Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вище вказаним позовом до [PERSON], ПрАТ "УАСК АСКА" про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Зокрема у позові [PERSON] зазначив, що 15.09.2014 р. [PERSON], керуючі автомобілем «Mitsubisi Lanser» реєстраційний номер [NUMBER], порушила Правил дорожнього руху та здійснила наїзд на мотоцикліста [PERSON], який керував мотоциклом марки ММВ 3115, реєстраційний номер [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди йому як потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя. Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 15.09.2015 року [PERSON] було визнано винною за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено згідно санкції статті покарання. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 03.12.2015 р. вирок Голопристанського районного суду в частині доведеності вини [PERSON], кваліфікації її дій та покарання залишено без змін. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, йому було ампутовано ліву гомілку. Залишившись інвалідом, його життя кардинально змінилось, оскільки він не може нормально та повноцінно рухатись, є необхідність у придбанні протезу. Оскільки ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 03.12.2015 року було постановлено виділити в окреме провадження матеріали щодо стягнення на його користь вартості на протезування з [PERSON], тому первісно просив стягнути на його користь з [PERSON] витрати на індивідуальне протезування у розмірі 42 509,16 грн. В останнє судове засідання позивач, його представник позивача [PERSON] не з'явились. Проте представник позивача надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, а також просила стягнути витрати на індивідуальне протезування з ПрАТ «УАСК АСКА». Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що його довірителька після скоєння ДТП допомагала позивачу грошовими коштами на лікування у розмірі 16 000 грн. Не погоджуючись з позицією страхової компанії, яку висловив її представник у запереченні, вважає, що витрати на протезування повинна нести страхова компанія, оскільки [PERSON] своєчасно звернулася до відділення ПрАТ «УАСК АСКА» та повідомила про страховий випадок. Крім того, 18.08.2016 р. згідно акту прийому документів [PERSON] передала до відділення страхової компанії ухвалу апеляційного суду від 03.12.2015 р. та вирок Голопристанського районного суду від 15.09.2015 р. Просить відмовити у стягненні витрат на протезування з [PERSON] Представник відповідача ПрАТ "УАСК АСКА" у судове засідання не з'явився, проте надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 15.09.2014 року в м. Гола Пристань сталась дорожньо-транспортна пригода за участю "Мітсубісі" д.н. [NUMBER], яким керувала [PERSON], та мотоцикла марки "ММВ3 3115" д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Проте про вищенаведене ДПТ ПрАТ "УСКА АСКА" стало відомо лише коли надійшла позовна заява від [PERSON], а саме: 19.09.2016 року. Підпунктом 33.1.4 пунктом 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка. Згідно пункту 33-1.1 статті 33-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин ДТП, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї ДТП. Оскільки жодна із сторін не повідомила ПрАТ «УАСК АСКА» про настання страхової події, вважає, що ПрАТ «УАСК АСКА» не повинна відшкодовувати шкоду за вищезазначене ДТП, просить відмовити в задоволенні позову в частині позовних вимог, звернутих до ПрАТ «УАСК АСКА». Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Також, згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеного небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі, чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Пунктом 22.1 ст.22, ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди неправомірними діями [PERSON] були завдані тілесні ушкодження потерпілому [PERSON], який є позивачем по справі. Вина [PERSON] встановлена в ході розгляду кримінальної справи, вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 15.09.2015 року, [PERSON] визнано винною за ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання, передбачене санкцією статті. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 03.12.2015 року, вирок Голопристанського районного суду Херсонської області 15.09.2015 року в частині призначеного покарання [PERSON] залишено без змін, цивільний позов про стягнення вартості на протезування на користь [PERSON] виділено в окреме провадження. Висновком ЛКК № 177/4 від 04.02.2016 року про стан здоров'я [PERSON] встановлено, що за станом здоров'я він потребує індивідуального протезування лівої нижньої кінцівки. Згідно рахунку № 13П/15 від 10.07.2015 р., наданої ТОВ «ЦП «Інвалтруд», вартість протезу гомілки становить 42 509, 16 грн. Не погоджуючись з позицією представника страхової компанії, суд в свою чергу посилається на правову позицію, яка висловлена Судовою палатою Верховного Суду України у своїй постанові №3-165гс14 від 04.11.2014 р. про відсутність необхідності попереднього звернення до страховика для отримання відшкодування щодо застосування п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Системний аналіз положень цього Закону дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди. Також у своїй правовій позиції, висловленої у постанові від 16.09.2015 року у справі № 6-284цс15 Верховний Суд України щодо регресного відшкодування завданих збитків, зазначив, що оскільки факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності ( в нашому випадку до кримінальної відповідальності); тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача ПрАТ «УАСК АСКА» слідує стягнути на користь [PERSON] суми витрат на індивідуальне протезування у розмірі 42 509,16 грн. В порядку ст. 88 ЦПК України, з ПрАТ "УАСК АСКА" також підлягає стягненню судовий збір на користь держави. З огляду на вище наведене та

Outcome: approved