Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства ""Дельта Банк"", в якому просить стягнути з останнього неповернуті за договором банківського вкладу кошти в сумі 13 000 доларів США 00 центів; та 288 доларів США 77 центів суми відсотків за договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що 22 жовтня 2014 року на виконання умов договору банківського вкладу № 007-28504-211014 від 21 жовтня 2014 року укладеного із Публічним акціонерним товариством ""Дельта Банк"" позивач вніс на відкритий поточний рахунок суму вкладу визначену цим договором, що становила 13 000 доларів США 00 центів. До закінчення дії вказаного договору банківського вкладу [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства ""Дельта Банк"" з вимогою про повернення суми вкладу та нарахованих процентів, проте останнє порекомендувало позивачу звернутися до одного з відділень Дельта Банку. Крім того, неодноразові усні заяви [PERSON] з вимогою повернути грошові кошти працівниками ПАТ ""Дельта Банк"" залишено без реагування. За наведених обставин [PERSON] вважає, що такі дії Публічного акціонерного товариства ""Дельта Банк"", порушують його права як споживача банківських послуг та просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. У судовому засіданні позивач, позов з викладених у ньому підстав підтримав та просив задовольнити, вказуючи на те, що відповідач перерахувавши кошти на поточний рахунок не повертає грошові кошти, безпідставно їх утримує , чим порушує права позивача. Представник ПАТ ""Дельта Банк""Русскіна О.В. під час судового розгляду заперечувала проти задоволення вимог вказуючи на те, що доводи позивача необґрунтовані, оскільки вважає що банк свої зобов'язання за договором банківського вкладу виконав в повному обсязі перерахувавши депозитні кошти та нараховані проценти на відкритий поточний рахунок позивача, тому проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні. В подальшому представник в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2. ст.169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За викладених підстав, суд визнав можливим продовжувати розгляд справи у відсутності представника відповідача Публічного акціонерного товариства ""Дельта Банк"", на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 жовтня 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством ""Дельта Банк"" було укладено договір № 007-28504-2111014 банківського вкладу (депозиту) ""Найкраща пропозиція"" у доларах США. Відповідно до умов Договору позивач вніс суму вкладу у розмірі 13 000 доларів США 00 центів по 19 січня 2015 року, зі сплатою 12 % річних. 05 січня 2015 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства ""Дельта Банк"" з вимогою про повернення грошових коштів після закінчення дії вказаного договору банківського вкладу, проте останнє порекомендувало звернутися позивачу до одного з відділень Дельта Банку. Як вказує відповідач 20 січня 2015 року вклад та нараховані відсотки були перераховані на поточний рахунок позивача відкритий в ПАТ "Дельта Банк" [NUMBER] Відсутність належних та допустимих доказів про те, що позивач мав можливість та зняв грошові кошти, що знаходяться на його поточному рахунку, свідчить про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, а посилання відповідача на введення тимчасової адміністрації є безпідставним, оскільки порушення прав позивача відбулось до винесення постанови Правління НБУ 02.03.2015р. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 13 288 доларів США 77 центів. Частиною 1 статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно вимог ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Абз.2 ч. 6 ст. цієї статті передбачено, що у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Оскільки, вимоги ч. 2 ст. 1060 та ч. ч. 1, 6 ст. 1061 ЦК України є однією з умов, на яких між позивачем та відповідачем укладений вищевказаний депозитний договір, суд вважає, що відповідач істотно порушив свої зобов'язання по цьому договору, фактично позбавивши останнього його права, передбаченого Законом, на повернення вкладу після закінчення строку дії договору, на що він розраховував при укладенні цього договору. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства ""Дельта Банк"" невиплачених по договору банківського вкладу коштів в сумі 13 000 доларів США 00 центів та відсотків за весь час фактичного користування сумою вкладу в розмірі 288 доларів США 77 центів є доведеними та підлягають задоволенню. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження факту повернення позивачу коштів та нарахованих відсотків, відповідачем не надано. Посилання відповідача на Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" суд до уваги не бере, оскільки невиконання своїх зобов'язань у відповідача виникло до прийняття постанови Правління Національного банку України № 150 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ""ДЕЛЬТА БАНК"" до категорії неплатоспроможних" від 02 березня 2015 року, та відповідно до суду позивач звернувся 21 січня 2015 року. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства ""Дельта Банк"" про стягнення коштів за договором банківського вкладу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивач відповідно до ст. 5 Закону України ""Про судовий збір"" звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 305 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved