Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON]Г звернулася до суду з даним позовом , посилаючись на те, що\~14 жовтня 2014 року померла її тітка [PERSON]. 30 січня 2012 року року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу який зареєстрований в реєстрі за № 80. Згідно із згаданим заповітом [PERSON]М на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те на що вона матиме право і що їй буде належати на день її смерті заповідається [PERSON] До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON]М, входить: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, яке знаходиться за адресою: вул. Польова, буд. 39, м. Васильків, Київська область. Постановою державного нотаріуса Васильківської міської державної нотаріальної контори від 12 червня 2015 року відмовлено [PERSON] у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок оскільки дублікат свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок виданий на прізвище тітки [PERSON], в той час як на підставі свідоцтва про укладення шлюбу вона змінила прізвище на [PERSON]. Тому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, яке знаходиться за адресою: вул. Польова, буд. 39, м. Васильків, Київська область, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 14.10. 2014 року. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи за відсутності представника відповідача, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали спадкової справи № 203/2014 щодо майна померлої [PERSON]М, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої\~статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до пункту другого частини першої\~ст. 3 Цивільного кодексу України\~визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2\~ст. 321 Цивільного кодексу України).\~\~ Судом встановлено що 14 жовтня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 317168 (а.с. 8) яка 30 січня 2012 року склала заповіт, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу 30 січня 2012 року та зареєстрований в реєстрі за № 80, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те на що вона матиме право і що їй буде належати на день її смерті заповідається [PERSON] (а.с.20) Відповідно до дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.05.2011 року виданого Васильківською міською радою домоволодіння, яке розташоване за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Польова, буд. 39 належить [PERSON], підстава: рішення, та взамін зіпсованого свідоцтва про право власності, виданого 08.05.1981 р (а.с. 13) Згідно постанови державного нотаріуса Васильківської міської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.06.2015 року № 723/02-14 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, яке знаходиться за адресою: вул. Польова, буд. 39, м. Васильків, Київська область, оскільки право власності на вказаний житловий будинок видано та зареєстровано на імя [PERSON] після зміни її прізвища на [PERSON] (а.с. 21) Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії I-БК № 396903 [PERSON] та [PERSON] 30 листопада 1974 року уклали шлюб, прізвище після укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 9) Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Народних депутатів від 23.12.1997 року № 369 «Про приватизацію, передачу у приватну власність і користування земельних ділянок» вирішено передати безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку у м. Василькові, по вул. Польова, 39 загальною площею 0,08 га в т.ч для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.14) Згідно листа виконавчого комітету Васильківської міської ради № П-1126/03-04 від 07.10.2015 року [PERSON]Г повідомлено, що у виконавчого комітету Васильківської міської ради відсутні повноваження щодо зміни прізвища в праві власності померлої особи (а.с.22) Згідно з\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1233 ЦК України\~передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої\~статті 1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. Згідно положень\~статті 1297 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 67 Закону України "Про нотаріат"\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 2\~\~ст. 331 Цивільного кодексу України\~\~якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то воно виникає з моменту проведення такої реєстрації. Відповідно до\~\~ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. Відповідно до положень частини першої\~статті 182 Цивільного кодексу України\~встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом (частина четвертастатті 182 Цивільного кодексу України,\~стаття 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно положень п.1\~ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються права на житлові будинки, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Відповідно до п.п. 10 п. 27, п. 29 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22 червня 2011 року, передбачено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат та технічний паспорт на такий об'єкт. Згідно з\~статтею 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Оскільки нотаріус відмовив \~[PERSON]Г\~\~у видачі Свідоцтва\~\~про право на спадщину\~\~за\~\~заповітом на житловий будинок, то за таких обставин\~\~у позивача\~\~ немає іншого способу захисту свого права на спадщину ніж\~\~звернення до суду з вимогами про визнання цього права, визнання права власності за [PERSON]Г на житловий будинок \~\~в порядку спадкування за заповітом не суперечить вимогам закону та\~\~не\~\~порушує\~\~прав інших осіб, а тому суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів та при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved