Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментівта стягнення додаткових витрат на утримання дітей, посилаючись на те, що згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 19.02.2013 року стягнено аліменти в її користь з відповідача в сумі 1 000 грн. щомісячно на утримання дітей - дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], починаючи з 01.03.2013 року і до досягнення ними повноліття. Вказує, що присудженні аліменти в розмірі 1 000 грн. не достатні для утримання двох дітей. Просить збільшити розмір аліментів до 2 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Окрім цього, просить стягнути з відповідача половину здійснених нею додаткових витрат на дітей в розмірі 51 272,63 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримала та зазначила, що з часу присудження аліментів витрати на утримання дітей значно зросли. 1 000 грн. на даний час занадто мала сума, щоб покрити витрати на утримання дітей. Вказала, що з метою розвитку здібностей дітей вони займаються в гуртках, що тягне за собою додаткові витрати. Просила позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що від подружнього життя сторони мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. Згідно із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19.02.2013р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та з відповідача стягуються аліменти в користь [PERSON] в сумі 1 000 грн. щомісячно на утримання дітей - дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], починаючи з 01.03.2013 року і до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно із ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено чи збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). При розгляді позову про збільшення розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, який не подав доказів перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних осіб та вважає, що розмір аліментів доцільно збільшити. Статтею 185 СК України передбачено, що, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В судовому засіданні встановлено, [PERSON] займається в Американській Англійській школі і приймала участь у програмі літнього інтенсиву з вивчення англійської мови, який проходив з 06.08.2016 року по 17.08.2016 року, 10.07.2017 року по 21.07.2017 року, 05.08.2017 року по 16 серпня 2017 року на базі готелю "Едельвейс" (с. Сіль, Закарпатська область). Вартість програми 9 750 грн., 11 050 грн., 11 050 грн., що підтверджується довідками №03/18 від 12.03.2018 року та чеками про оплату. [PERSON] здійснено передоплату за табір-інтенсив з вивчення англійської мови 3-й заїзд влітку 2018 року на суму 13 827, 50 грн., що підтверджується чеком від 20 03 2018 року. [PERSON] навчається у технічній студії "Винахідник". Вартість абонементу на 4 заняття становить 540.00 грн., що підтверджується довідкою від 27.02.2018 року та квитанцією про оплату від 11.03.2018 року. [PERSON] здійснено оплату по ранньому бронюванню за літній табір "Карпатські винахідники" для [PERSON], перебування 16.07.2018 року - 22.07.2018 року, сума оплати 5 950,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 11.03.2018 року. [PERSON] було придбано [PERSON] велосипед вартістю 5 778,96 грн. що підтверджується чеком від 15 03 2018 року Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів . Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 28 973, 23 грн. додаткових витрат на дітей. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат, сплачених за відпочинок в Єгипті у період з 09.06.2016 року по 20.06.2016 року та з 04.04.2017 року по 17.04.2017 року, суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, оскільки такі витрати не підтверджені належними доказами. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави суд стягує судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial