Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її сина [PERSON] , громадянина України, [INFO] , місце народження: Україна, Сумська область, Кролевецький район, м.Кролевець, який помер [INFO] в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим у віці 35 років. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] помер її син [PERSON] , [INFO] . Місце проживання померлого було зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. Маючи в наявності свідоцтво про смерть сина серії [NUMBER] , видане 5 квітня 2019 року 99100007 відділом реєстрації м.Сімферополя, 16 квітня 2019 року вона звернулась до Кролевецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області щодо державної реєстрації смерті [PERSON] Проте, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку з відсутністю документа, що є правовою підставою для проведення такої реєстрації, оскільки відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які акти (рішення, документи), видані органами та/або особами, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законодавством України, є недійсними і не створюють правових наслідків. Встановлення факту смерті сина [PERSON] необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті останнього. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та її представника, заявлені вимоги підтримують (а.с.21). Заінтересована особа Кролевецький районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області до суду свого представника не направив, надавши клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти заяви не заперечують (а.с. 22). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання представника заявника і заінтересованої особи, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с.12). Згідно довідки про смерть №С-01496, виданої 5 квітня 2019 року відділом реєстрації м.Сімферополя, [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Кролевець Сумської області, помер [INFO] в м.Сімферополь АРК (а.с.8). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Кролевецьким РВ УМВС України в Сумській області 16.06.2007 року, громадянин України [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Кролевець Сумської області, з 08.06.2004 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). 15 квітня 2019 року відділом реєстрації м.Сімферополя видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті - місто Сімферополь АРК, про що 05.04.2019 року складений запис акта про смерть №170199910000701482005 (а.с. 9). Листом від 16.04.2019 року Кролевецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документа, що є правовою підставою для проведення такої реєстрації, оскільки відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які акти (рішення, документи), видані органами та/або особами, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законодавством України, є недійсними і не створюють правових наслідків (а.с.11). Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які акти (рішення, документи), видані органами та/або особами, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме: документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Так, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кіпр проти Туреччини» (заява №25781/94), виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Таким чином, документи видані органами чи установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвя`зку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16. Оскільки отримане заявником свідоцтво про смерть сина [PERSON] не може бути використане для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту її законних прав та інтересів, суд приходить до висновку про задоволення заяви та встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Сумська область, м. Кролевець, час смерті - [INFO], вік померлого - 35 років, місце смерті - місто Сімферополь Автономної Республіки Крим. Встановлення вказаного факту надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. На підставі ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення.

Outcome: approved