Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER], розташовані на території Єгорівської сільської ради СТ "Кіровець" загальною площею 0,110 га для ведення садівництва, належні на праві власності її померлому чоловікові [PERSON] , на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ОД№21-373 , виданого 27 травня 1996 року та на земельну ділянку [NUMBER],розташовану на території Єгорівської сільської ради СТ "Кіровець" загальною площею 0,034 га га для ведення садівництва, належну [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.05.1997 року. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO]. Вона є спадкоємцем першої черги по закону після його смерті, так як чоловік при житті заповіт на залишив. Вона своєчасно звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, їх сини від прийняття спадщини відмовились на її користь. На частину спадкового майна вона отримала правовстановлюючі документи, однак на належні чоловікові три земельні ділянки в СТ "Кіровець" для ведення садівництва вона не має змоги отримати свідоцтва про право на спадщину, так як Державний акт про приватну власність на земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER] розташовані на території Єгорівської сільської ради СТ "Кіровець" загальною площе для ведення садівництва, містить дописки , не застережні підписом посадової особи та печаткою установи, які виконали ці дописки в державному акті . Проведені дописки свідчать про належність померлому ще однієї земельної ділянки [NUMBER] в Ст "Кіровець", яка належала померлому на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.05.1997 року. Відповідач [PERSON] позов визнав, надав суду заяву про слухання даної справи в суді без його участі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити . Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши копію спадкової справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 06.01.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м.Одеса Одеського міського управління юстиції, актовий запис №196 (а.с.6). Померлому [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ОД№21-373 , виданого 27 травня 1996 року, при житті на праві власності належали земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER], розташовані на території Єгорівської сільської ради СТ "Кіровець" загальною площею 0,110 га для ведення садівництва. Державний акт виданий на підставі рішення Х111 сесії Єгорівської сільської ради від 23 грудня 1993 року . Даний факт також підтверджується рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13 лютого 2013 року, яким встановлено факт належності вищевказаного державного акту саме [PERSON] (а.с.9) Також померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] 15.05.1997 року за реєстровим №1900, належала земельна ділянка [NUMBER], розташована на території Єгорівської сільської ради СТ "Кіровець" загальною площею 0,034 га га для ведення садівництва. Дану земельну ділянку [PERSON] придбав у [PERSON]. Частиною четвертою статті 18 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 року ( в редакції Закону України від 13.03.1992 року ) було встановлено , що договір купівлі-продажу земельної ділянки і документ про оплату вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і видачі державного акту на праві власності . Постановою Верховної Ради УРСР від 13.03.1992 року №2201 "Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею" було затверджено форми державних актів на право приватної власності на землю. Вони видавались виключно громадянам , підписувались Головою відповідної ради народних депутатів, а також реєструвався відповідною радою за місцем розташування земельної ділянки в Книзі реєстрації державних актів. Дані про реєстрацію не вносились до електронної бази даних, кадастрова зйомка не здійснювалась. За змістом бланк державного акту давав можливість внесення змін до нього в разі зміни площі земельної ділянки. Із матеріалів справи встановлено, що в належний померлому [PERSON] Державний акт про право приватної власності на землю серії ОД№21-373 , виданий 27 травня 1996 року, були внесені зміни - на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.05.1997 року , було внесено інформацію щодо належності [PERSON] ще однієї земельної ділянки [NUMBER] площею 0,034 га, розташованої на території Єгорівської сільської ради СТ "Кіровець" , а також дана земельна ділянка відображена в Державному акті схематично. Дана дописка проведена відповідно до вимог законодавства , так як форма державного акту передбачала можливість внесення змін до державного акту, однак дані дописки не підписані та не завірені печаткою установи, яка вносила зміни, що і стало причиною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Тому суд на підставі наданих доказів достовірно встановлено факт належності даних земельних ділянок померлому [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої крім іншого нерухомого майна війшли земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER], розташовані на території Єгорівської сільської ради СТ "Кіровець" загальною площею 0,110 га для ведення садівництва, належні на праві власності [PERSON] , на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ОД№21-373 , виданого 27 травня 1996 року та земельна ділянка [NUMBER], розташована на території Єгорівської сільської ради СТ "Кіровець" загальною площею 0,034 га га для ведення садівництва, належну [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.05.1997 року. Згідно ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому має місце спадкування за законом. В порядку ст.1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та сини - [PERSON], [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку , подавши до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального окрууу [PERSON] заяву про прийняття спадщини від 02.06.2012 року №32, на підставі якої була заведена спадкова справа №12/2012. Інші спадкоємці - [PERSON] , [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь матері [PERSON] , про що подали наявні в матеріалах спадкової справи заяви №33 від 02.06.2012 року, №4 від 02.06.2012 року . Позивачці нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на частину спадкового майна, належного померлому.Однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на три земельні ділянки, розташовані в СТ "Кіровець" на території Єгорівськоїсілської ради у зв'язку з тим, що спадкодавець при житті не оформив неналежним чином правовстановлюючі документи на них. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах без зміни її цільового призначення. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що земельні ділянки [NUMBER] та [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення садівництва, загальною площею 0,110 га, які розташовані на території Єгорівської сільської ради СТ "Кіровець" масиву "Мале-1" Роздільнянського району Одеської області, які належали померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД №21-373 від 27.05.1996 року та земельна ділянка [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення садівництва, загальною площею 0,034 га, яка розташована на території Єгорівської сільської ради СТ "Кіровець" масиву "Мале-1" Роздільнянського району Одеської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ААІ №906964 від 15.05.1997 року входять до складу спадщини [PERSON] , яка відкрилась після його смерті і за позивачкою належить визнати право власності на них в порядку спадкування за законом. На час розгляду справи в суді право власності на землю ніким не оспорюється. Судові витрати позивачами сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст.ст. 1218, 1223, 1225, 1261, 1268-1270, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved