Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої було уточнено під час розгляду справи, до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21.09.2012 року об 11.45 год. у м.Києві на перехресті вул.Бальзака - вул.Лаврухіна сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Шкода Фабія", д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля "Тойота", д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Вказана ДТП призвела до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м.Києва від 29.10.2012 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Таким чином, [PERSON] винна в спричиненні ДТП, в результаті якої автомобіль "Тойота", д.н. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Як зазначає позивач, вказаний автомобіль на момент ДТП належав йому на праві приватної власності, в зв"язку з чим внаслідок ДТП йому (позивачу) було завдано матеріальної шкоди. В момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], як особи, яка правомірно володіла забезпеченим транспортним засобом "Шкода Фабіа", д.н. [NUMBER], була застрахована ПрАТ "ПРОСТО-страхування" згідно договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА 7964749. Таким чином, на думку позивача, ПрАТ "ПРОСТО-страхування" як страховик цивільно-правової відповідальності [PERSON] зобов"язане відшкодувати матеріальні збитки, заподіяні внаслідок ДТП. Відповідно до Висновку експерта від 17.09.2014 року № 8650/14-54 на момент розгляду справи в суді становлять 18338 грн. 11 коп. Таким чином, за вирахуванням франшизи в розмірі 510 грн., на думку позивача, з відповідача на його користь підлягає стягненню 17828 грн. 11 коп. Крім того, вказуючи на невиконання відповідачем своїх зобов"язань, позивач просить стягнути з ПрАТ "ПРОСТО-страхування" пеню за прострочення здійснення виплати страхового відшкодування за період з 29.01.2013 року по 28.07.2014 року в розмірі 1302 грн. 18 коп. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, вказуючи на неправильність розрахунку розміру заподіяної шкоди. Також зауважив і про те, що позивач з моменту ДТП і на момент розгляду справи в суді у встановленому законом порядку не звертався до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, а тому відсутній предмет спору, оскільки відповідач не заперечує проти здійснення виплати в разі належного звернення позивача з відповідною заявою. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, 21.09.2012 року об 11 год. 45 хв. на перехресті вул.Бальзака - вул.Лаврухіна в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Шкода Фабія", д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля "Тойота", д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Вказана ДТП призвела до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м.Києва від 29.10.2012 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.22). В результаті вказаної ДТП автомобіль "Тойота", д.н. [NUMBER], що належить позивачу, зазнав механічних пошкоджень (а.с.23). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 17.09.2014 року № 8650/14-54, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження належного йому автомобіля у ДТП станом на момент заподіяння шкоди складає 12847 грн. 21 коп.; станом на момент розгляду справи в суді (дату винесення ухвали суду 23.06.2014 року) складає 18338 грн. 11 коп. (а.с.194-207). Представник позивача просить задовольнити позовні вимоги, вказуючи на невиконання відповідачем своїх зобов"язань. Представник відповідача проти даних тверджень представника позивача заперечував, вказуючи на те, що позивач з моменту ДТП і на момент розгляду справи в суді у встановленому законом порядку не звертався до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, а тому відсутній предмет спору, оскільки відповідач не заперечує проти здійснення виплати в разі належного звернення позивача з відповідною заявою. Суд вважає, що доводи представника позивача необґрунтованими, в той час як доводи представника відповідача знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду. Відповідно до ст.22 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Згідно ст.35 вказаного Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування. Особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов'язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов'язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, дійсно, 25.10.2012 року позивач звертався з заявами № 39-10/12, 40-10/12, 41-10/12, 42-10/12 до відповідача щодо страхового відшкодування (а.с.51-54). Як стверджував в судовому засіданні представник відповідача, страховою компанією було прийнято рішення про здійснення страхової виплати, однак позивачем на звернення не було надано заяву із зазначенням банківських реквізитів для зарахування коштів, в зв"язку з чим відповідач не може виконати свої зобов"язання. Факт ненадання банківських реквізитів відповідачу підтвердив в судовому засіданні і представник позивача. Крім того, факт ненадання позивачем до заяви документів, необхідних для здійснення страхової виплати підтверджується також і листом ПрАТ "ПРОСТО-страхування" за результатами розгляду звернень позивача від листопада 2012 року за вих.. № 04-8278 (а.с.101-102). Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналізуючи обставини справи та взаємовідносини сторін в світлі наведених правових норм, суд вважає, що позивачем не доведено факт порушення, невизнання або оспорювання його права на отримання страхової виплати, оскільки позивачем не в повному обсязі виконані його обов"язки, що позбавляє відповідача можливості виконати свої зобов"язання, сума страхового відшкодування не виплачується не з вини відповідача, який не заперечує проти її здійснення, а тому приходить до висновку, що предмет спору з цього приводу фактично відсутній, в зв"язку з чим не знаходить підстав для задоволення позову. Враховуючи те, що невиплата страхового відшкодування відбувається не з вини відповідача, відсутні і правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення здійснення виплати страхового відшкодування за період з 29.01.2013 року по 28.07.2014 року в розмірі 1302 грн. 18 коп. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд не знаходить підстав для задоволення позову. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed