Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що відповідачі мають сплатити на користь позивача 336 637 грн. 60 коп. боргу за кредитним договором № R53412348922B від 05 листопада 2012 року. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом ПАТ "ВТБ Банк " про захист прав споживачів, визнання кредитного договору не укладеним, мотивуючи заяву тим, що вона, як позичальник кредиту згідно умов кредитного договору № R53412348922B від 05 листопада 2012 року в сумі 250000 грн. не отримувала ні з каси ні з каси банку, ні на свій поточний рахунок. Іншого способу надання кредиту в національній валюті фізичній особі на території України не існує. Ухвалою суду, постановленною не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до вимог ст. 123 ЦПК України, вимоги за зустрічним позовом було об»єднано в одне провадження з первісним позовом. Представник позивача-відповідача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Строна відповідача [PERSON] зсилається, що кредитні кошти не отримувала, але це не правда, кошти вона отримала, це підтверджується випискою по рахунку та меморіальним чеком, які долучені до матеріалів справи. В меморіальному ордері вказано призначення платежу. Строки позовної давності по зверненню з позовом не пройшли, так-як п.9.7 договору визначено позовна давність в три роки на всі необхідні платежі. В задоволенні зустрічного позову просить відмовити в повному обсязі. Представник відповідача-позивача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі і пояснив суду, що його довіритель від позивача коштів не отримувала. Не були виконані умови про видачу коштів. Подані представником позивача докази є фальшованими. Зустрічний позов просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач-позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Натомість надала суду письмову заяву, згідно змісту якої просить у відповідності до ст. 267 ЦК України застосувати позовну давність до позовних вимог позивача про стягнення нейустойки (штрафу,пені) з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв та клопотань від нього не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача-відповідача та представника відповідача- позивача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених законом. 05 листопада 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір № R53412348922B. Відповідно до умов п. 3 кредитного договору, ПАТ «ВТБ Банк» надає відповідачу, [PERSON] кредит у сумі 250 000 грн. 00 коп., зі сплатою 25,0 відсотків річних, та кінцевим строком погашення заборгованості до 05 листопада 2017 року, а відповідач, [PERSON] повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Підписанням кредитного договору відповідач, [PERSON] підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» з якими він ознайомився та погодився. Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем, [PERSON] виконав, надавши [PERSON] кредит в сумі 250 000 грн. 00 коп. В порушення умов кредитного договору, а саме: п. 4.1 за користування кредитом [PERSON], відповідач у справі, сплачує відсотки у розмірі, зазначеному в п. 3.3 цього договору, або у розмірі який змінено відповідно до п.п. 3.3 та 5.2.7 цього договору. п. 4.2 відсотки за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 7 (сьомого) та в останній робочий день кожного місяця. Період за який сплачується відсотки з 8 (восьмого) числа попереднього місяця по 7 (сьоме) число поточного місяця. п. 4.6 повертати кредит, відсотки, у відповідності до графіку. Сума щомісячного платежу розраховується так, що протягом строку кредитування вказаного в п. 3.2 кредитного договору, сума кредиту відповідно до п. 3.1 кредитного договору та нараховані відсотки повертаються в повному обсязі. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, у разі прострочення зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, відповідач у справі, [PERSON] зобов'язується сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочення зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Враховуючи вищевикладене відповідач у справі, [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконав. В результаті порушення умов кредитного договору № R53412348922B від 05 листопада 2012 року, станом на 15 жовтня 2014 року, згідно розрахунку заборгованості по кредиту, складається з: заборгованості по кредиту, відсоткам, пені, 3 % річних та інфляційних витрат у сумі 336 637 грн. 60 коп.: ●Борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних 225 553,00 (двісті двадцять п'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн. 00 коп.: -Поточна заборгованість за кредитом 187 748,06 грн.; -Прострочена заборгованість за кредитом 33 575,34 грн.; -Інфляційні витрати 3 775,76 грн.; -3 відсотка річних 453,84 грн. ●Борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних 49 898,03 (сорок дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто вісім) грн. 03 коп.: -Поточна заборгованість за кредитом 1 058,80 грн.; -Прострочена заборгованість за кредитом 43 650,51 грн.; -Інфляційні витрати 4 636,74 грн.; -3 відсотка річних 551,97 грн. ●Пеня за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту 61 186,57 (шістдесят одна тисяча сто вісімдесят шість) грн. 57 коп. В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], 05 листопада 2012 року було укладено договір поруки № R53412348922B - П1. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зважаючи на невиконання відповідачами зобов'язань, стосовно повернення кредиту, банк вправі вимагати у відповідачів суму боргу в порядку позовного провадження, оскільки між сторонами існує цивільно-правовий спір. Отже, загальна сума заборгованості відповідачів становить 336 637 грн. 60 коп. До наданих стороною позича-відповідача доказів, зокрема кредитного договору № R53412348922В від 05.11.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], виписки по рахунку приватного клієнта № 1186-29-2015/0521 від 05.11.2012 року , згідно якої позивач перерахував відповідачу [PERSON] 250000 грн. кредитних коштів, суд відноситься, як до правдивих та таких, що відповідають фактичним обставинам справи, оцінені судом в сукупності, які узгоджуються між собою і тому визнавать надані стороною позивача докази фальшованими, як про це просить суд, сторона відповідача [PERSON], немає жодних підстав. Натомість стороною відповідача-позивача [PERSON] не надано суду належних і достовірних доказів в підтвердження своїх пояснень. Пояснення представника відповідача [PERSON], що [PERSON] ніяких коштів від позивача не отримувала, було оголошено в судовому засіданні тільки в кінці розгяду справи, вже через тривалий період після відкриття провадження по справі і здійснення судового розгляду, а до цього відповідачем [PERSON] 05 травня 2015 року до суду надсилась письмова заява , згідно змісту якої, вона просить суд, у відповідності до ст. 267 ЦК України застосувати позовну давність до позовних вимог позивача про стягнення нейустойки (штрафу,пені) з відповідача і нічого не говориться про неотримання грошових коштів від позивача. Даний факт є ще одним підтвердженням про отримання кредитних коштів відповідачем [PERSON] від позивача, і а така позиція направлена на покращення свого становища, так-як сторона відповідача [PERSON] розуміє, що в разі задоволення позову, з відповідача [PERSON] в солідарному порядку з іншим відповідачем по справі, буде стягуватись відповідна сума заборгованості за кредитним договором. Не підлягає задоволенню заява відповідача [PERSON] про застосування відповідно до ст. 267 ЦК України позовну давність до позовних вимог позивача про стягнення нейустойки (штрафу,пені) з відповідача з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України - позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно п.9.7 кредитного договору № R53412348922В від 05.11.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] - на підставі ст. 259 Цивільного Кодексу України, строк позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафів, передбачених цим Договором, встановлюється в 3(три) роки. Початок перебігу позовної давності визначається згідно з чини законодавством України. До суду позивач з даним позовом звернувся 27.01.2015 року, а як було встановлено в судовому засіданні грошові кредитні кошти від позивача відповідач [PERSON] отримала 05.11.2012 року, отже застосування відповідно до ст. 267 ЦК України позовну давність до позовних вимог позивача про стягнення нейустойки (штрафу,пені) з відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають, так-як не сплила позовна давність у три роки, як це зазначено п.9.7 вище зазначеногно договору, на час звернення позивача до суду. Аналізуючи в сукупності вище викладене, позов ПАТ "ВТБ Банк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. За наведених вище обставин, та враховуючи, що первісний позов ПАТ "ВТБ Банк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено в повному обсязі,зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «ВТБ БАНК» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору поруки не дійсним - задоволенню не підлягає. Також не підлягає задоволенню клопотання відповідача [PERSON] про винесення окремої ухвали судом відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України відносно дій головуючого, з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 211 ЦПК Ураїни - суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу. Під час розгляду справи судом не було виявлено порушення закону зі строни головуючого. Крім того вказана вище заява підписана відповідачем [PERSON] 09.11.2015 року, а це день останнього судового засідання, на якому, відповідач [PERSON] не була присутня і написала дану заяву до початку судового засідання, не знаючи наперед, що буде відбуваться в судовому засіданні. Судові витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір, а саме наступним чином. Стягнути з відповідачів в рівних долях сплачений та документально підтверджений стороною позивача-відповідача судовий збір в сумі 3366,38 грн. Також необхіно стягнути з відповідача-позивача [PERSON] на користь держави 487, 2 грн. судового збору, так-як при поданні зустрічної позовної заяви, яка була прийнята судом до спільного розгляду з первісним позовом, відповідачем - позивачем [PERSON], сплачена не була, а в задоволенні її зустрічного позову, судом відмовлено в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved