Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду позовом до ТОВ „Александрівська будівельна корпорація", третя особа Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи „Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" про стягнення коштів за договором про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла № 136 від 07.12.2007 року, в якому зазначає, що відповідачем ТОВ „Александрівська будівельна корпорація" порушені вимоги ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 546, ч. 3 ст. 549, ч. 1 ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, ч. 1 ст. 9 Закону України „Про інвестиційну діяльність", п.п. 3.2, 5.2.1, 5.2.4, ч. 3 п. 8.4., п. 8.5. Договору про інвестування в будівництво (реконструкцію), не здійснено будівництво однокімнатної квартири [ADDRESS], грошові кошти отримані в якості інвестиції не повернуті, пеня за несвоєчасне введення в експлуатацію секції будинку та передачі позивачу квартири, не сплачена, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача ТОВ „Александрівська будівельна корпорація" на його користь кошти у розмірі 183 447,36 грн. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача ТОВ „Александрівська будівельна корпорація" до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи „Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним. Частиною 1 ст. 9 Закону України „Про інвестиційну діяльність" передбачено, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Судом встановлено, що 07.12.2007 року між [PERSON] та ТОВ „Александрівська будівельна корпорація" укладений договір про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла № 136 (а.с. 6-8). Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 зазначеного Договору позивач приймав участь у фінансуванні будівництва (реконструкції) житла з метою отримання у власність квартири, його участь виражалась в інвестуванні Об'єкту шляхом внесення грошових коштів. Згідно п. 3.1. Договору Об'єктом інвестування виступала однокімнатна квартира [ADDRESS]. Пунктом 3.2. Договору передбачалося, що плановим терміном в експлуатацію Об'єкту є III квартал 2009 року. На момент підписання Договору, згідно з п.4.1. Договору вартість квартири складала 144 108,00 грн. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 від 01.04.2008 року до зазначеного Договору, п. 4.1. Договору викладено за погодженням позивача та відповідача в редакції „4.1. Вартість квартири складає 148 015,22 грн., в тому числі ПДВ 24 669,20 грн." (а.с. 11). 10.09.2008 року між [PERSON] та забудовником - ТОВ „Александрівська будівельна корпорація" було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 07.12.2007 року, та передбачено збільшення вартості квартири, а саме до 148 386,00 грн., в тому числі ПДВ 24 731,67 грн. (а.с. 13). При цьому згідно п. 4.3.1 Договору розрахунок за квартиру здійснювався коштами позивача за розпорядженням Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи „Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", шляхом перерахування на розрахунковий рахунок забудовника ТОВ „Александрівська будівельна корпорація" 100 відсотків власності квартири. Відповідно до п. 4.4. Договору, позивач, як інвестор, мав здійснювати оплату вартості квартири відповідно до графіку фінансування будівництва (реконструкції) житла, який є Додатком № 1 до Договору (а.с. 9). Згідно п. 5.2.1 Договору забудовник зобов'язувався здійснити будівництво (реконструкцію) Об'єкту в якості замовника/підрядника у відповідності з плановим строком завершення робіт, БНіП, державним стандартам, санітарним і гігієнічним нормам та умовам, визначеним Договором. Пунктом 5.2.4 Договору передбачалося, що у випадку порушення забудовником строків введення в експлуатацію секції будинку та/або передачі позивачу квартири, встановлених п. З.2 Договору, забудовник ТОВ „Александрівська будівельна корпорація" мав сплатити позивачу пеню в розмірі 0,5 відсотка вартості невиконаних будівельно-монтажних робіт по квартирі за кожний тиждень прострочення. Відповідно до п. 8.4 Договору, договір може припинити дію у разі невиконання або неналежне виконання однією із сторін своїх зобов'язань за ним, при цьому одна сторона попереджає іншу сторону про розірвання цього Договору за один місяць. Крім того, пунктом 8.5 Договору затверджено, що в будь-якому разі розірвання Договору суми внесених інвестицій повертаються забудовником на рахунок інвестора у банку-агенті, у місячний строк з дня отримання повідомлення про розірвання цього договору від інвестора. З метою належного виконання з боку інвестора зобов'язань перед відповідачем, 12.12.2007 року між позивачем та Запорізьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи „Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" укладено кредитний договір № 08082004259 (а.с. 16-18). Згідно п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору позивачу, відповідно до Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого Постановою КМУ „Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла" від 29.05.2001 року № 584, надано ЗРУ ДСФУ „Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" кредит у сумі 130 571,00 грн., строком повернення 120 кварталів з дати укладення кредитного договору. Даний кредит надавався на будівництво (реконструкцію) однокімнатної квартири [ADDRESS]. На підставі п. 1.3. кредитного договору, позивач в подальшому зобов'язувався повернути ЗРУ ДСФУ „Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" зазначену суму коштів в рахунок погашення кредиту. 14.12.2007 року на підставі зазначеного Договору про інвестування на будівництво вищенаведеної квартири з рахунку позивача було перераховано відповідачу кошти у розмірі 131 938,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1 від 14.12.2007 року (а.с. 21). Крім того, з початку IV кварталу 2007 року по кінець III кварталу 2008 року з рахунку позивача на підставі Договору про інвестування було перераховано відповідачу кошти у розмірі 14 296,00 грн., що підтверджується довідкою виданою ЗРУ ДСФУ „ДФСМЖБ" на ім'я [PERSON] № 20 від 06.12.2013 року та платіжними дорученнями № 3 від 19.03.2008 року на суму 1350,00 грн., № 4 від 09.06.2008 року на суму 1840,00 грн., № 5 від 25.06.2008 року на суму 1837,50 грн., № 5 від 12.09.2008 року на суму 7902,00 грн. та сума у розмірі 1367,00 грн., у якості особистого внеску, яка міститься у сплаченій платіжним дорученням № 1 від 14.12.2007 року сумі та підтверджується розрахунком у Додатку № 1 до Договору (а.с. 21-24). Таким чином, позивачем було перераховано відповідачу кошти в рамках Договору від 07.12.2007 року про інвестування на будівництво (реконструкцію) однокімнатної квартири [ADDRESS] у загальному розмірі 144 867,00 грн. Згідно графіку фінансування будівництва (реконструкції житла), що викладений в додатку № 1 до Додаткової угоди № 2 від 10 вересня 2008 року до Договору про інвестування, позивачу залишилось внести остаточний внесок в розмірі 3 520,00 грн., який він мав внести згідно п. 4.3.2. Договору про інвестування, протягом 10 днів після отримання в БТІ технічного паспорту на квартиру. Таким чином, позивачем виконанні всі обов'язки інвестора за Договором про інвестування і внесено у відповідності до графіку фінансування будівництва всі належні кошти, за винятком остаточного внеску, який він не зобов'язаний був вносити, так як будинок і квартира, зокрема, ще не побудовані і відсутній паспорт БТІ. Відповідач не виконав покладені на нього зобов'язань, будинок на сьогоднішній день навіть не введений в експлуатацію, незважаючи на те, що п. 3.2. Договору передбачений плановий термін введення в експлуатацію III квартал 2009 року. Відповідно до ч. 3 п. 8.4. Договору, 22.11.2013 року позивачем на адресу відповідача була направлена заява про розірвання договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла № 136 від 07.12.2007 року з вимогою повернення суми внесених інвестицій, внаслідок невиконання своїх зобов'язань відповідачем за Договором (а.с. 28). 06.12.2013 року зазначена заява отримана уповноваженою особою відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак грошові кошти до теперішнього часу повернуті не були (а.с. 29). Таким чином, 06.01.2014 року відповідно до ч. 3 п. 8.4. Договору про інвестування, такий договір є розірваним, відповідно до п. 8.5. Договору про інвестування, в місячний строк з дня отримання повідомлення про розірвання, тобто до 06.01.2014 року, відповідач мав повернути позивачу всі кошти отримані в якості інвестицій за Договором про інвестування, а саме 144 867,00 гри., однак, в порушення умов п.п. 5.2.4 та 8.5. Договору сума коштів, яка була отримана ним в якості інвестицій, а також сума пені за порушення ним строків введення в експлуатацію секції будинку та передачі позивачу квартири, до теперішнього часу не повернуті. Крім того, відповідно до п. 3.2. Договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 07.12.2007 року, плановий термін введення в експлуатацію є III квартал 2009 року, тобто до 01.10.2009 року. Договір припинив свою дію 06.01.2014 року, тобто прострочення складає більш як один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), в даному випадку слід застосувати строк прострочення в розмірі 1 року, який складається з 52 тижнів. Таким чином, вартість невиконаних робіт складає 148 386,00 грн. х 0,5% / 100% = 741,93 грн. за кожен тиждень прострочення. 741,93 грн. х 52 = 38 580,36 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 183 447,36 грн., з них: 144 867,00 грн. грошова сума отримана відповідачем в якості інвестицій, 38 580,36 грн. пеня за порушення відповідачем строків введення в експлуатацію секції будинку та передачі мені квартири. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1834 грн. 47 коп.

Outcome: approved