Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

19 червня 2013 року ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року позов ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду. 28 жовтня 2013 року до суду звернувся із зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Дніпропетровського регіонального управління, третя особа: [PERSON] про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними. В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог посилався на те, що згідно кредитного договору № 8/2007/840-К/1282-Н від 28.08.2007 року ніби то укладеного між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] , банк надав кредит в сумі 80600,00 доларів США з виплатою процентної ставки 12,49% на рік, строком до 20.08.2027 року. На виконання оскаржуваного кредитного договору між сторонами 28.08.2007 року ніби то укладено договір іпотеки № 1282/1-Н. Згідно умов договору іпотеки № 1282/1-Н на забезпечення виконання умов кредитного договору № 8/2007/840-К/1282-Н від 28.08.2007 року передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Проте вказаний кредитний договір він не підписував. Просив: прийняти даний позов до спільного розгляду з позовом Публічного акціонерного товариством комерційний банк "Надра" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.; Визнати нікчемним кредитний Договір № 8/2007/840-К/1282-Н від 28.08.2007 року, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", в особі відділення № 11 філії ВАТ КБ "Надра" Дніпропетровського регіонального управління.; Визнати недійсним договір іпотеки № 1282/1 -Н від 28.08.2007 року, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", в особі відділення № 11 філії ВАТ КБ "Надра" Дніпропетровського регіонального управління і посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3503. 28 жовтня 2013 року до суду звернулась із зустрічним позовом [PERSON] В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог посилалась на те, що згідно кредитного договору № 8/2007/840-К/1282-Н від 28.08.2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], банк надав [PERSON] кредит в сумі 80600,00 доларів США з виплатою процентної ставки 12,49% на рік, строком до 20.08.2027 року. Крім того, згідно договору поруки (а. с. 7,8) з метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору між [PERSON] та Банком 28.08.2007 року укладено договір поруки № 1282/1-Н. Договір поруки № 1282/1-Н від 28.08.2007 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» вона не підписувала. Просила: Визнати недійсним договір поруки № 1282/1-11 від 28.08.2007 року, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", в особі відділення № 11 філії ВАТ КБ "Надра" Дніпропетровського регіонального управління. У судове засідання представник ПАТ КБ «Надра» не з'явився. У судовому засіданні представник відповідачів заявлені зустрічні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Як встановлено в судовому засіданні, згідно кредитного договору № 8/2007/840-К/1282-Н від 28.08.2007 року наданого до матеріалів справи між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено вказаний договір, за умовами якого банк надав відповідачеві кредит в сумі 80600,00 доларів США з виплатою процентної ставки 12,49% на рік, строком до 20.08.2027 року. На виконання вказаного кредитного договору між сторонами 28.08.2007 року укладено договір іпотеки № 1282/1-Н. Згідно умов договору іпотеки № 1282/1-Н на забезпечення виконання умов кредитного договору № 8/2007/840-К/1282-Н від 28.08.2007 року передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи згідно кредитного договору № 8/2007/840-К/1282-Н від 28.08.2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], банк надав [PERSON] кредит в сумі 80600,00 доларів США з виплатою процентної ставки 12,49% на рік, строком до 20.08.2027 року. Крім того, згідно до наданої до суду копії договору поруки (а. с. 7,8) з метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору між [PERSON] та Банком 28.08.2007 року укладено договір поруки № 1282/1-Н. Згідно умов договору поруки № 1282/1-Н [PERSON] поручається перед відповідачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 8/2007/840-К/1282-Н від 28.08.2007 року, в тому числі повернути до 20.08.2027 року кредит у сумі 80600 доларів США. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Двостороннім чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Частиною 3 ст. 203 цього Кодексу передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 204 ЦК кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини). Згідно з вимогами ст. 215 ЦК України нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом, тобто коли є правова норма, яка безпосередньо визначає недійсність договору без дотримання її вимог, а оспорюваним є той правочин, недійсність якого прямо не встановлена законом, але який у разі, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, може бути судом визнаний недійсним. Отже, правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані). Крім того, відповідно до положень п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ЗО березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у яких роз'яснено, що при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених части першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не в. що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони у належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536,638, 1056-1 ЦК). Однією з загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є те, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до Висновку № 680-14 судової почеркознавчої експертизи від 27 травня 2014 року (а. с. 132- 143) підписи від імені [PERSON] в графах «Позичальник» на кожній сторінці, а також розділі « 9. Реквізити та підписи сторін» з боку позичальника на останній сторінці кредитного договору № 8/2007/840-К/1282-Н від 28.08.2007 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» в особі відділення № 11 ВАТ КБ «Надра» Дніпропетровського регіонального управління (всього шість підписів) імовірно виконані не [PERSON] а іншою особою (а. с. 139). Відповідно до Акту № 680-14 здачі-приймання висновку судової почеркознавчої експертизи № 680-14 по цивільній справі № 204/4363/13-ц ухвала від 17.02.2014 року наперед за експертизу сплачено 4173 грн. 60 коп., що підлягають стягненню з позивача. Оскільки, оскаржуваний кредитний договір відповідачем не підписувався та не укладався, останній в силу ст. 1055 ЦК України має бути визнаний нікчемним. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Оскільки кредитний договір є недійсним (нікчемним) на підставі ст. 1055 ЦК ЦК України, договір іпотеки, маючи похідний характер від основного зобов'язання, є також недійсним. Відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків. Оскільки відповідачем кредитний договір не підписувався, його умови не погоджувались, то договір іпотеки № 1282/1-Н є також недійсним. Виходячи із змісту зазначених норм права, зміст укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] договору поруки № 1282/1-Н від 28.08.2007 року, він суперечить вимогам ст. 203 ЦК України, так як не підписаний [PERSON], що є підставою для визнання його недійсним, оскільки відповідно до Висновку № 680-14 судової почеркознавчої експертизи від 27 травня 2014 року (а. с. 132- 143) підписи від імені [PERSON] в графах «Поручитель» на кожній сторінці, а також розділі «Реквізити сторін» з боку поручителя на останній сторінці договору поруки № 1282/1-Н від 28.08.2007 року виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису (а. с. 139). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. З огляду на вищевикладене суд, вважає за необхідне зустрічні позовні вимоги [PERSON] задовольнити, визнати нікчемним кредитний Договір № 8/2007/840-К/1282-Н від 28.08.2007 року, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", в особі відділення № 11 філії ВАТ КБ "Надра" Дніпропетровського регіонального управління; визнати недійсним договір іпотеки № 1282/1-Н від 28.08.2007 року, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", в особі відділення № 11 філії ВАТ КБ "Надра" Дніпропетровського регіонального управління і посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3503; на підставі ст.ст. 88 - 89 ЦПК України, стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп. та витрати на проведення експертизи у сумі 4295 грн. 40 коп. (а. с. 84, 130), а всього 4524 грн. 80 коп. Також суд вважає за необхідне задовольнити зустрічні вимоги [PERSON], визнати недійсним договір поруки № 1282/1-11 від 28.08.2007 року, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", в особі відділення № 11 філії ВАТ КБ "Надра" Дніпропетровського регіонального управління та на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп. та витрати на проведення експертизи у сумі 121 грн. 80 коп. (а. с. 85), а всього 351 грн.20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved