Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 19 284 грн., в обґрунтування якого зазначає, що рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 18.09.2017 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. У цьому шлюбі у сторін народилося троє дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 18.09.2017 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Позивач зазначає, що на даний час не працює оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач аліменти на утримання дітей сплачує, однак участі в додаткових витратах на дітей, пов'язаних з їх навчанням, розвитком, лікуванням, не приймає. Позивач зазначає, що старша дочка [PERSON] на даний час навчається в приватному вищому навчальному закладі "Медичний коледж" І-ІІ рівня акредитації, платної форми навчання, в період з вересня 2017 року по червень 2018 року, позивач оплатила вартість навчання в розмірі 18715,00 грн., також оплатила і проживання в гуртожитку дочки в розмірі 4550 гривень. Крім того, зазначає, що в період з вересня 2017 року по серпень 2018 року вона понесла інші додаткові витрати пов'язані з утриманням дітей, зокрема витрати пов'язані з оплатою інтернету в розмірі 1020,00 гривень, витрати пов'язані з купівлею медичних препаратів та проведення медоглядів в розмірі 7945,00 гривень, витрати пов'язані з придбанням спортивного одягу та взуття в розмірі 2508 гривень, витрати пов'язані із відвідуванням дочкою [PERSON] школи більярду та басейну реабілітаційно-катехитичного центру при церкві блаженного Миколая Чернецького УГКЦ у м. Золочеві на загальну суму 3830 гривень. Зазначає, що загалом нею було понесено додаткових витрат на утримання неповонолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на загальну суму 38568,00 грн., а тому просить стягнути з відповідача на її користь 50 відсотків від вказаної суми, що становить 19284,00 грн. 02.10.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує позовні вимоги позивача та просить відмовити в задоволенні таких, оскільки вважає такі безпідставними, необгрунтованими та не підтверджені жодними доказами. Зокрема, вказує, що він не являється біологічним батьком неповнолітнього сина позивачки [PERSON], [INFO], а тому не повинен нести витрати на його утримання. Квитанції, що пред'явлені позивачкою на придбання різних речей, продуктів, одягу, медичних препаратів, оплати інтернет-послуг, витрати на оплату школи більярду дочки [PERSON] та витрати на відвідування нею басейну жодними належними доказами не підтверджено. Також зазначає, що він сплачує на користь позивачки аліменти на утримання дітей, сума сплачених ним аліментів за період з серпня 2017 року по червень 2018 року складає 27754,41 гривень. Вважає, що аналогічну суму на утримання дітей має понести і позивач, адже батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Крім того, зазначає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували джерело надходження коштів в сумі 38568,00 грн., які позивач вказує, що витратила як додаткові витрати на дітей, за період з вересня 2017 року по серпень 2018 року, не погоджується з тим, що вона за рахунок особистих коштів провела оплату у сумі 23265,00 гривень - витрат на навчання старшої дочки [PERSON] в приватному медичному коледжі, так як він в цей період працював у Києві на роботі та передав позивачці кошти на ці витрати. Окрім цього зазначає, що на даний час ніде не працює, оскільки має проблеми із здоров'ям, внаслідок фізичного перевантаження протягом тривалого часу на будівельних роботах, що потребує лікування та унеможливлює його працевлаштування на будівництві та на інших роботах, пов'язаних з фізичним навантаженням. Зазначає, що офіційно непрацевлаштований, інших доходів не отримує. У відповіді на відзив, що поданий до суду 10.10.2018 року, позивач просить суд не брати до уваги чеки, по яких придбані продукти харчування для дітей, предмети особистої гігієни, а також предмети побуту, і при визначенні суми витрат на дітей такі не були нею враховані. Зазначає, що сума коштів 27754,00 грн, які відповідач сплатив в рахунок аліментів на утримання дітей не має жодного відношення до додаткових витрат на їх утримання. 16.10.2018 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у якому вказав, що він із позивачкою спільно проживали до 17 січня 2018 року, а тому до цього часу він не повинен нести додаткові витрати на дітей. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні доводам позову, просять такі задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Золочівського районного суду Львівської області від 18.09.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON], стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається із свідоцтва про зміну імені [NUMBER], [PERSON], [INFO], змінила прізвище на [PERSON]. Згідно довідки № 01-19/5027 від 08.06.2018 року, виданої Золочівським районним відділом державної виконавчої служби, [PERSON] отримує аліменти на утримання дітей від [PERSON], заборгованості по сплаті аліментів немає. Згідно довідки №484 від 15.06.2018 року, [PERSON] є студенткою І - курсу на основі базової загальної середньої освіти Приватного вищого навчального закладу "Медичний коледж" І-ІІ рівня акредитації платної форми навчання, за спеціальністю сестринська справа, денна форма навчання, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Згідно договору № 03364 від 01.09.2017 року, укладеним між [PERSON] та вищезазначеним навчальним закладом, вартість навчання за один рік складає 17500,00 гривень. У якості доказів понесених додаткових витрат позивачем надано суду копії квитанцій про оплату за навчання у Приватному вищому навчальному закладі "Медичний коледж" дочки [PERSON] в сумі 18715 гривень, копії квитанцій про оплату проживання у гуртожитку дочки [PERSON] в сумі 4550,00 гривень, копії фіскальних чеків про придбання продовольчих та побутових товарів, медичних препаратів, фіскальні чеки про оплату послуг ЦСО, довідку видану приватним підприємцем [PERSON], про те, що [PERSON] займається в школі більярду для підлітків спортивного більярдного клубу "Піраміда", двічі на тиждень, з оплатою сто п'ятдесят гривень за місяць, копію квитанції до прибуткового ордера № 574 від 24.07.2018 року про оплату за надання послуг комп'ютерної томографії в розмірі 550,00 гривень, які досліджені в судовому засіданні. Як вбачається із довідки № 957 від 01.10.2018 року, [PERSON], [INFO], з 21.09.2018 року перебував на амбулаторному лікуванні у КНП "Золочівська ЦРЛ" з діагнозом остеохондроз хребта зі стійким больовим радикулярним синдромом. Згідно висновків результатів МРТ обстеження [PERSON], [INFO], від 19.09.2018 року, виявлено посилення грудного кіфозу. Помірні прояви дегенеративних змін грудного хребта. Зміни MP - сигналу хребців Th2,Th5-Th12 найбільш характерні для внутрішньотрабекулярного набряку, не виключено за рахунок функціонального перенавантаження. Інформація про доходи [PERSON], ІПН [NUMBER], за період з 1 кварталу 2018 року по 2 квартал 2018 року, по відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, відсутня, що підтверджується відомостями, наданими Буською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області № 305 від 13.09.2018 року. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення . Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи із змісту ст. 185 СК України, стягнення додаткових витрат на дитину стосується особливих обставин, які зумовлені особливим розвитком певних здібностей дитини та/або стосуються здоров'я дитини. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Щодо витрат позивача на придбання продуктів харчування та інших побутових товарів, оплата вартості інтернету, то такі не можуть розглядатись як додаткові витрати на дитину, в розумінні ст. 185 СК України, оскільки, кожну дитину необхідно забезпечувати продуктами харчування та іншими речами першої необхідності, такими як: одяг, взуття, засоби гігієни, канцелярські товари, в тому числі і користування послугами ЦСО, а тому ці витрати не є такими, що викликані саме особливими обставинами. Водночас, витрати понесені позивачем на придбання медичних препаратів, крім копій фіскальних чеків, не підтверджені жодними доказами, які б свідчили, що ці медикаменти були придбані саме для лікування спільних дітей сторін, відсутності рекомендації лікуючого лікаря та встановленого діагнозу, крім тих витрат, які пов'язані із лікуванням лівобічного гаймориту дочки [PERSON], оскільки даний діагноз підтверджений комп'ютерною томографією від 24.07.2018 року, що міститься в матеріалах справи. Крім того, позивачем не надано жодних доказів, того, що за відвідування дочкою [PERSON] школи більярду "Піраміда", позивач дійсно оплачувала вартість школи та протягом якого часу, а сама лише довідка видана приватним підприємцем [PERSON], про те, що [PERSON] займається в школі більярду для підлітків спортивного більярдного клубу "Піраміда", двічі на тиждень, з оплатою сто п'ятдесят гривень за місяць, не є належним та допустимим доказом, та не може бути взята до уваги судом. Доводи позивача, наведені у позовній заяві, щодо витрат пов'язаних із відвідуванням дочкою [PERSON] басейну реабілітаційно-катехитичного центру при церкві блаженного Миколая Чернецького УГКЦ у м. Золочеві на загальну суму 3830 гривень, жодними доказами не підтверджені. В судовому засіданні судом встановлено, що оплата за навчання дочки [PERSON], в розмірі 8750,00 гривень, була проведена позивачем 04.08.2017 року, а оплата за її проживання в гуртожитку, в розмірі 2050,00 грн. - 16.08.2017 року, тобто в період коли сторони перебували у шлюбі, та за відсутності рішення суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей, а тому суд приходить до висновку, що оплата навчання та проживання в гуртожитку дочки [PERSON] проводилася за спільні кошти подружжя, оскільки на цей час позивач не працювала, а знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Доказів, які б підтверджували джерело отримання цих коштів, позивачем суду не пред'явлено. У постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17, ВСУ висловив позицію, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Відтак, оскільки батьки мають рівні права та обов'язки щодо утримання дітей, та з врахуванням того, що відповідач на даний час хворіє та потребує тривалого лікування, офіційних доходів не отримує, а також з врахуванням сімейного становища позивача, на утриманні якої є троє неповнолітніх дітей, її матеріальне становище, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача, в якості додаткових витрат на утримання дітей, підлягає половина витрат понесених позивачем на обстеження, проведення хірургічного втручання та придбання медичних препаратів на лікування гаймориту дочки [PERSON], у розмірі 827,67 грн. (1655,34 грн./2), а також половина витрат понесених позивачем на оплату навчання та проживання у гуртожитку дочки [PERSON], оплачених позивачем у період 2018 року у розмірі 6232,50 грн. (12465,00 грн./2), тобто в сукупному розмірі 7060,17 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути 257,95 грн.

Outcome: partial