Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

27 вересня 2019 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 07.10.2019 ухвалою суду було відкрито провадження в справі та призначено її судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 22.11.2019. 22.11.2019 сторони в судове засідання не з`явилися: представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити; відповідач подав до суду відзив на позов, в якому прохав відмовити в його задоволенні в повному обсязі та витребувати у позивача докази в порядку ст. 84 ЦПК України. Ухвалою суду від 22.11.2019 задоволено клопотання відповідача та розгляд справи відкладено на 16.01.2020. 16.01.2020 сторони в судове засідання не з`явилися: представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити; представник відповідача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за відсутністю сторони відповідача та клопотання в порядку ст. 84 ЦПК України про витребування доказів, а саме оригіналу анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка складена працівником АТ КБ "Приватбанк" [PERSON] 17.12.2015 року щодо [PERSON] , оскільки відповідач має сумніви щодо проставленого у цьому доказі ним підпису, який явно відрізняється від підписів, здійснених [PERSON] у його паспорті, довіреності, відзиві на позовну заяву та інших документах. Ухвалою суду від 16.01.2020 відкладено розгляд справи на 02.03.2020 та витребувано докази. 02 березня 2020 року сторони в судове засідання не з`явилися: представник відповідача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала та прохала відмовити в його задоволенні. Ухвалою суду від 02.03.2020 відкладено розгляд справи на 14.05.2020 та визнано явку відповідача [PERSON] до суду обов`язковою для надання особистих пояснень по суті справи. 14.05.2020 в судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що жодного кредиту в АТ КБ "Приватбанк" не брав, але прохав, щоб надали, отримував картку однак йому було відмовлено в зарахуванні коштів на кредитну картку. Відмову від банку він отримав через повідомлення на мобільний телефон. Позов не визнав повністю. Ухвалою суду від 14.05.2020 відкладено розгляд справи на 24.06.2020 та визнано явку представника позивача до суду обов`язковою для надання особистих пояснень щодо позову. 24.06.2020 в судове засідання представник позивача АТ КБ "Приватбанк" до суду не з`явився, а отже не виконано ним ухвлу суду від 14.05.2020. Відповідач та його представник не визнали позов, вказавши, що підпис у Анкеті-заяві був проставлений не [PERSON] . Суд з власної ініціативи повторно визнав обов`язковою явку представника позивача для надання пояснень по суті позову, а також зобов`язав його надати суду для огляду оригінал Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17.12.2015 для подальшого можливого призначення в справі почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 24.06.2020 відкладено розгляд справи на 08.09.2020 та визнано явку представника позивача АТ КБ "Приватбанк" до суду обов`язковою для надання особистих пояснень по суті справи, зобов`язано його надати суду для огляду оригінал Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17.12.2015, заповненої [PERSON] . 08.09.2020 сторони в судове засідання не з`явилися: представник позивача надав суду клопотання про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Октябрським районним судом м. Полтави, прохав розгляд справи відкласти, в зв`язку із зайнятістю; відповідач надав суду телефонограму, в якій повідомив про свою хворобу та прохав відкласти розгляд справи. Ухвалою суду від 08.09.2020 розгляд справи відкладався на 19.10.2020, 17.11.2020, 08.12.2020, 01.02.2021, 01.03.2021 та 30.03.2021 за клопотаннями сторін та в зв`язку з ненадходженням витребуваних документів. В заяві позивач вказував, що відповідно до Заяви без номеру від 17 грудня 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язалося надати [PERSON] банківські послуги. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг» та "Тарифами Банку ", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). В умовах кредиту відповідач отримав кредитну картку з кредитом в розмірі 700,00 грн. Банк виконав по договору свої зобов`язання, а [PERSON] зобов`язувався повернути кредит відповідно до умов договору. Станом на 15 вересня 2019 року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Договору без номеру від 17 грудня 2015 року існує заборгованість на загальну суму 30 120,04 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 17 грудня 2015 року без номеру в розмірі 30 120,04 грн, сплачений судовий збір в розмірі 1921, 00 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Кіріченко В. М. в заяві до суду прохав справу розглядати за його відсутності та повністю задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечувала проти позовних вимог та прохала суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, взявши до уваги всі усні та письмові пояснення й заперечення сторін, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 грудня 2015 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було підписано договір без номеру, згідно якого Відповідачу надано кредит в розмірі 700.00 грн (а.с. 7,8). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 7,8,9-23). 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. У відзиві на позовну заяву від 19.11.2019 відповідач вказував, що не погоджується з вимогами Банку, який прохав стягнути заборгованість нічим не підтверджену, оскільки він не підписувався в Умовах та Правилах надання банківських послуг. Пізніше у своїх письмових поясненнях представник відповідача [PERSON] від 02.03.2020 зазначала, що підпис відповідача, проставлений у Анкеті-заяві до Банку, суттєво відрізняється від його підпису в офіційних документах, хоча Банком надано відповідь, що підпис був проставлений за допомогою стилусу. Крім того позивачем надано відомості про видану відповідачеві нову кредитну картку від 28.03.2017 з терміном дії до серпня 2020 року включно, однак ні з позовною заявою, а ні з додатковими письмовими доказами, Банк не поєднав їх та не надав суду кредитного договору від цієї дати, за яким видав відповідний кредит.Тому сторона відповідача вважає, що до вказаних правовідносин неможливо застосувати ч. 1 ст. 634 ЦК України й відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачм саме тих умов, про які вважав узгодженими з Банком. А тому прохав відмовити в задоволенні позову повністю. За письмовими поясненнями представника відповідача [PERSON] від 17.11.2020, остання вказувала, що позивач не довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому у задовленні позову просить відмовити в повному обсязі. Однак суд не бере до уваги заперечення відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] , оскільки факт підписання кредитного договору та отримання кредитної картки підтверджується наданими банківською установою довідкою з світлиною відповідача, який зображений з кредитною карткою в руці ( а. с. 58). Позивачем надана банківська виписка, яка має статус первинного документу. Із виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість і знову користувався кредитними коштами, розраховуючись за допомогою кредитної картки в закладах торгівлі. Кобеляцьким ВП ГУНП в Полтавській області за заявою [PERSON] була проведена перевірка щодо здійснення шахрайських дій стосовно нього, за результатами якої ознак кримінального правопорушення не було встановлено. Судом встановлено, що [PERSON] за кредитним договором свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 15.09.2019 утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 30 120,04 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 14 817,24 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту - 6 731,09 грн, нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 5953,63 грн, нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн - 707,60 грн, штрафу (фіксована частина) - 500, 00 грн, штрафу ( процентна складова) - 1410,48 грн (а.с. 5-6). Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи, що невиконання позичальником умов кредитного договору є істотним порушенням вказаного договору, оскільки банк не отримав суму боргу за користування кредитом, суд вважає за потрібне стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 120,04 грн, сплачений судовий збір в розмірі 1921 грн 00 коп. В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved