до суду надійшли заяви, в яких вони повністю підтримують позовні вимоги та просять розглядати справу в їх відсутність (а.с.48-51, 54). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення, проти вимог зустрічної позовної заяви заперечувала, вказуючи також на відсутність доказів в обґрунтування розміру заборгованості. Представник відповідача КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м.Києва Кривич О.М. проти позову заперечував, вимоги зустрічного позову підтримав та просив про їх задоволення. Представник позивача за зустрічним позовом Комунального підприємства з утримання житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва Любуня О.В., будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність (а.с.226). Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, в той час, як вважає вимоги зустрічного позову обґрунтованими, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивачі по справі зареєстровані у [ADDRESS] разом з трьома неповнолітніми дітьми. Власником особового рахунку є позивач [PERSON] (а.с.6). Як свідчать розрахунки ЖЕКу-306, позивач [PERSON] має заборгованість за безпідставне користування пільгою за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 81 грн. 88 коп. перед КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м.Києва, а також заборгованість перед КП по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м.Києва в сумі 3156 грн. 90 коп. (а.с.213-215, 216, 217). Відповідно до ст.ст.64, 66, 67, 68 ЖК України наймачі повинні своєчасно та в повному обсязі вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №5 від 14.01.2009 року, встановлено, що власники та наймачі квартири, житлового приміщення у гуртожитку, зобов»язані оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При нарахуванні плати за утримання будинку та прибудинкової території позивачі застосовують тарифи, затверджені розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради у встановленому законом порядку. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні позивачі не навели суду належних доказів на підтвердження своїх вимог, не зверталися до ЖЕК з заявами про неякісне та неналежне надання їм послуг, не відмовлялися від їх отримання, навпаки отримували і користувалися ними. Крім того, позивачами [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON]. не аргументовано, чим саме порушено їх права відповідачем, в той час, як з матеріалів справи вбачається наявність спору лише між позивачем [PERSON] та відповідачем щодо наявності заборгованості внаслідок безпідставного користування пільгою. Позивачами також не доведено факту нарахування відповідачем оплати за житлово-комунальні послуги не у відповідності до діючих тарифів та чинного законодавства та не надано жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування вимоги про відшкодування шкоди в сумі 3003 грн. Твердження позивачів в обґрунтування їх вимог про відсутність між ними та відповідачем договору на надання житлово-комунальних та інших послуг суд до уваги не приймає, оскільки ці твердження спростовуються копією договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 29.07.2010 року, укладеного між КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м.Києва та [PERSON] (а.с.220-221). Укладання окремо договорів з кожним з мешканців квартири, окрім власника особового рахунку у квартирі, що перебуває у комунальній власності, не передбачено чинним законодавством. Посилання позивачів у позовній заяві та позивача [PERSON] в судовому засіданні на те, що відсутні докази в обґрунтування розміру заборгованості, суд також не приймає до уваги, оскільки позивачами у встановленому законом порядку належними та допустимими доказами не спростовано розрахунок заборгованості, наданий до зустрічної позовної заяви, а тому суд вважає даний розрахунок вірним та приймає до уваги. Що стосується посилань позивачів на безпідставність нарахування заборгованості, то судом встановлено наступне. Як свідчить довідка Фінансово-економічного управління Пенсійного відділу ГУ МВС України в м.Києві від 01.02.2002 року № 28087, пенсіонер МВС - ветеран військової служби [PERSON] та члени сім»ї, що проживають разом з ним, мають право, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист» та ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист» на 50-відсоткову знижку плати за користування житлом та комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги), користування квартирним телефоном (а.с.203). Відповідно до копії свідоцтва, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 24.06.2003 року (а.с.205). Як стверджує позивач [PERSON], про розірвання шлюбу нею було повідомлено позивача КП по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м.Києва при працевлаштуванні у 2005 році. Дійсно, згідно записів у трудовій книжці, позивач [PERSON] з 01.03.2005 року по 30.09.2007 року працювала у ЖЕКу-306 КП по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м.Києва прибиральницею (а.с.206). При цьому суд враховує, що згідно пояснень позивача, копію свідоцтва про розірвання шлюбу з [PERSON], що є підставою для припинення пільги, вона надавала до відділу кадрів підприємства, а не до бухгалтерії чи іншого відділу, до повноважень якого входить контроль за правильністю нарахувань оплати за житлово-комунальні послуги та використання пільг. Крім того, як вбачається з копії договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 29.07.2010 року, укладеного між КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м.Києва та [PERSON], позивачем [PERSON] при його укладенні було зазначено про наявність пільг як ветерану МВС на дві особи (а.с.220-221). Наведене свідчить про те, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку не повідомляла позивачів про наявність підстав для припинення отримання пільги та безпідставно користувалась такою пільгою. Не можуть прийняті до уваги і твердження позивачів про те, що пільга на оплату комунальних послуг надавалась не [PERSON], а [PERSON], який є пільговиком, а тому надання та перевірка пільги відноситься до особи, яка отримує пільги та користується ними, оскільки власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є саме [PERSON] і саме на неї покладено обов»язок повідомлення про наявність, відсутність чи зміну обставин, що можуть впливати на обчислення розміру плати за житлово-комунальні послуги. Вирішуючи питання щодо обгрунтованості посилань позивачів на строк позовної давності, то суд враховує наступне. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність відповідно до ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Згідно вимог ч.3, 4 ст. 267 позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з позовної заяви та численних письмових пояснень і заперечень позивача [PERSON], вказуючи на строк позовної давності, а ні позивач [PERSON], а ні інші позивачі у встановленому законом порядку з заявою про застосування позовної давності до суду не звертались, а тому підстави для застосування вказаних норм в даному випадку немає. При цьому, суд вважає необхідним зауважити і на те, що факт безпідставного користування пільгою позивачем [PERSON] було виявлено у лютому 2011 року, а в серпні 2011 року було проведено корегування суми заборгованості, а тому відсутні підстави вважати, що строк позовної давності було пропущено. Таким чином, аналізуючи позовні вимоги та зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову та задовольняє зустрічний позов в повному обсязі. Оскільки суд задовольняє вимоги зустрічного позову в повному обсязі, то, відповідно до положень ст.88 ЦПК України, стягує з [PERSON] на користь кожного з позивачів за зустрічним позовом судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved