Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 28 515 грн. 32 коп., вартість надання правової допомоги в розмірі 2 000 грн., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 952 грн.; також просить покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Посилається на те, що постановою Оболонського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2011 року відповідач був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12 вересня 2011 року о 13 год. 55 хв. по вул. Тимошенка, 14 в м.Києві. Внаслідок даної пригоди автомобіль марки „Нісан", державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], отримав механічні ушкодження. На дату споєння ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і зазначена шкода відповідачем особисто відшкодована не була. Позивач за заявою [PERSON], яка мала поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з терміном дії від 11 серпня 2011 року по 10 серпня 2012 року, виплатив 14 грудня 2011 року їй страхове відшкодування і звернувся до відповідача із вимогою про відшкодування зазначених коштів. Відповідач не задовольнив законні вимоги позивача. В судове засідання представник позивача не з"явився, але направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить зне заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заперечень на позов суду не надіслав. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. 12 вересня 2011 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки „Форд", д. Н. [NUMBER], не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобілі марки „Тойота", д.н. [NUMBER], „ЗАЗ", д.н.[NUMBER], „Шкода", д.н. [NUMBER], „КІА", д.н. [NUMBER], „Хонда", д.н. [NUMBER], „Нісан", д.н. [NUMBER], „ВАЗ", д.н.[NUMBER] та будівлю ринку. В результаті ДТП вказані автомобілі та будівля ринку зазнали пошкоджень. Постановою Оболонського районного суду м.Києва № 3-8282/11 від 21 жовтня 2011 року відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. В результаті даної пригоди був пошкоджений автомобіль марки „Нісан", державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], яка мала поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/6478695 з терміном дії від 11 серпня 2011 року по 10 серпня 2012 року. 04 листопада 2011 року потерпіла [PERSON] звернулася до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу, в зв"язку з тим, що відповідач [PERSON], який був визнаний винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, не мав договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до Звіту № 716 від 04 листопада 2011 року, складеного ТОВ „Експерт-Сервіс", вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля „Nissan Micra 1.2і”, д.н. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 34 218 грн. 38 коп. 14 грудня 2011 року позивачем за заявою [PERSON] було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 28 515 грн. 32 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 5609 від 14 грудня 2011 року, наказом № 3380 від 14 грудня 2011 року, довідкою № 1 від 05 грудня 2011 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Позивач з метою досудового врегулювання даного спору звернувся до відповідача із листом про виплату страхового відшкодування в порядку регресу ( лист № 4266/3-2-05 від 22 лютого 2012 року). Відповідно до цього листа відповідач повинен був до 17 березня 2012 року добровільно відшкодувати суму заподіяних збитків, виплачених [PERSON] В зазначені строки відповідач не задовольнив вимоги позивача. Позивач просить стягнути із відповідача витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 952 грн., які підтверджує копією акту виконаних робіт за Дорученням МТСБУ № 15231 від 16 вересня 2011 року; копією рахунку від 07 листопада 2011 року про вартість послуг аварійного комісара; копією платіжного доручення № 5885 від 27 грудня 2011 року про перерахування ФОП [PERSON], який має посвідчення аварійного комісара № 1211 від 07 березня 2008 року, кошти в розмірі 952 грн. за послуги аварійного комісара. Крім того, позивачем було понесено витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн., що підтверджується копією контракту про надання правової допомоги № 77 від 04 жовтня 2012 року, укладеного між позивачем та ФОП [PERSON]; копією додаткової угоди № 49 від 15 листопада 2011 року; копією платіжного доручення № 4352 від 04 грудня 2013 року про перерахування ФОП [PERSON] 50 % передплати за надання правової допомоги у розмірі 1 000 грн. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, відшкодовується на загальних підставах, а саме : шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, страхова компанія відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із положенням ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Стосовно стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000 гривень, слід зазначити наступне. В силу ст. ст. 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат, та відповідно до ч. 1 ст. 88 цього Кодексу, присуджуються стороні, яка їх понесла та на користь якої ухвалено рішення, з другої сторони в разі документального підтвердження цих витрат. В матеріалах справи маються докази оплати витрат на правову допомогу в розмірі 1000 гривень. Документального підтвердження здійснених витрат ще на суму 1000 гривень в матеріалах справи немає. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1000 гривень. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved