Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

18.12.2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ АБ "Експрес-Банк" про стягнення з відповідача [PERSON] 26590,19 грн. заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Між ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір № 15544/31/к від 28.01.2014 року. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000,00 грн. строком на 36 місяців, із сплатою 28 % річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний картковий рахунок, відкритий у кредитодавця до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38,0% річних. На час отримання кредиту [PERSON] працювала машиністом крану ДП "Донецька залізниця", отримувала заробітну плату, яка зараховувалася на її поточний картковий рахунок №26202862070238.980, відкритий у кредитодавця. Погашення боргу за договором відбувалося шляхом списання грошових коштів щомісячно з вказаного рахунку. 28.05.2015 року відповідач припинила трудові відносини з підприємством, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 01.12.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 26590,19 грн. що складається з наступного: ●6773,50 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; ●10405,00 грн. - сума кредиту, що стягується достроково; ●3946,14 грн. - несплачені проценти за користування кредитом; ●1427,49 грн. - пеня за порушення термінів повернення тіла кредиту; ●231,00 грн. - пеня за порушення термінів сплати процентів; ●2500 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору; ●1307,06 грн. - інфляційні нарахуваня на суму простроченого боргу по кредиту. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.36). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.3 ст. 76 ЦПК України, судову повістку під росписку вручено Краснолиманській службі Єдиного замовника (а.с.44), але відповідач в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. ПАТ АБ "Експрес-Банк" має право на надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», на підставі ліцензії Національного банку України від 17.10.2011 року №89 (а.с.45). Судом встановлено, що між ПАТ АБ "Експрес-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №15544/31/к від 28.01.2014 року (а. с. 11-17). Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000,00 грн. (п.1.2. Договору) строком на 36 місяців, з 28.01.2014 року по 28.01.2017 року (п. 1.3. Договору), із сплатою 28 % річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний картковий рахунок, відкритий у кредитодавця до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38,0% річних (п.1.4 Договору). [PERSON] кредит в сумі 25000 грн. фактично отримала, що підтверджується меморіальними ордерами №№168,169 від 28.01.2014 року (а.с. 20-21). Відповідно до п. 2.5 Договору погашення кредиту позичальником здіснюється щомісячно шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок. (а.с. 11). На час отримання кредиту [PERSON] працювала машиністом крану ДП "Донецька залізниця", отримувала заробітну плату, яка зараховувалася на її поточний картковий рахунок №26202862070238.980, відкритий у кредитодавця. Погашення боргу за договором відбувалося шляхом списання грошових коштів щомісячно з вказаного рахунку, таким чином [PERSON] сплатила 7821,50 грн. в рахунок основного зобов"язання та 7046,49 грн. - процентів (а.с.25-27). 28.05.2015 року відповідач припинила трудові відносини з вказаним підприємством за угодою сторін (а.с.22), про що банк, в порушення п. 5.2.4. Договору не повідомила, з цього часу вона не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. Пунктом 6.4. вказаного Договору передбачений штраф в розмірі 10% від суми отриманого кредиту за порушення умов п. п. 5.2.3., 5.2.4., 5.2.5 Договору (а.с.12). У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 01.12.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 26590,19 грн., що відповідно до розрахунку, що його складено позивачем, складається з наступного: ●6773,50 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; ●10405,00 грн. - сума кредиту, що стягується достроково; ●3946,14 грн. - несплачені проценти за користування кредитом; ●1427,49 грн. - пеня за порушення термінів повернення тіла кредиту; ●231,00 грн. - пеня за порушення термінів сплати процентів; ●2500 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору; ●1307,06 грн. - інфляційні нарахуваня на суму простроченого боргу по кредиту. За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Пунктом 5.3.10 Договору передбачає, що банк має право достроково витребувати у позичальника кредит з нарахованими процентами наступного робочого дня після припинення трудових відносин з підприємством, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору або у разі, якщо фінансовий стан позичальника погіршився таким чином, що ставить під сумнів можливість належного виконання ним своїх зобов"язань по кредитному договору (а.с.12). Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконала. Отже, у банка виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 6773,50 грн., суми кредиту, що стягується достроково - 10405,00 грн., інфляційних нарахувань на суму простроченого боргу по кредиту в розмірі 1307,06 грн. Щодо стягнення пені в розмірі 1427,49 грн. за порушення термінів повернення тіла кредиту та в розмірі 231,00 грн. за порушення термінів сплати процентів, а також штрафу в розмірі 2500 грн. за порушення умов кредитного договору, суд зазначає наступне. Згідно із ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Красний Лиман Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому відповідач на підставі вказаного Закону має бути звільнена від сплати за Договором пені в розмірі 1427,49 грн. за порушення термінів повернення тіла кредиту та в розмірі 231,00 грн. за порушення термінів сплати процентів, а також штрафу в розмірі 2500 грн. за порушення умов кредитного договору. Таким чином позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. ПАТ АБ "Експрес-Банк" при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1218,00 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № 70 від 11.12.2015 року (а.с.3). Оскільки позов задоволено частково, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору в розмірі 1028 грн.

Outcome: partial