Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

27 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, квартири, №\~398-11 від 30.03.2000 року, дійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30 березня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , який діяв від свого імені та від імені [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу №\~398-Н двокімнатної квартири номер п`ять [ADDRESS] , яка належала продавцям на підставі свідоцтва про право приватної власності на житло, виданого відділом приватизації житла Великобагачанської селищної ради Полтавської області від 10 вересня 1993 року та зареєстрованого в Полтавському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу №\~6 за №\~1180 від 29.09.1993 року. Договір купівлі-продажу укладений на Полтавській Універсальній Аграрно-Промисловій біржі, право власності на квартиру зареєстроване Полтавським бюро технічних інвентаризацій. Нотаріально договір не посвідчувався. Позивач [PERSON] просить суд постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме двокімнатної квартири номер п`ять [ADDRESS] від 30.03.2000 року, зареєстрованого на підставі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" на Полтавській Універсальній Аграрно-Промисловій біржі, так як остання через протиріччя правових норм не має можливості розпоряджатися належним їй майном. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, просили позовні вимоги задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві (а.с. 46). Відповідач [PERSON] , до суду не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача (а.с. 37, 38, 39). Суд, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Судом встановлено, що позивач [PERSON] за договором купівлі-продажу №\~398-Н від 30 березня 2000 року, укладеним на Полтавській Універсальній Аграрно-Промисловій біржі, набула у власність двокімнатну квартиру номер п`ять [ADDRESS] адресою [ADDRESS] [ADDRESS] (а.с. 9), яка згідно технічного паспорта від 29.09.2019 року складається з коридора №\~1, санвузла №\~2, кухні №\~3, кімнати №\~4, кімнати №\~5, балкону (літ. І), житлова площа квартири 46,6 кв.м. (а.с. 13-14). Договір купівлі-продажу зареєстрований Полтавським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу №\~6 за №\~1180 (а.с. 10). Відповідно до рішення шостої сесії сьомого скликання Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 19 лютого 2016 року, вулиця Леніна в селищі [ADDRESS] Багачка перейменована на нову назву Каштанова (а.с. 17). Відповідно до вище вказаного договору купівлі-продажу [PERSON] , продавець, передала у власність [PERSON] , покупцеві, спірну квартиру, а остання сплатила їй обумовлену грошову суму вартості нерухомого майна. Така передача відбулась між сторонами і на даний час вони претензій один до одного не мають. Отже, суд приходить до висновку, що після укладення та реєстрації договору на товарній біржі сторони виконали усі умови договору. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. В той же час, суд встановив, сторони не посвідчували договір нотаріально, оскільки в його тексті вказано, що на момент укладення угоди даний договір зареєстрований на Полтавській Універсальній Аграрно-Промисловій біржі і подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Відповідно до вимог законодавства, яке діяло на час укладання спірної угоди, ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу", угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, а підлягали реєстрації в органах технічної інвентаризації. В даному випадку державна реєстрація спірного майна здійснена у 2000 році. Тому на підставі ст. 220 ЦК України суд вважає можливим визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. Судом встановлено, що позивач є добросовісним учасником цивільних правовідносин і повністю виконав угоду, оскільки продавцю було передано гроші за квартиру, позивач вступив у право володіння нерухомістю та у подальшому вчиняв спроби для нотаріального посвідчення договору, однак наразі посвідчити договір нотаріально можливість відсутня, оскільки право власності на будинок вже зареєстровано за позивачем у встановленому порядку на час укладення договору. Правовідносини між сторонами виникли до набрання Цивільним Кодексом України 2004 року чинності і не мають продовжуваного характеру, та відповідно до ст.\~12\~Закону України "Про власність", діючого на момент укладення договору купівлі-продажу, позивач, [PERSON] набула право власності на двокімнатну квартиру номер п`ять [ADDRESS] , за таких підстав заявлений позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved