Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

В березні 2021 року позивач - Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради звернуся до суду із зазначеним вище позовом. Позов обгрунтований наступним. 11.06.2018 року [PERSON] звернулася до УПСЗН Краматорської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї. Разом із заявою відповідачем було подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 11.06.2018 року. У розділі IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» було зазначено, що її сім`я не має у своїй власності транспортних засобів. До складу сім`ї відповідача входили: чоловік [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] . Рішенням управління від 13.07.2018 року відповідачу було призначено допомогу малозабезпеченим сім`ям на періоди з 01.06.2018 року по 30.06.2018 року у розмірі 4037,73 грн. щомісячно; з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року - у розмірі 4336,05 грн. щомісячно. В подальшому відповідач систематично (після шестимісячного періоду призначення) зверталась за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а саме з заявами від 04.12.2018 року, від 07.06.2019 року, від 06.12.2019 року. В усіх деклараціях до заяв у розділі IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» відповідачем було зазначено, що її сім`я не має у своїй власності транспортних засобів. На підставі цих заяв Управлінням приймалися рішення про призначення [PERSON] державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям: з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року - у розмірі 3091,42 грн. щомісячно; з 01.12.2018 року по 31.05.2019 року - у розмірі 6158,52 грн. щомісячно; з 01.06.2019 року по 30.06.2019 року- у розмірі 6062,52 грн. щомісячно; з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року - у розмірі 6386,00 грн. щомісячно; з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року- у розмірі 5387,62 грн. щоміячно; з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року- у розмірі 5471,70 грн. щомісячно. Державна соціальна допомога згідно наданих заяв призначена своєчасно та виплачена в повному обсязі. Однак, під час проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної соціальної допомоги, державним соціальним інспектором 04.08.2020 року складено акт, згідно якого встановлено, що [PERSON] надано неповну інформацію про майновий стан сім`ї, а саме те, що відповідачем при зверненнях з заявами прихована інформація про наявність у власності її чоловіка двох транспортних засобів: автомобіль марки FIAT Ducato 244, н.з. [NUMBER] , рік випуску 2006, дата реєстрації 27.08.2013 рік. Крім того, 22.11.2008 року на ім`я [PERSON] був зареєстрований автомобіль марки ВАЗ 21074, номерний знак [NUMBER] , рік випуску 1996, який перереєстрований 09.07.2019 року на іншого власника, вартість продажу - 40 145,00 грн. Таким чином [PERSON] року не мала права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а тому загальний розмір надміру виплачених коштів склав 144 350,54 грн. Про зазначене відповідач була повідомлена листом № 04-40/2490 від 01.10.2020 року. Однак до теперішнього часу вказана сума відповідачем в добровільному порядку не погашена. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборговану переплату бюджетних коштів з виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 144 350,54 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позов не визнала та зазначила, що їй не було відомо про те, що на її чоловіка залишився зареєстрованим автомобіль марки ВАЗ 21074, номерний знак [NUMBER] , оскільки вказаний транспортний засіб її чоловік продав у 2012 році. Щодо транспортного засобу FIAT Ducato 244, н.з. [NUMBER] , то її чоловік повідомив, що вказаний автомобіль придбав його товариш - [PERSON] для роботи, та вона вважала, що саме на останнього зареєстрований даний транспортний засіб. В задоволенні позову просить відмовити, оскільки не мала наміру приховати майно та не знала про його наявність. Заслухав представника позивача, відповідача, пояснення свідка [PERSON] , дослідив матеріали справи, з`ясував фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.06.2018 року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї, до якої надала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням допомоги. Членами її сім`ї у поданій декларації зазначила чоловіка [PERSON] та трьох доньок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У розділі ІV декларації "Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружина, чоловіка, неповнолітніх дітей)" відповідач вказала, що сім`я не має у своїй власності транспортних засобів. На підставі поданих заяв та документів відповідачу з 01.06.2018 року була призначена соціальна допомога. При поданні через наступні шість місяців заяв та декларацій (04.12.2018 року, 07.06.2019 року, 06.12.2019 року) відповідач вказувала аналогічні дані. Згідно акту проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної соціальної допомоги від 04.08.2020 року встановлено, що [PERSON] надано неповну інформацію про майновий стан сім`ї. Так, позивачем встановлено, що у власності чоловіка позивача - [PERSON] знаходиться транспортний засіб: автомобіль марки FIAT Ducato 244, н.з. [NUMBER] , рік випуску 2006, дата реєстрації 27.08.2013 рік. Крім того, 22.11.2008 року на ім`я [PERSON] був зареєстрований автомобіль марки ВАЗ 21074, номерний знак [NUMBER] , рік випуску 1996, який перереєстрований 09.07.2019 року на іншого власника, вартість продажу - 40 145,00 грн. Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 05.08.2020 року розрахована сума надміру виплачених коштів за період з 01.06.2018 року по 31.07.2020 року. Сума переплати бюджетних коштів складає 144 350,54 грн. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Умови, порядок призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги визначено Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" та Порядком № 250. Згідно з частиною першою статті 1 Закону сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" державна соціальна допомога не призначається, якщо у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Згідно з частиною четвертою статті 7 вказаного Закону якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Отже в розумінні абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли мали місце обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті. Пункту 28 Порядку № 250 передбачено, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 545/163/17. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц . Вирішуючи спір, суд виходить з того, що відповідно до пункту 10 Порядку № 250 допомога малозабезпеченій сім`ї не може бути призначена за наявності у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначила, що їй не було відомо про те, що на її чоловіка залишився зареєстрованим автомобіль марки ВАЗ 21074, номерний знак [NUMBER] , оскільки вказаний транспортний засіб її чоловік продав у 2012 році. Щодо транспортного засобу FIAT Ducato 244, н.з. [NUMBER] , то її чоловік повідомив, що вказаний автомобіль придбав його товариш - [PERSON] для роботи, та вона вважала, що саме на останнього зареєстрований даний транспортний засіб. В задоволенні позову просить відмовити. Вказані обставини підтвердив, також, в судовому засіданні свідок [PERSON] . Зазначив, що автомобіль марки ВАЗ 21074, номерний знак [NUMBER] був ним проданий на підставі довіреності від 25.08.2010 року. Вказаний транспортний засіб не перебував у його власності та грошових коштів від його продажу у 2019 році він не отримував. Щодо транспортного засобу FIAT Ducato 244, н.з. [NUMBER] свідок пояснив, що не повідомив дружині [PERSON] , що вказаний автомобіль зареєстрований на його ім`я та пояснив їй, що автомобіль придбаний із товаришем для роботи - здійснення міжнародних перевезень. Вказані обставини свідок підтвердив, зокрема, витягом про реєстрацію в Єдинову реєстрі довірностей від 15.07.2021 року. Крім того, на підставі ухвали суду про витребування доказів, суду наданий договір купівлі-продажу 1442/2019/1553915 від 09.07.2019 року. Згідно даного договору, [PERSON] в особі [PERSON] (продавець) продав [PERSON] транспортний засіб марки ВАЗ н.з. [NUMBER] за ціною 40 145,00 грн. Згідно вказаного договору, сторона продавця представлена [PERSON] - власник або уповноважена особа. Підпис [PERSON] в даному договорі відсутній, що підтверджує доводи відповідача про необзнаність її та її чоловіка щодо подальшої долі транспортного засобу ВАЗ н.з. [NUMBER] після його продажу у 2010 році. Таким чином встановлено, що на час звернення [PERSON] до Управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям 11.06.2018 року автомобіль ВАЗ н.з. [NUMBER] , хоча і залишався зареєстрованим за її чоловіком, проте фактично вибув з його володіння і користування. Зазначені обставини нічим не спростовані. Суд звертає увагу, що подаючи декларацію про доходи та майно сім`ї, не вказавши у ній відомості про транспортні засоби, у [PERSON] не було мети щодо навмисного подання недостовірних відомостей та позивачем не надано доказів в підтвердження навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей відповідачем, що вплинуло або могло вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Таким чином [PERSON] , подаючи заяву про призначення державної соціальної допомоги і відповідну декларацію, добросовісно помилялася щодо обставин відсутності в сім`ї автомобілів, що виключає застосування до неї заходів цивільно-правової відповідальності у виді стягнення надміру сплачених коштів. У діях відповідача відсутнє приховування або навмисне подання недостовірних даних про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2019 року по справі № 150/164/17. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу "належного урядування" при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном, Європейський суд з прав людини вказує, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Рисовський проти України", заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року). Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів "згідно із законом" не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі "Кривіцька та Кривіцький проти України", заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року). Відповідач вказувала, що вона не була обізнана з тим, що на її чоловіка [PERSON] зареєстровано два транспортни засоби. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] , подаючи декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та не вказавши у ній відомості про зареєстроване право власності на автомобілі, мала на меті навмисно приховати ці дані. Враховуючи встановлені у справі обставини, соціальний статус сім`ї відповідача, відсутність умислу щодо навмисного приховання нею відомостей про транспортні засоби, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд приходить до висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги у сумі 144 350,54 грн, може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря. За викладених обставин суд не має підстав для стягнення з відповідача переплати коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed