Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Банк Демарк", в подальшому зменшив позовні вимоги, остаточно просив стягнути з відповідача залишок коштів на рахунку [NUMBER] платіжної картки [NUMBER] в сумі 21 001,61 грн за договором про відкриття поточного рахунку (а.с.1-2,12). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.08.2010 р. між ним та ПАТ "Банк Демарк" було укладено договір №2639-3 про відкриття поточного рахунку, що є рахунком завантаження, картрахунку, видачу платіжної картки МСМЕП і розрахункове обслуговування фізичної особи. Зазначає, що на дану картку йому надходила заробітна плата. За умовами вищевказаного договору позивач мав самостійно розпоряджатися своїми коштами. Однак, з 20 серпня 2014 року банк перестав видавати кошти готівкою. На даний час залишок на карті становить 21 001,61 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд визнав можливим справу розглянути у відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 16 серпня 2010 року між позивачем та ПАТ "Банк "Демарк" було укладено договір №2639-3 про відкриття поточного рахунку, що є рахунком завантаження, картрахунку, видачу платіжної картки МСМЕП і розрахункове обслуговування фізичної особи (а.с.3). Відповідно до п.3.1 Договору банк відкрив поточний рахунок в національній валюті для зберігання грошей, здійснення розрахунково - касових операцій відповідно до вимог законодавства України. Питання повернення вкладів регулюється зазначеними договорами та ЦК України. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується прийняти і зарахувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахуванню і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Як вбачається з листа ПАТ «Банк «Демарк» від 22.08.2014 року відповідачем призупинена виплата за платіжними картками у банкоматах та відділеннях банку, а також вказана сума залишку на рахунку позивача станом на 22.08.2014 року в розмірі 21 001,61 грн (а.с.4). Судом встановлено, що відповідач на день звернення позивача до суду не виконав своїх зобов'язань за договором №2639-3 про відкриття поточного рахунку, що є рахунком завантаження, картрахунку, видачу платіжної картки МСМЕП і розрахункове обслуговування фізичної особи від 16.08.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем порушене право позивача щодо повернення йому грошових коштів, в тому числі і гарантоване ст. 1 Протоколу № 11 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод право на мирне володіння майном, а отже вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів в сумі 21 001,61 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір (від сплати якого позивач звільнений) у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved