Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] , про визнання за ними права власності за набувальною давністю в рівних частках на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилаються на те, що їм належить 3/4 частки зазначеної квартири. 1/4 частка квартири належала [PERSON] , однак рішенням Старокостянтинівського районного суду від 25 вересня 2008 року визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру в частині оформлення права власності [PERSON] . Внаслідок цього 1/4 частина квартири є неприватизованою, тобто не має власника. Позивачі відкрито безперервно володіють та користуються квартирою більше десяти років. Проте вони не мають юридичної можливості реалізувати своє право на приватизацію 1/4 частки квартири у встановленому законом порядку, оскільки будинок, у якому розташована квартира, не належить територіальній громаді м.Старокостянтинова й не перебуває на балансі філії "Старокостянтинівський райавтодор" ДП "Хмельницький облавтодор", яка є правонаступником Старокостянтинівського РДРБУ. Позивачі в судове засідання не з`явилися та звернулися до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримали, просять його задовольнити та розглядати справу за їх відсутності. Відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, його представник у судове засідання не з`явився та подав заяву, в якій під час розгляду справи покладається на думку суду. Третя особа - [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та подав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19.11.1996 року відділом приватизації Старокостянтинівського районного дорожнього ремонтно-будівельного управління на підставі розпорядження від 06.11.1996 року №1 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передано у приватну власність квартиру [ADDRESS] та видано свідоцтво про право власності на житло. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 25.09.2008 року визнано незаконним розпорядження відділу приватизації Старокостянтинівського районного дорожньо-ремонтного управління від 06.11.1996 року № 1 про передачу квартири [ADDRESS] в спільну часткову власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в частині передачі права власності [PERSON] . Також визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , видане 19.11.1996 року, у частині оформлення права власності [PERSON] . На заяву [PERSON] від 22.07.2016 року листом начальника філії "Старокостянтинівський райавтодор" дочірнього підприємства "Хмельницький облавтодор" від 22.07.2016 року повідомлено, що будинок [ADDRESS] на балансі філії не рахується, а тому вирішити питання про передачу в приватну власність (приватизацію) 1/4 частки квартири неможливо. Виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради листом від 28.07.2016 року також відмовив йому в приватизації 1/4 частки квартири, оскільки будинок не відноситься до комунальної власності міста. Зазначені обставини підтверджуються: листом начальника філії "Старокостянтинівський райавтодор" від 22.07.2016 року №134; листом головного управління статистики у Хмельницькій області від 18.05.2016 року №14.2-12/538; листом Старокостянтинівської ЖЕК від 17.05.2016 року №323; листом виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 28.07.2016 року №С-715; копією рішення Старокостянтинівського районного суду від 25.09.2008 року у справі №2-1007/2007; ордером на жиле приміщення від 29.07.1996 року серії ХМО №001714; свідоцтвом про право власності на житло, виданим 19.11.1996 року відділом приватизації Старокостянтинівського районного дорожного ремонтно-будівельного управління; технічним паспортом на квартиру, виданим Старокостянтинівським БТІ 19.11.1996 року; інвентарною справою на квартиру на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч.3 ст.8\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно з технічним паспортом на квартиру, виготовленим Старокостянтинівським БТІ, вказане житло є квартирою у житловому будинку, не відноситься до об`єктів, що не підпадають приватизації згідно з ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно\~ст.328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У частині першій статті 344\~ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.\~\~ Виходячи зі змісту ст.344\~ЦК України та п.9 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» інститут набувальної давності базується на сукупності таких обставин: тривалого добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчитися визначений законодавством строк перебування речі у володінні певної особи. Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом зазначеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також йому не пред`являвся правомочною особою позов про повернення майна. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до п.13 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Враховуючи, що позивачі відкрито, безперервно більше десяти років володіють та користуються 1/4 часткою квартири [ADDRESS] , яка не має власника, вони мають право на визнання за ними права власності на зазначену частку квартири за набувальною давністю.

Outcome: approved