Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача кошти в сумі 33 986, 04 гривень в якості витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначено, що 3.08.2015 року в м. Житомир з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту ДТП). На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була. Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до МТСБУ. Позивачем було виплачено відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП у розмірі 33 246,04 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідач вказаної суми не сплатив, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з відповідача. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи щодо цього. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійнювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач відзиву на позов не подав, свого ставлення до позовних вимог не висловив. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 3.08.2015 року близько 18 години 20 хвилин в м. Житомирі по вулиці В. Бердичівській з вини відповідача, [PERSON], який керував мотоциклом "ИЖ-Ю5", державний номерний знак "6988 ЖИЕ", була скоєна дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була. Вина відповідача у скоєному ДТП підтверджується вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2016 року. В результаті вказаної ДТП був пошкоджений автомобіль марки "Опель Омега" державний номерний знак "АМ7764ВВ", власником та водієм якого був [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована із ПрАТ "УПСК", строк дії якого з 10.08.2014 року по 9.08.2015 року. Розмір завданих збитків згідно висновку №1187 від 10.12.2015 року, складеного експертом [PERSON], був визначений згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", як вартість відновлювального ремонту КТЗ "Опель Омега" д.н.з. "АМ7764ВВ" з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників та складає 36 994, 54 гривень. 6.08.2015 року [PERSON] подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та 5.05.2016 року звернувся з відповідною заявою до позивача з метою отримання відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП. 17.09.2015 року за вихідним номером 3/1-05/26136 позивачем на адресу відповідача направлено лист з пропозицією самостійно врегулювати спір з потерпілим, однак відповіді чи певних дій з боку відповідача на вказаний лист зроблено не було. У відповідності до ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі. На підставі ст. 1191 ЦК України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як роз'яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Дослідивши матеріали справи та встановивши, що внаслідок компенсації МТСБУ шкоди потерпілій стороні у ДТП, [PERSON], позивач набув право вимоги саме у порядку регресу, а також відсутність інших підстав для відмови у позові, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 1 762, 00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved