Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що 24 жовтня 2014 року померла [PERSON], мати позивача, після смерті якої [PERSON] за заповітом прийняла спадщину успадкувавши належне їй майно в тому числі і земельну ділянку площею 2.9907 га., кадастровий № 5321383200:00:022:0089 та земельну ділянку площею 2.9902 га., кадастровий номер 5321383200:00:022:0090, що розташовані на території Лютенсько-Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області і на даний час позивач являється власником вищезазначених земельних ділянок. При житті 16.02.2005 року [PERSON] уклала з ТОВ Довіра-плюс, договора оренди землі строком на 10 років кожен, щодо оренди земельної ділянки, яка належала їй на підставі державного акту серії Р2 № 611253 та земельної ділянки, яка належала їй на підставі державного акту серії Р2 № 611254. Відповідно до п.40 договорів оренди земельних ділянок перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов, або розірвання договору. На даний час позивач має намір самостійно обробляти успадковані земельні ділянки та вирішила витребувати від ТОВ Довіра-плюс земельні ділянки, які перебували у його користуванні, посилаючись на те, що строк дії договорів закінчився 10.06.2015 року і після їх припинення земельні ділянки підлягають поверненню відповідно до п.21 договорів оренди землі. Як зясувалося 09.07.2014 року відповідач зареєстрував у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, інше речове право-право користування земельними ділянками на умовах оренди, а саме додаткові угоди до договорів оренди від 17 червня 2014 року, якими внесено зміни до істотних умов договорів оренди від 16 лютого 2005 року, а саме збільшено строк дії договорів оренди з десяти до 25 років, змінено п.40 відповідно до якого перехід права власності до іншої особи та реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою, для розірвання договору оренди землі та закріплено переважне право відповідача на викуп у разі продажу земельної ділянки. Позивач зазначає, що [PERSON] тяжко хворіла, потребувала постійної сторонньої допомоги і фізично не могла підписати будь-який документ в тому числі і додаткові угоди. За вищезазначених обставин позивач звернулася з позовом до суду в якому просила суд визнати недійсними додаткові угоди до договорів оренди землі від 16.02.2005 року, зареєстрованих у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК 10.06.2005 року за № 040555500182 та за № 040555500181 укладені 17.06.2014 року [PERSON] з товариством з обмеженою відповідальністю Довіра-плюс датовані,на підставі яких інше речове право-право оренди земельної ділянки зареєстроване за ТОВ Довіра-Плюс 09.07.2014 року за № 6277497 та № 6277977 та стягнути судовий збір. В судових засіданнях представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, послався на обставини викладені в позовній заяві, представник відповідача ТОВ Довіра-плюс за довіреністю [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнав послався на заперечення, яке приєднане до матеріалів справи (а.с.38-40), та додаткові пояснення ( а.с.220-222), представник третьої особи реєстраційної служби Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області у судові засідання не зявився, належним чином повідомлений, до суду надійшов лист про те, що з 01.05.2016 року територіальні органи, утворені Міністерством юстиції України в установленному законом порядку припинили надання послуг у сфері державної реєстрації на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць ( а.с.97-99). Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON], представників відповідача ТОВ Довіра-плюс за довіреністю [PERSON], [PERSON], допитавши в якості свідків [PERSON] та позивача [PERSON] (відповідно до вимог ст.234 ЦПК України), оглянувши в судовому засіданні оригінали додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить земельна ділянка площею 2.9907 га., кадастровий номер 5321383200:00:022:0089, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лютенсько-Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с.7), та свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] належить земельна ділянка площею 2.9907 га., кадастровий номер 5321383200:00:022:0090, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,розташована на території Лютенсько-Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області ( а.с.15). 16.02.2005 року [PERSON] уклала з ТОВ Довіра-Плюс договір оренди землі (а.с.11-12),а саме земельної ділянки площею 2.99 га. сільськогосподарського призначення, що розташована на території Лютенсько-Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Даний договір зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії Центру ДЗК 10.06.2005 року № 040555500182 термін дії договору закінчився 10.06.2015 року. Строк дії договору становить 10 років. 16.02.2005 року [PERSON] уклала з ТОВ Довіра-Плюс договір оренди землі (а.с.19-20), а саме земельної ділянки площею 2.99 га. сільськогосподарського призначення, що розташована на території Лютенсько-Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Даний договір зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії Центру ДЗК 10.06.2005 року № 040555500181 термін дії договору закінчився 10.06.2015 року. Строк дії договору становить 10 років. Відповідно до п.9 договорів оренди землі [PERSON] уклала з відповідачем ТОВ Довіра-Плюс договір оренди землі та додаток до договору, який визначає розмір виплати орендної плати та порядку її виплати, який є невідємною частиною вище вказаного договору оренди (а.с.13,21). Відповідно до п.21 договору після закінчення строку, на який було укладено Договір оренди, орендар, повертає орендодавцеві земельну ділянку в стані , не гіршому , в якому він її одержав в оренду. Згідно ст. 6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно ст.13 вказаного закону України договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За ст.16 - укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Ст. 17 Закону України Про оренду землі передбачає, що передача обєкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Згідно ст. 18 Закону України Про оренду землі договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Стаття 14 Закону України Про оренду землі визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Форма Типового Договору оренди землі затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220. При цьому підписи сторін є одним із обов'язкових реквізитів договору, які саме повинні засвідчувати вільне волевиявлення сторін на укладання договору на певних узгоджених між ними умовах [PERSON] відповідно до акту прийому - передачі земельної ділянки без зазначення дати передала в оренду ТОВ Довіра-Плюс свої земельні ділянки (а.с.13,20). ТОВ Довіра-Плюс за користування земельними ділянками вносило [PERSON] орендну плату у розмірах передбачених в додатку до договору оренди землі. 24 жовтня 2014 року [PERSON] померла (а.с.6), після смерті якої [PERSON] за заповітом прийняла спадщину. Позивачу [PERSON] після успадкування вищезазначених земельних ділянок стало відомо, що існують додаткові угоди до основних договорів оренди землі, згідно яких строк дії договору зазначених вище земельних ділянок становить 25 років. [PERSON] стверджувала, що її мати [PERSON] тяжко хворіла, потребувала постійної сторонньої допомоги та фізично не могла підписувати ніяких документів. Позивач вважає, що підписи зроблені на додаткових угодах навпроти прізвища [PERSON] у розділі реквізити сторін: пункту: орендодавець підпис виконано не [PERSON]. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 928 від 26.01.2017 року Харківського Науково-Дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON] Полтавське відділеня вказано, що підпис від імені [PERSON] у графі [PERSON] : - [PERSON] додаткової угоди від 17.06.2014 до договору оренди землі від 16.02.2005 р. (зареєстрованого Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП Центр ДЗК 10 червня 2005 року за № 040555500182), на підставі якої 09.07.2014 року зареєстровано право оренди за ТОВ Довіра-плюс за № 6277497 виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі [PERSON]: [PERSON] додаткової угоди від 17.06.2014 до договору оренди землі від 16.02.2005 р. ( зареєстрованого Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП Центр ДЗК 10 червня 2005 року за № 040555500181), на підставі якої 09.07.2014 року зареєстровано право оренди за ТОВ Довіра-плюс за № 6277977 виконаний не [PERSON], а іншою особою ( а.с.138-141). Згідно висновку судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи № 560/561 від 25.09.2017 року Харківського Науково-Дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON], Полтавське відділення вказано, що підписи від імені [PERSON] в рядку [PERSON] перед прізвищем [PERSON], договору оренди землі від 16.02.2005 року, укладеному між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "Довіра-плюс про оренду земельної ділянки площею 2.99 га. кадастровий номер 5321383200:00:022:0089, яка находиться на території [PERSON] сільської ради Зіньківського району Полтавської області, зареєстрований в Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 10 червня 2005 року, за номером 04055500182, додатку номер 1 до договору оренди землі, акту прийому-передачі земельної ділянки - виконані за допомогою пасти(паст) для кулькової(-их) ручки(-ок), рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів. Встановити, чи виконані вищевказані підписи [PERSON], чи іншою особою, у межах наявного порівняльного матеріалу не представляється можливим, через обмеженість графічного матеріалу досліджуваних підписів (коротких рукописних записів) та зразків [PERSON] (надані у обмеженій кількості в однохарактерних документах та не відповідають вимогам п.п. 1.3-1.8 "Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень", затверджених наказом МЮ України від 08.10.98р. №53/5 (у редакції наказу МЮ України від 26.12.2012 № 1950/5 із змінами та доповненнями), встановленням у ході порівняння як співпадаючих так і розбіжних ознак, вірна оцінка яких потребує більш представний порівняльний матеріал. Підписи від імені [PERSON] в рядку [PERSON] перед прізвищем [PERSON], договору оренди землі від 16.02.2005 року, укладеному між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "Довіра-плюс" про оренду земельної ділянки площею 2.99 га. кадастровий номер 5321383200:00:022:0090,яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Зіньківського району Полтавської області, зареєстрований в Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 10 червня 2005 року, за номером 04055500181, додатку номер 1 до договору оренди землі, акту прийому-передачі земельної ділянки - виконані за допомогою пасти (паст) для кулькової(-их) ручки(-ок), рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів. Встановити, чи виконані вищевказані підписи [PERSON] чи іншою особою, у межах наявного порівняльного матеріалу не представляється можливим, через обмеженість графічного матеріалу досліджуваних підписів (коротких рукописним записів) та зразків [PERSON] (надані у обмеженій кількості в однохарактерних документах та не відповідають вимогам п.п. 1.3-1.8 "Науково-методичним рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень", затверджених наказом МЮ України від 08.10.98р. №53/5 (у редакції наказу МЮ України від 26.12.2012 № 1950/5 із змінами та доповненнями), встановленням у ході порівняння як співпадаючих так і розбіжних ознак, вірна оцінка яких потребує більш представний порівняльний матеріал ( а.с.194-200). У відповідності до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків передбачених законом. Згідно ст.102 ЦПК України - висновок експерта є доказом в справі. Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.89 цього кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути вмотивоване в судовому рішенні. Суд відхиляє доводи представника позивача [PERSON], за довіреністю [PERSON] та допитаної в якості свідка позивача [PERSON] (відповідно до вимог ст.234 ЦПК України), про те, що підписи орендодавця [PERSON] в Додаткових угодах до договорів оренди землі від 16.02.2005 року, зареєстрованих у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК 10.06.2005 року за № 040555500182 та за № 040555500181 укладені 17.06.2014 року [PERSON] з товариством з обмеженою відповідальністю Довіра-плюс датовані, на підставі яких інше речове право-право оренди земельної ділянки зареєстроване за ТОВ Довіра-Плюс 09.07.2014 року за № 6277497 та № 6277977 виконано не [PERSON] а іншою особою, оскільки спростовуються поясненнями свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що будучи уповноваженою особою ТОВ «Довіра плюс», допомагала вище вказаному підприємству збирати документи на укладення додаткових угод до договору оренди землі з жителями села Лютенські Будища Зіньківського району Полтавської області і безпосередньо спілкувалася з орендодавцем [PERSON] Після того як остання виявила бажання укласти додаткову угоду до договору оренди землі, нею особисто було повідомлено керівництво ТОВ «Довіра Плюс» після чого через деякий час, в один з днів, вона разом з керівником підприємства [PERSON] та [PERSON] їздили до [PERSON] та інших жителів села укладати додаткові угоди до договору оренди землі. Наголошувала на тому, що додаткову угоду укладав особисто [PERSON] з [PERSON] вдома у останньої. Після укладення додаткової угоди з [PERSON] в той же день, укладалися вищевказані угоди з іншими громадянами. Крім цього суд приймає до уваги той факт, що орендодавець [PERSON] ще в 2005 році уклала договір оренди землі з ТОВ «Довіра плюс», постійно отримувала орендну плату, ніяких скарг та претензій до орендаря не предявляла, сама позивачка в 2014 році та 2015 році отримувала орендну плату за землю, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо тяжкого стану здоровя (за життя) [PERSON] та неможливості підписання додаткових договорів оренди суду не надала, разом з цим суд не бере до уваги показання позивача [PERSON], допитаної в судовому засіданні в якості свідка, щодо того що вона могла підписати додаткові угоди не читаючи їх під час перебування на робочому місці, оскільки з пояснень самої позивачки вбачається, що вона працює завідуючою Лютенськобудищанського поштового відділення Зіньківського району Полтавської області і в силу своїх посадових обовязків повинна перед підписанням документів, ознайомлюватись з їх змістом. З позовом про визнання правочинів недійсними звернулася через значний час. Суд відхиляє доводи представника позивача [PERSON]І за довіреністю [PERSON] про те, що свідок [PERSON] не правильно вказала рік укладення додаткової угоди до договору оренди землі 2015 рік, а не 2014 рік і це може вказувати на неправдивість її свідчень, оскільки зважаючи на те, що з дати укладання договорів пройшов значний час,більше трьох років, похилий вік, свідка [PERSON], свідок був попереджений до відповідальності за ст.384, 385 КК України, свідчення давала під присягою, а також рік укладення додаткової угоди ( 2015 рік) спростовується письмовими доказами по справі дослідженими в судовому засіданні. Як вбачається з вищезазначених висновків судових експертиз у висновку від 26.01.2017 року за № 928 зазначено: підпис від імені [PERSON] у графі «[PERSON][PERSON] додаткової угоди до договору оренди землі від 16.02.2005 року зареєстрованого Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК 10 червня 2005 року за № 040555500182, датованій 17 червня 2014 року, на підставі якої 09.07.2014 року зареєстровано право оренди за товариством з обмеженою відповідальністю «ДОВІРА ПЛЮС», номер запису 6277497, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Але у висновку від 25.09.2017 року за № 560/561 - зазначено: «Встановити, чи виконані вищевказані підписи [PERSON], чи іншою особою, у межах наявного порівняльного матеріалу не представляється можливим.» Відповідно, оцінювати висновок експерта суд повинен як один із наявних доказів у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що повинно ґрунтуватися на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні. Як і інші докази, висновок експерта не має для суду наперед встановленого значення. Результат оцінки висновку експерта суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви його прийняття чи відмови у прийнятті. У випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об'єктивності експертного дослідження. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена першою, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо. Як правило, суди дотримуються зазначених правил оцінки висновків експерта. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена першою, тощо. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Носіями їх або, інакше, джерелами доказів (засобами доказування), є люди, які спостерігали факти, які цікавлять суд і тому мають відомості про них і речі, що зберегли на собі сліди певного впливу або самі є слідами подій, що цікавлять суд. Призначення судових експертиз та експертних досліджень, Закону України «Про судову експертизу», висновки які викладені є встановлення обєктивної істини у цивільній справі, становить основний зміст процесуальної діяльності. Істина-це повна і точна відповідність суджень реальній дійсності. Дотримання законодавства про судову експертизу в аспекті конституційних положень щодо пріоритетності захисту прав людини; завдань цивільного судочинства та його засад змагальності й диспозитивності; виявлення помилок у застосуванні судами цивільно-процесуального закону при використання їх висновків, оцінки висновку експерта. Визнання факту, для з'ясування якого призначалася експертиза, або відмова у визнанні цього факту повинно здійснюватись судом в судовому засіданні з урахуванням оцінки доказів, аналізу правової позиції та того результату для якого призначалася дана експертиза. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вище викладене та приймаючи до уваги те, що обидва визновки проведені в одній і тій же еспертній установі, суперечать один одному, клопотань про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, позивачем [PERSON] та її представником за довіреністю [PERSON] під час судового засідання не заявлялись, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, будь яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивачем та її представником суду надано не було, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ " Довіра- плюс"про визнання правочинів недійсними. Що стосується судових витрат то відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved