Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач у лютому 2019 р. звернулася до Святошинського районного суду м.Києва з зазначеним позовом. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що [INFO] . помер [PERSON] , який є батьком позивачки [PERSON] [PERSON] згідно наказу №472/к від 16.05.2002 р. був прийнятий на роботу до Відокремленого підрозділу шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля» підземним гірничим майстром. Наказом № 1458 від 24.12.2010 року його було призначено начальником зміни, посада пов`язана з підземними роботами. 18 травня 2015 року згідно наказу №36/к від 20.05.2015 р. на підставі ст. 38 КзПП України останній був звільнений з займаної посади.Однак, всупереч норм законодавства України, ДП «Луганськвугілля» не було проведено розрахунок з [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Як зазначила позивач вона є єдиною спадкоємицею після його смерті. За останнім місцем перебування [PERSON] ( [ADDRESS] ) за заявою позивача про прийняття падщини після його смерті заведена спадкова справа. Згідно довідки від 22.07.2015 року виданої відповідачем - Відокремленим підрозділом шахтоуправлінням "Луганське" ДП "Луганськвугілля, остання заробітна плата [PERSON] була нарахована в червні 2015 р. в сумі 12 370,00 грн, та загальна заборгованість складає 26 109,44 грн. На підставі наведеного позивач просила визнати за нею право власності на суму заробітної плати [PERSON] , померлого [INFO] , та що належала йому на день смерті та складається: з заборгованості нарахованої але невиплаченої заробітної в сумі 26 109,04 грн., компенсації у зв"язку з порушенням її виплати в сумі 9 288,90 грн, заробітної плати за час простою в сумі 45 371,04, суми середньої заробітноїї плати за затримку її виплати з дня звільнення [PERSON] по день його смерті в сумі 239 510,40 грн., - в порядку спадкування за законом. Позивач просить стягнути з державного підприємства «Луганськвугілля» на її користь користь судові витрати за надання правничої допомоги у сумі 3000 грн. Ухвалою суду від 27.02.2019 вказана позовна заява залишена без руху (а.с. 47-48). 15.03.2019 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків (а.с 50-52). Ухвалою суду від 27.03.2019 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, ухвалою від 20.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 56-57, 67-68). Ухвалою суду від 03.07.2019 року витребувано докази по справі (а.с.74). 14.08.2019 року до суду на виконання ухвали суду від 03.07.2018 року від Харківського міського приватного нотаріуса Чепурної Дар`ї Вікторівни надійшла копія спадкової справи №62940978 (а.с.80-105). Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.64, 71, 77). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 130 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк не подав відзив на позов, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Так як особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] згідно наказу №472/к від 16.05.2002 р. був прийнятий на роботу до Відокремленого підрозділу шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля» підземним гірничим майстром. Наказом № 1458 від 24.12.2010 року його було призначено начальником зміни. 18 травня 2015 року згідно наказу №36/к від 20.05.2015 р. (а.с. 9-27 - копія трудової книжки). Згідно довідки від 22.07.2015 року виданої відповідачем відокремленим підрозділом шахтоуправлінням "Луганське" ДП "Луганськвугілля, остання заробітна плата була нарахована в червні 2015 р. в сумі 12 370,00 грн, та загальна заборгованість складає 26 109,44 грн. (а.с. 33). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 7). Позивач є донькою [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з копії спадкової справи позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, так як її брат [PERSON] відмовився від спадщини (а.с.80-105). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що загальна заборгованість підприємства перед покійним [PERSON] , який є спадкодавцем відносно позивача, складає 26 109,44 грн. (а.с.33). Судом встановлено, що єдиною спадкоємнецею відносно майна померлого є його дочка [PERSON] , яка є позивачкою по справі. У відповідності до положень ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Приписами ч. 3 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України). Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. На звернення позивачки до відповідача з претензією щодо виплати їй заборгованості по заробітній платі її покійного батька, відповіді вона не отримала. Також відповідачем було проігноровано виклики в судові засідання на розгляд справи та не надано жодних пояснень з приводу позову. За таких обставин, оскільки позивачка є членом сім`ї померлого, є спадкоємницєю першої черги за законом, інші спадкоємці покійного відмовились від прийняття спадщини та не претендують на отримання невиплаченої заробітної плати, суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Луганськвугілля»на користь позивача заборгованість по заробітній платі, що була нарахована, але не виплачена відповідачем покійному [PERSON] при житті, в розмірі 26 109,44 грн. Разом з тим суд не знаходить законних підстав для задоволення решти позовних вимог, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону. Суд, вважає, що вимоги про компенсацію у зв`язку з порушенням її виплати в сумі 9 288,90 грн, заробітної плати за час простою в сумі 45 371,04, суми середньої заробітної плати за затримку її виплати з дня звільнення [PERSON] по день його смерті в сумі 239 510,40 грн , не підлягають задоволенню, як необґрунтовані, оскільки ст.ст. 116, 117 КЗпП України, на які посилається сторона позивачки регулюють правовідносини між роботодавцем та працівником, а не його спадкоємцями. На підставі наведеного суд, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно положень ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 1921,00 грн. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем сплачено за надання правової допомоги згдно договору б\\н від 22.11.2018р. загалом 3000 грн., що підтверджується квитанціями від 14.12.2018р. та 21.02.2019р. (а.с.92-93), які суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial