Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

В вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить зняти арешт з приміщення під літ. «А» - їдальні, що розташована по [ADDRESS], які належать на праві власності відповідачу сільськогосподарському виробничому кооперативу "Дружба" (надалі - СВК «Дружба»), накладений на підставі ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.08.2010 року і яке знаходиться в його користуванні з 2008 року на підставі договорів позички нежитлового приміщення. Відповідачі СВК «Дружба» та ВДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про визнання позовних вимог [PERSON] та слухання справи за відсутністю їх представників. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, суду пояснили, що з серпня 2008 року в його користуванні на підставі договорів позички нежитлового приміщення від 01.08.2008 року, 01.10.2010 року знаходиться приміщення їдальні, розташоване по [ADDRESS] та яке належить СВК «Дружба». 09.09.2008 року [PERSON] оплатив заборгованість СВК «Дружба» в розмірі 30000,00 грн перед НАК «Украгролізінг» в виконавчій службі Роздільнянського району Одеської області. Повернути борг підприємство йому не має змоги, так як фактично не здійснює господарську діяльність. Однак він має намір викупити приміщення їдальні або оформити його в довгострокову оренду з правом викупу. З метою укладення вказаних договорів він за власні кошти виготовив на приміщення їдальні правовстановлюючі документи, технічний паспорт на ім"я власника. Вказані договори підлягають нотаріальному посвідченню, а тому з метою їх оформлення вони та СВК "Дружба" звернулись до приватного нотаріуса Фішера Б.І. Однак їм було відмовлено у вчинені правочину, так як ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.08.2010 року №2-724 було накладено арешт на зазначене майно, яка була реалізована ВДВС Роздільнянського МРУЮ Одеської області. Однак вважає, що вказаний арешт було помилково накладено на приміщення їдальні, так як із змісту ухвали суду встановлено, що їдальня СВК "Дружба" не входить до переліку майна, на яке накладався арешт ухвалою суду від 18.08.2010 року в порядку забезпечення позову при розгляді цивільної справи №2-724/2010. Тому за захистом своїх прав він вимушений звернутись до суду, так як незаконно накладений арешт на приміщення їдальні СВК "Дружба", яке знаходиться в його користуванні, перешкоджає в його використанні та обмежує його права користувача вказаного приміщення. Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що СВК «Дружба» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 08.09.2010 року належить їдальня під літ. «А», прибудова під літ «а», цистерна «І», загальною площею 144,80 кв.м., розташована по [ADDRESS], зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.09.2010 року.(а.с.2,5) Вартість зазначеного майна складає 9400 грн. Відповідно до ст.827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов"язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Частиною третьою ст.. 828 ЦК України визначено, що договір позички будівлі, іншої капітальної споруди укладається у формі, яка визначена відповідно до ст. 793 ЦК України, тобто в письмовій формі, а строком дії договору на три роки і більше такий договір підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно договорів позички нежитлового приміщення від 01.08.2008 року, 01.10.2010 року, укладених в простій письмовій формі між СВК "Дружба" та [PERSON] , в користування [PERSON] передана вищевказана їдальня, розташована за адресою по [ADDRESS]. Факт передачі підтверджується актом прийома-передачі нерухомого майна від 01.08.2008 року, договори укладалися терміном дії по 2 роки. Згідно довідки СВК «Дружба», виданої позивачу 15.09.2008 року, [PERSON] 09.09.2008 року погасив через виконавчу службу Роздільнянського району кредиторську заборгованість СВК «Дружба» перед НАК «Украгролізінг» в розмірі 30000,00 грн, що підтверджується квитанцією серії АА №668385 від 09.09.2008 року. (а.с.13,14) Також з довідки СВК «Дружба» судом встановлено, що [PERSON] отримав можливість в якості відшкодування боргу використовувати приміщення їдальні, яка перебуває на балансі СВК «Дружба» та розташована по [ADDRESS]. З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №101347736 від 24.06.2010 року судом встановлено, що на приміщення їдальні СВК "Дружба" було накладено арешт 07.07.2010 року .(а.с.6) З матеріалів справи судом встановлено, що ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.08.2010 року судом при розгляді цивільної справи №2-724/2010 за позовом [PERSON] до СВК «Дружба» про виділення та стягнення майнового паю, за клопотанням [PERSON] було накладено арешт на транспортні засоби та на нерухоме майно СВК "Дружба", а саме : зерновбиральний комбайн СК-5 «Нива»; причепи 2 ПТС-4-485 - 2 шт.; сіялку зернову СУПН-8; каток ЗККМ; плуг ПЛН - 4-35; стогометатель ПФ - 0,5-1; картофельокопатель; трактор ДТ-75; сіялку СЗ -3,6; автомобіль ЗІЛ д/з 2591 ОДС; комбайн «Нива» СК-5; ємкість 10 м3; приміщення для вигрузки худоби; приміщення тисячника; талька. В даній ухвалі серед переліченого майна, на яке судом накладено арешт, приміщення їдальні СВК "Дружба" відсутнє. Між тим, дана ухвала була звернута до виконання через відділ ДВС Роздільнянського МРУЮ Одеської області і в ході її виконання було внесено відомості до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про накладення арешту і на інше майно боржника СВК "Дружба", в тому числі і на приміщення їдальні, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №101347736 від 24.06.2015 року.(а.с.6-8) Дані обставини підтверджуються витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №28701888 від 01.10.2010 року, згідно якого ухвалою суду від 18.08.2010 року накладено арешт тільки на майно, перелічене в ухвалі суду. Таким чином запис про внесення обтяження в Реєстр заборон відчуження на приміщення їдальні по [ADDRESS], належного СВК "Дружба" вчинений безпідставно і помилково. Інших виконавчих проваджень на виконанні в ВДВС Роздільнянського МРУЮ Одеської області стосовно СВК «Дружба» не перебуває. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч.5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження" визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками, але володіють ним на законних підставах. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині зняття арешту обґрунтовані та підлягають задоволенню, позивач довів в суді, що він хоч і не є власником спірного майна, але володіє ним на законних підставах, про що надав суду відповідні документи і порушене його право підлягає захисту шляхом зняття арешту з приміщення їдальні по [ADDRESS] за рішенням суду, яке є підставою для державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна зазначеного в рішенні. Судовий збір по справі сплачено позивачем при зверненні до суду в повному обсязі. На підставі ст.ст. 827, 832, 833 ЦК України, ч. 1,2,3 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження",

Outcome: approved