Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини [PERSON], 17 березня 2016 року у м. Донецьку. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що він є батьком [PERSON], яка народилася 17 березня 2016 року, у м.Донецьк, ДоКТМО м.Донецьк, проспект Ілліча, 14, отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України: Закон України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; постанова ВР України від 17.03.2015 №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» Звернувшись до Комінтернівского відділу реєстрації актів громадянського стану (РАГС), отримав відмову у видачі свідоцтва про народження дитини. Встановлення факту народження необхідно йому для отримання свідоцтва про народження доньки. Враховуючи вищевикладене заявник був вимушений звернутися з заявою про встановлення факту народження дитини до суду. Заявник [PERSON] надав до суду клопотання в якому підтримав заявлені вимоги та просив проводити розгляд справи за його відсутністю. Представник заінтересованої особи Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення Згідно роз'яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". За приписамист.257-1 ЦПК Українизаява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно дост.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно доКонституціїта законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»визначено, що тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Згідно зіст.13 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану"державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно доСімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за N 1150/13024, для забезпечення реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану заклад охорони здоров'я видає "Медичне свідоцтво про народження", форма N 103/о. Медичне свідоцтво про народження видається будь-кому з батьків або іншим особам, які провадитимуть реєстрацію народження дитини, усіма закладами охорони здоров'я, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я при державній реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт народження дитини підтверджується медичною довідкою про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о) або рішенням суду. Судом встановлено, що місце проживання заявника громадянина України [PERSON], [INFO], проживає за адресою м. Донецьк, пр.. Россіні, 3-А, зареєстрований за адресою: [INFO]. [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [INFO]. [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 05 березня 2005 року відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську Шахтарського міського управління юстиції у Донецькій області. Згідно медичного свідоцтва про народження виданого Міністерством охорони здоровя Донецької народної республіки [PERSON] 17 березня 2016 року народила доньку. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], виданого Калининським відділом записів громадського стану Донецької державної реєстрації палати міністерства юстиції Донецької народної республіки. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась з посиланням на те, що свідоцтво про народження дитини видане на тимчасово окупованій території України. Згідно матеріалів справи заявник зверталася до Комінтернівського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою щодо державної реєстрації народження дитини, проте йому було відмовлено у державній реєстрації народження та рекомендовано звернутись до суду, оскільки наявні в нього документи про народження дитини видані на тимчасово окупованій території України і є недійсними. Таким чином, можливості зареєструвати народження своєї дитини на підставі наявного свідоцтва про народження у заявника немає, так як воно видане установою, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідне для реєстрації народження його дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України та отримання свідоцтва про народження дитини. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, свідоцтво про народження дитини, видане Калининським відділом записів реєстрації актів цивільного стану Донецької державної реєстраційної палати міністерства юстиції Донецької народної республіки Серія ДНР № 008688, та медичне свідоцтво про народження (форма № 103/у) №12 від 09.01.2015 року, видане пологовим відділенням Міністерством охорони здоровя Донецької народної республіки ДоКТМО (ЄДРПОУ 25672019), є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник позбавлен можливості здійснити державну реєстрацію народження своєї дитини в позасудовому порядку, а встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право, у зв'язку з чим заяву слід задовольнити та встановити факт народження дитини [PERSON] м. Донецьк, Україна. Зважаючи на вищенаведене, відповідно дост.13 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану",ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", та

Outcome: approved