Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у якому просить: визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: м. Богодухів, вул. Ломоносова, 38 Харківської області, після смерті [PERSON], яка померла 17 січня 2015 року; Визнати за нею право на завершення процедури приватизації та одержання у власність земельну ділянку площею 0.10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6320810100:00:007:0253; земельну ділянку площею 0.0452 га для ведення садівництва кадастровий номер 6320810100:00:007:0254, які розташовані по вул. Ломоносова, 38 м. Богодухів Харківської області шляхом здійснення реєстраційних дій повязаних з державною реєстрацією даних земельних ділянок, а саме державної реєстрації права власності на земельну ділянку шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на земельні ділянки, отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в реєстраційній службі за місцезнаходженням земельних ділянок та право одержання відповідного свідоцтва про право власності на вказані земельні ділянки,, після смерті [PERSON], яка померла 17 січня 2015 року . Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17 січня 2015 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Ломоносова, 38 м. Богодухів Харківської області, земельної ділянки площею 0.10 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і земельної ділянки площею 0.0452 га для ведення садівництва, які розташовані по вул. Ломоносова, 38 м. Богодухів Харківської області, які були передані спадкодавцю у приватну власність на підставі рішення Богодухівської міської ради за № 356-5 від 10 листопада 2006 року. Спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] є позивач по справі [PERSON], яка прийняла спадкове майно, звернулася до Богодухівської держнотконтори з заявою про оформлення спадкового майна, на підставі чого було заведено спадкову справу за № 58360366. Позивач зазначила, що житловий будинок з господарськими будівлями спадкодавцем був побудований в 1971 році. Згідно рішення № 15 від 28 серпня 1970 року виконкому Богодухівської міської ради, відповідно до якого було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку по вул. Ломоносова, 36 м. Богодухів Харківської області. Після закінчення будівництва житлового будинку [PERSON] звернулася до Богодухівського БТІ, яким було проведено обстеження та виготовлено технічний паспорт та зареєстрований в інвентаризаційній книзі №15 за реєстром - 1244. Правові документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкодавець не отримувала. На підставі рішення Богодухівської міської ради за № 356-5 від 10 листопада 2006 року, земельну ділянку площею 0.10 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і земельну ділянку площею 0.0452 га для ведення садівництва, розташовані по вул. Ломоносова, 38 м. Богодухів Харківської області були передані спадкодавцю у приватну власність. На дані земельні ділянки була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), які були зареєстровані у Богодухівському відділі дежгеокадастру. На земельну ділянку площею 0.10 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель був присвоєний кадастровий номер 6320810100:00:007:0253. На земельну ділянку площею 0.0452га для ведення садівництва був присвоєний кадастровий номер 6320810100:00:007:0254. На указані земельні ділянки [PERSON] своєчасно не отримала державні акти, так як померла 17 січня 2015 року. Після звернення [PERSON] до Богодухівської держнотконтори, державним нотаріусом було виявлено відсутність правових документів на спадкове майно, у звязку з чим їй було відмовлено у оформленні спадкового майна і рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Представник відповідача - Богодухівської міської ради в судове засідання не зявився. Надали до суду заяву згідно якої просять розглядати справу без участі представника. Проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи - Богодухівської держнотконтори в судове засідання не зявився. Надали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Не заперечують проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що 17 січня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ВЛ № 488371, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області від 19 січня 2015 року. Спадкоємицею після смерті [PERSON] за законом є її донька - [PERSON]Ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-№ 1215696 від 23.06.1964 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 374017 від 23.08.1977 року. Відповідно до Витягу пр. реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42451193 від 15.12.2015 року у Богодухівській державній нотаріальній конторі зареєстровану спадкову справу № 58360366, номер у нотаріуса 549/2015, спадкодавець [PERSON], яка померла 17.01.2015 року. Спадковим майном після смерті [PERSON] є житловий будинок в м. Богодухів по вул. Ломоносова, 36 Харківської області, земельна ділянка площею 0.10 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер 6320810100:00:007:0253, і земельна ділянка площею 0.0452 га для ведення садівництва, кадастровий номер 6320810100:00:007:0254, які розташовані по вул. Ломоносова, 38 м. Богодухів Харківської області і були передані спадкодавцю у приватну власність на підставі рішення Богодухівської міської ради за № 356-5 від 10 листопада 2006 року. Згідно довідки № 346 від 28.12.2005 року виданої КП «Богодухівське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок в м. Богодухів, вул. Ломоносова № 36, вважати вул. Ломоносова № 38, згідно з перенумерацією. На підставі рішення № 15 від 28 серпня 1970 року виконкому Богодухівської міської ради [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Ломоносова, 36 м. Богодухів Харківської області, яка в 1971 році його побудувала, а старий житловий будинок був знесений. Після закінчення будівництва вищевказаного житлового будинку [PERSON] звернулася до Богодухівського БТІ, яке провело його обстеження, виготовило технічний паспорт і зареєстрували в інвентаризаційній книзі Богодухівського БТІ за №15 за реєстром - 1244. Відповідно до довідки № 255 від 02.06.2016 року КП «Богодухівське БТІ», згідно інвентаризаційних та реєстраційних документів станом на 31.12.2012 року, власником житлового будинку (1914 року побудови), розміщеного за адресою: Харківська область, Богодухівський район, м. Богодухів, вул. Ломоносова № 38, є [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Богодухівською ДНК 23.01.1970 року за реєстром № 88 та договору дарування, посвідченого Богодухівською ДНК 10.08.1970 року за реєстром № 1154, який демонтовано. В 1971 році збудований житловий будинок літ «А-1», який зареєстровано в Богодухівському бюро технічної інвентаризації в книзі 15 за реєстром 1244. Право власності на новозбудований житловий будинок не оформлено. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР виготовлення документів провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих. Обєктами реєстрації були будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером на вулиці, провулку, площі. Реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української РСР, що належали місцевим радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності. Державна реєстраційна служба України листом від 12.03.2013 р. №95-06-15-13 надала розяснення, що при проведенні державної реєстрації прав із видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 5 серпня 1992 р., документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна. Державна архітектурно-будівельна інспекція України листом від 01.09.2011року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію обєктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992року» указує, що вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.92 р., документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалися підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали реєстрацію будівель, споруд, права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 указано, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Таким чином, спадкодавець [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: м. Богодухів. вул. Ломоносова, 38 Харківської області, набула у встановленому законом порядку. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст.ст. 12161218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що померла [PERSON] була власницею житлового будинку за адресою: Харківська область, м. Богодухів. вул. Ломоносова, 38, який не був оформлений нею за життя у відповідність до діючого законодавства України і не отримано правовстановлюючий документ, у звязку з чим спадкоємиця [PERSON] не має можливості оформити спадкове майно на своє імя. Також, у користуванні спадкодавця [PERSON] знаходилися земельна ділянка площею 0.10 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і земельна ділянка площею 0.0452 га для ведення садівництва, які розташовані по вул. Ломоносова, 38 м. Богодухів Харківської області. Відповідно до ч. 3 п. а ст. 116 ЗК України [PERSON] на підставі рішення Богодухівської міської ради за № 356-5 від 10 листопада 2006 року дані земельні ділянки безоплатно були передані у приватну власність, на які була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і були зареєстровані у Богодухівському відділі дежгеокадастру. Земельній ділянці площею. 0.10 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель присвоєний кадастровий номер 6320810100:00:007:0253; Земельній ділянці площею 0.0452 а для ведення садівництва присвоєний кадастровий номер 6320810100:00:007:0254. При житті, [PERSON] у відповідності до чинного законодавства України не отримала державні акти на вказані земельні ділянки, так як померла 17 січня 2015 року. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» в п.3.5 надає по даним обставинам наступне розяснення. «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)». Отже, видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Спадкодавець [PERSON] на законних підставах у відповідності на той час діючого законодавства України набула право на земельні ділянки, але у звязку із смертю не встигла оформити на них право власності. На даний час, у звязку із зміною чинного законодавства України, державні акти на земельні ділянки не видаються. Право власності на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до ст. 1225, 1226 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємця [PERSON] переходить право на завершення процедури приватизації та одержання у власність земельних ділянок. За таких обставин, суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів.

Outcome: approved