Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить зобов'язати [PERSON] не чинити їй та представнику КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" перешкод під час проведення інвентаризації квартири [ADDRESS]. Надати дозвіл на примусове проникнення до квартири [ADDRESS] [PERSON] та представнику КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" для проведення технічної інвентаризації і паспортизації вказаної квартири. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, [INFO] померла [PERSON], яка за життя склала заповіт від 24 лютого 2009 року, яким належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] заповідала їй - [PERSON] У строк встановлений ст. 1270 ЦК України вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Проте отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, оскільки у неї відсутні правоустановлюючі документи на квартиру [ADDRESS]. Для отримання дублікату свідоцтва про право власності на житло їй необхідно вчинити ряд дій, зокрема забезпечити доступ до квартири [ADDRESS] представникам КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" для проведення технічної інвентаризації та паспортизації вказаного нерухомого майна. Однак, позивач вказує, що відповідач без законних підстав вселилась до квартири [ADDRESS] та чинить їй перешкоди не надаючи доступу до квартири ні їй ні представникам КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації", що змушує її звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2010 року було встановлено факт постійного проживання [PERSON] однією сім'єю із спадкодавцем [PERSON] Разом з тим, оскільки [PERSON] склала заповіт на ім'я позивача, [PERSON] не може отримати спадщину як спадкоємець четвертої черги за законом, так як право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Після неодноразових спроб визнати у судовому порядку заповіт [PERSON] недійсним чи нікчемним, [PERSON] не дивлячись на відмову у задоволенні її позовних вимог, продовжує проживати у спірній квартирі, хоча не зареєстрована в ній і права на проживання не має. Враховуючи, що позивачу чиняться відповідачем перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], вона обмежена у доступі до неї. Для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй необхідно надати свідоцтва про право власності на квартиру, яке знаходиться у відповідача і яке остання добровільно не надає, у зв'язку із чим виникла необхідність в отриманні дублікату, для чого потрібно забезпечити доступ до квартири позивачу та представнику КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації". Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях. Підтвердив, що відповідач дійсно проживає у квартирі [ADDRESS], оскільки іншого житла не має. Не заперечував, що [PERSON] відмовляється впускати до квартири позивача та представників КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" оскільки [PERSON] під час потрапляння до квартири вчиняє сварки, після чого відповідач себе погано почуває. Пояснив, що [PERSON] здійснювала за життя [PERSON] догляд за нею, а тому має право на спадкування належного їй нерухомого майна, яке складається із квартирі [ADDRESS]. Вказує, що посилання позивача на заповіт є безпідставними, оскільки виходячи з висновку судово-медичної експертизи за №98 від 05.04.2011 року, в лютому 2009 року [PERSON] не могла читати будь-який текст, в тому числі текст заповіту від 24.02.2009 року, не могла ходити і не змогла б дістатися до нотаріальної контори. Крім того, Дніпровським районним судом м. Києва вже розглядалася цивільна справа за позовом [PERSON] про усунення перешкод шляхом надання їй вільного доступу до успадкованого майна та рішенням суду від 19.09.2016 року їй було відмовлено. Надання дозволу на примусове проникнення до житлової квартири саме фізичній особі, діючим законодавством не передбачено. Таке право, на думку представника відповідача, мають лише правоохоронні органи, Державна виконавча служба та інші органи і тільки у встановленому Законом порядку. Також повідомив, що на даний час Дніпровським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за заявою [PERSON] щодо заволодіння [PERSON] шахрайським шляхом належного відповідачу майна. Враховуючи дані обставини [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Представник третьої особи - Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" у судове засіданні не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 12.05.2016 року №14635 квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією 02 червня 1993 року (а.с. 32). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 10). За життя [PERSON] склала заповіт зареєстрований 24 лютого 2009 року Десятою Київською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 2-143, яким заповідала належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] - позивачу у справі (а.с. 11,12). Десятою Київською Державною нотаріальною конторою 03.02.2010 року заведено спадкову справу щодо майна померлої [INFO] [PERSON] У встановлений ст. 1270 ЦК України строк позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини за заповітом після смерті померлої [PERSON] (а.с. 13). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2010 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. Встановлено факт постійного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю [PERSON] з померлою [PERSON] з січня 2004 року по день її смерті [INFO]. Факт встановлено для набуття [PERSON] права на спадкування за законом у четверту чергу після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 18-19). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2013 року у справі №2-156/2011, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 липня 2013 року, відмовлено у позові [PERSON] до [PERSON], третя особа Головне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійсним (а.с. 20-21, 22-23). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2014 року у справі №755/17957/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 липня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2014 року, відмовлено у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON], треті особи: Десята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у місті Києві про визнання заповіту нікчемним (а.с. 24-26, 27-28, 29). Свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] не видавалось. За даними довідки Центру комунального сервісу від 03.04.2016 року №2955 [PERSON] в квартирі [ADDRESS] до дня смерті була зареєстрована одна (а.с. 14). На даний час зареєстрованих у встановленому законом порядку осіб у квартирі [ADDRESS] - не має. 25 березня 2016 року Десятою Київською державною нотаріальною конторою направлено запити до відділу приватизації Дніпровської РДА та Київського міського БТІ з проханням надати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], яка належала померлій [PERSON] та повідомити про реєстрацію права власності вказаної квартири (а.с. 30, 31). 12 квітня 2016 року між КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" та [PERSON] укладено договір-замовлення №14635 (КВ-2016) про надання послуг з виготовлення довідки про наявність зареєстрованого права власності на об'єкт нерухомого майна, а також договір-замовлення №14634 (КВ-2016) про надання послуг з технічної інвентаризації і паспортизації об'єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]. Того ж дня, 12 квітня 2016 року [PERSON] оплатила замовлені послуги (а.с. 33-36). Як убачається із листа Київського міського бюро технічної інвентаризації від 11.05.2016 року №5985, згідно договору замовлення №14634 за адресою: [ADDRESS], 14 квітня 2016 року був здійснений вихід для обстеження квартири. Однак потрапити до квартири не виявилось можливим, оскільки невстановлені особи, які знаходились в квартирі не допустили замовника та виконавця для обстеження об'єкту. Договір був припинений на підставі п. 7.1 Договору-замовлення (а.с. 37). Відповідно до листа Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві від 05 травня 2016 року, за фактом можливих протиправних дій відносно [PERSON], які мали місце 14.04.2016 року працівниками Дніпровського управління поліції проводилась перевірка, за результатами якої ознак кримінального правопорушення не виявлено. (а.с. 38). Під час судового розгляду представник відповідача підтвердив, що 14.04.2016 року на момент відвідування квартири позивачем та представником БТІ, [PERSON] знаходилась в квартирі і двері не відчиняла. Судом також встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року відмовлено у позові [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні спадковим майном. Відмовлено у зустрічному позові [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування, визнання спадкоємцем четвертої черги (а.с. 40-42). Рішення суду мотивовано тим, що обрання [PERSON] такого способу захисту, як заявлення вимог про усунення перешкод у користуванні спадковим майном шляхом надання вільного доступу до квартири та виселення з квартири [PERSON] та членів її сім'ї, є передчасним, враховуючи те, що лише власник набуває права вимогами усунення перешкод у здійсненні його права власності. В той же час, стороною позивача безпосередньо не було надано будь-яких доказів в підтвердження чинення з боку [PERSON] перешкод у доступі до спірної квартири, користуванні нею, будь-яких відомостей про звернення [PERSON] з вимогою про надання доступу до квартири до [PERSON] надано не було. Як убачається із листів представника [PERSON] - [PERSON] від 22 листопада 2016 року та від 06 березня 2017 року, адресованих [PERSON] позивач просила повідомити відповідача про день та час для надання можливості техніку БТІ проведення інвентаризації квартири [ADDRESS] (а.с. 43, 44). Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив, що означені листи відповідач отримала. Однак пояснив, що без рішення суду [PERSON] відмовляється надавати дозвіл на відвідування спірної квартири позивачем або третіми особами. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено поняття належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. За правилами ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України бставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оскільки представник відповідача не заперечує обставину того, що [PERSON] відмовляється добровільно надавати доступ до квартири [ADDRESS] [PERSON] та представникам КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" для проведення інвентаризації та паспортизації квартири, обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання у суду не має, дані твердження узгоджуються із дослідженими в сукупності письмовими доказами, суд приходить до висновку про доведеність обставин того, що відповідачем чиняться позивачу перешкоди у доступі до квартири [ADDRESS]. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа, права якої порушено, не визнано або оспорено має право на захист такого права. Статтею 16 ЦК України визначено способи цивільних прав та інтересів судом. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. За положеннями ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. З 2009 року право позивача на оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі посвідченого Десятою Київською державною нотаріальною конторою заповіту за № 2-143 не визнається та оспорюється відповідачем. Оскільки, [PERSON] для оформлення права власності на квартиру на підставі посвідченого Десятою Київською державною нотаріальною конторою заповіту за № 2-143 необхідно надати правовстановлюючі документи на квартиру, для чого виникла необхідність в отримані дубліката свідоцтва про право власності на житло, яке в свою чергу можливо отримати після проведення технічної інвентаризації та паспортизації вказаної квартири, суд вважає вимоги позивача про зобов'язання відповідача не чинити їй перешкод під час проведення інвентаризації квартири [ADDRESS] та представнику КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації", а також надання дозволу на примусове проникнення до вказаної квартири для проведення означених дій, такими, що грунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1280,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved