Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Хлібодар», в якому просить визнати припиненою внаслідок спливу строку, на який він був укладений, дію договору оренди землі, укладеного 14 грудня 2006 року між [PERSON] та відповідачем, зареєстрованого у Знам'янському міськрайвідділі КРФ ДП ЦДЗК у Державному реєстрі земель записом №214 від 02 листопада 2007 року, земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], сільськогосподарського призначення, загальною площею 3,0355 га у межах згідно з планом, розташованої на території Суботцівскьої сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області та повернути їй вказану земельну ділянку. Вимоги обгрунтувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] За життя, а саме 14 грудня 2006 року [PERSON] уклала з ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» договір оренди землі, за яким передала в оренду належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20 травня 2002 року земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, загальною площею 3,0355га, кадастровий номер [NUMBER]. Вказаний договір був зареєстрований у Знам'янському міськрайвідділі КРФ ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02 листопада 2007 року за № 214. В п.5 даного договору сторони визначили, що земельна ділянка передається в оренду строком на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар, у випадку відсутності письмового повідомлення орендодавця про намір не поновлювати договір на новий строк, повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. В такому випадку договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самимх умовах. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, він вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах. Письмове заперечення здійснюється листом - повідомленням. В п.25 Договору «Обов'язки орендодавця» сторони обумовили обов'язок орендодавця, у випадку, якщо він не має наміру продовжувати договір на новий строк, за рік до закінчення дії договору повідомити орендаря про намір не поновлювати договір на новий строк. Пунктом 31 зазначеного договору сторони передбачили припинення дії договору у разі закінчення строку, на який його було укладено. Після смерті [PERSON] її спадщину, зокрема вказану вище земельну ділянку, успадкували вона та її брат [PERSON] кожен по ? частці. Однак, [INFO] помер [PERSON], а його спадщину, в тому числі і ? частину земельної ділянки з кадастровим [NUMBER], яку він у свою чергу успадкував після смерті матері, успадкувала також вона. 09 жовтня 2017 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка складається з 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 3,0355 га у межах згідно з планом, що розташована на території Суботцівської сільської ради. 07 грудня 2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], яка складається з іншої ? частини земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 3,0355 га у межах згідно з планом, що розташована на території Суботцівської сільської ради, яку останній успадкував після смерті матері [PERSON] Таким чином їй на праві власності вцілому належить земельна ділянка площею 3,0355 га у межах згідно з планом, що розташована на території Суботцівської сільської ради, кадастровий [NUMBER], про що відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Приймаючи на себе обов'язки за договором оренди землі, укладеним 04 грудня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Хлібодар», як правонаступник орендодавця, вона вчасно, за рік як письмово так і в усній формі попередила орендаря про відсутність наміру продовжувати договір на новий строк, тобто сумлінно виконала обов'язок покладений на неї п. 5, 25 договору оренди землі. Отримавши від ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» листа-повідомлення про продовження строку дії договору оренди з проектом додаткової угоди, надала однозначну відповідь про відсутність наміру продовжувати дію договору на новий строк. Таким чином, договір оренди землі від 14 грудня 2006 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Хлібодар»» припинив свою дію внаслідок спливу строку, на який він був укладений. Однак земельна ділянка їй до цього часу відповідачем не повернута, всі листи та вимоги про повернення земельної ділянки ігноруються. За таких обставин вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Додали, що здавати спірну земельну ділянку в оренду позивач не буде. Ще в листопаді 2016 року позивач разом з братом [PERSON] подавали до ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» повідомлення про намір не продовжувати договір оренди землі від 14 грудня 2006 року на новий строк. Вказане повідомлення орендар отримав поштовим повідомленням 01 грудня 2016 року. До того ж, про те, що ТОВ «Агрофірма Хлібодар» знала про рішення позивача не продовжувати договір оренди землі свідчить їх лист від 02 жовтня 2017 року з додатковою угодою, оскільки як вбачається зі змісту цього листа, відповідачу відомо що попередній орендодавець помер, а також те, хто є її спадкоємцями. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. У судовому засіданні, що відбулося за часом раніше, позовні вимоги не визнав, надав відзив на позов, в якому вказав, що до закінчення строку дії договору позивачу був надісланий лист - повідомлення про намір орендаря скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі на новий строк з проектом додаткової угоди. Жодної відповіді від останньої на вказаний лист-повідомлення з проектом додаткової угоди відповідач не отримував. Після закінчення строку дії договору оренди землі ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» продовжує користуваатися спірною земельною ділянкою. Таким чином, станом на 02 грудня 2017 року дію договору оренди землі укладеного 14 грудня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» в порядку вимог ч.6 ст.33 «Про оренду землі», ст.764 ЦК Ураїни, п.5 Договору автоматично поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були в ньому передбачені. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 грудня 2006 року між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» як орендарем укладено договір оренди землі - земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області та належала орендодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]від 20 травня 2002 року. Вказаний договір зареєстрований у Знам'янському міськрайвідділі КРФ ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02 листопада 2007 року за № 214 (а.с. 12-13). Пунктом 5 даного договору сторони визначили, що земельна ділянка передається в оренду строком на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар, у випадку відсутності письмового повідомлення орендодавця про намір не поновлювати договір на новий строк, повинен, не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. В такому випадку договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самимх умовах. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, він вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах. Письмове заперечення здійснюється листом - повідомленням. У п.25 Договору «Обов'язки орендодавця» сторони обумовили зобов'язання орендодавця, у випадку, якщо він не має наміру продовжувати договір на новий строк, за рік до закінчення дії договор,у повідомити орендаря про намір не поновлювати договір на новий строк. Пунктом 31 зазначеного договору сторони передбачили припинення дії договору у разі закінчення строку, на який його було укладено. У п. 37 договору вказано, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. За вказаним договором оренди землі, земельна ділянка була передана ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» згідно з актом прийома - передачі земельної ділянки в оренду від 06 листопада 2007 року (а.с. 14). У судовому засіданні з'ясовано, що [INFO] [PERSON] померла (а.с.5). Свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 жовтня 2017 року зареєстроване в реєстрі за №1148 засвідчує те, що спадщину після смерті [PERSON], яка складається з земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 3,0355 га у межах згідно з планом, що розташована на території Суботцівської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження голови Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26 квітня 2002 року, №154-р, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 20 травня 2002 року Знам'янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1452, успадкували дочка померлої [PERSON] та син [PERSON] При цьому свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки видано на ім'я [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу ? частку земельної ділянки після смерті [PERSON] не видавалося (а.с. 6). У судовому засіданні також з'ясовано, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.8). Після смерті останнього, його сестрі [PERSON] 07 грудня 2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за №1002 на спадкове майно, яке складається з ? частки земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 3,0355 га у межах згідно з планом, що розташована на території Суботцівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 20 травня 2005 року Знам'янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, на підставі розпорядження голови Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26 квітня 2002 року №154-р, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1452 - матері [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємцем якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 9). Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності свідчать про те, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером [NUMBER], площею 3,0355 га в межах згідно з планом з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суботцівської сільської ради. При цьому ? частку вказаної земельної ділянки остання набула у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 09 жовтня 2017 року, серія та номер 1148, а іншу ? частку вказаної земельної ділянки - на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 07 грудня 2017 року, серія та номер 1002. Разом з цим, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (за життя останнього), директору ТОВ «Агрофірма Хлібодар» Згривцю Р.Ф. було надіслано повідомлення про намір не продовжувати відповідний договір оренди землі на новий строк, за змістом якого вони повідомили, що [INFO] померла [PERSON], з якою агрофірмою укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER]. Вони є спадкоємцями [PERSON], успадковують вказану вище земельну ділянку, при цьому наміру продовжувати договір оренди землі від 14 грудня 2006 року не мають (а.с. 38). Як свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового віправлення, вказане повідомлення отримане ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» 01 грудня 2016 року, за довіренісю [PERSON] (а.с. 15). Генеральним директором ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» у свою чергу за вих. №2/102 від 02 жовтня 2017 року [PERSON] та [PERSON] з посиланням на п. 34 договору оренди, ст.1218 Цивільного кодексу, адресовано лист - повідомлення про поновлення договору оренди землі на новий строк з проектом додаткової угоди. У вказаному листі також зазначалося, що повідомлення за рік до закінчення строку дії договору товариство від останніх як спадкоємців померлої [PERSON] не отримувало, що в свою чергу є підставою для поновлення договору оренди на новий сток. До вказаного листа-повідомлення додано проект відповідної додаткової угоди (а.с. 78-80). Після зазначеного, у газеті «Народне слово» від 12 жовтня 2017 року №41, було опубліковане повідомлення [PERSON] адресоване генеральному директору ТОВ «Агрофірма «Хлібодар», в якому вона у відповідь на лист-повідомлення від 02 жовтня 2017 року вказала, що заперечує щодо повнолення договору оренди землі від 14 грудня 2006 року укладеного строком на 10 років, оскільки має намір землю обробляти особисто. Одночасно вимагала повернути їй орендовану земельну ділянку 03 листопада 2017 року про що скласти акт приймання - передачі землі (а.с.39). Також лист - повідомлення про заперечення щодо поновлення договору оренди землі [PERSON] направляла на адресу ТОВ «Агрофірма Хлібодар» і поштовим зв'язком (в тому чисді і за зареєстрованим у встановленому порядку місцем знаходження відповідача), про що свідчать поштові конверти зі штампами Укрпошти 27 та 28 жовтня 2017 року (а.с. 16,17,18). У вказаному листі [PERSON] звертала увагу на те, що на виконання п.25 договору оренди в листопаді 2016 року на адресу ТОВ «Агрофірма Хлібодар» направляла листа-повідомлення про намір не продовжувати договір на новий срок. Вимагала у строк до 03 листопада 2017 року повернути їй орендовану земельну ділянку і скласти акт прийому-пердачі (а.с.19). При цьому, акт складений 03 листопада 2017 року свідчить проте, що [PERSON] з метою складання акту прийому - передачі землі прийшла до офісу ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» для зустрічі з директором Згривцем Р.Ф., проте співробітниками агрофірми їй було відмовелено у зустрічі зі Згривцем Р.Ф. (а.с. 20). Предметом даного спору є правовідносини щодо оренди землі. Відповідно до частини 1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відтак договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності. Зобов'язання орендодавця і орендаря земельної ділянки виникають на підставі укладеного договору оренди землі. Згідно з ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст.18 Закону України «Про оренду землі», в редакції на час виникнення відповідних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст.125 ЗК України, що діяла на момент укладення договору, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до ч.2 ст.126 ЗК право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16, строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Підписавши спірний договір оренди, сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов в тому числі визначили, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, а також щодо порядку передачі земельної ділянки. Згідно зі ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Положеннями ст. 770 ЦК України передбачено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею. Зібрані у справі докази вказують на те, що кінцевий строк дії спірного договору оренди землі - 02 листопада 2017 року. Позивач, у порядку спадкування до якої, перейшло право власності на орендовану земельну ділянку, в листопаді 2016 року, тобто за рік до закінчення строку дії договору, відповідно до п.25 договору, направила орендарю повідомлення про відсутність у неї наміру продовжувати договір оренди землі на новий строк. Вказане повідомлення відповідач отримав 01 грудня 2016 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, а також його лист адресований позивачу про поновлення договору від 02 жовтня 2017 року з додатковою угодою, в якому останній посилається на відомості повідомлені позивачем у вказаному листі, а саме щодо смерті орендаря, прийняття спадщини її спадкоємцями. Отримавши листа-повідомлення від 02.10.2017 про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди, позивач повідомила відповідача за юридичною адресою, а також шляхом розміщення оголошення в газеті, про відсутність у неї наміру продовжувати договір оренди землі. Порядок поновлення договору оренди землі та зобов'язання учасників такого договору щодо здійснення певних дій задля продовження або припинення дії договору визначений на законодавчому рівні та не допускає автоматичного його поновлення. Цивільний кодекс України визначає два випадки пролонгації договору найму (оренди): ч. 1 ст. 764 ЦК України і ч. 1 ст. 777 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 777 цього Кодексу наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Стаття 764 цього Кодексу передбачає такий правовий механізм, як поновлення договору найму, який зводиться до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. Аналогічні підстави поновлення договорів оренди землі передбачено ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка конкретизує порядок такої пролонгації та можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Зокрема,ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у ч. 1 регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а в ч. 6 - підстави поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди. За положеннями частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Наведене свідчить, що рішення про поновлення договору оренди або відмову в поновленні договору оренди в місячний термін орендодавець робить на підставі розгляду надісланого орендарем листа - повідомлення про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди. Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1282 цс 16, у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2027цс15, у постанові від 23 березня 2016 року у справі 6-146 цс 16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Наведені норми права свідчать про те, що частина 6 ст. 33 Закону не існує автономно та застосовується виключно у взаємозв'язку з іншими частинами цієї статті. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, свободи договору, враховуючи відсутність волевиявлення власника земельної ділянки на поновлення строку договору оренди земельної ділянки, про що орендодавець повідомив орендаря відповідно до умов договору та вимог закону, суд вважає, що договір оренди землі укладений 14 грудня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Хлібодар», зареєстрований у Знам'янському міськрайвідділі КРФ ДП ЦДЗК 02 листопада 2007 року за № 214, предметом якого є земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], припинив свою дію, у зв'язку з закінчення строку, на який його було укладено, внаслідок чого земельна ділянка повинна бути повернута власнику. Вказаний договір не є автоматично поновленим. Водночас, матеріалами справи не встановлено обставин надання позивачем земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], яка орендувалась відповідачем за договором, іншим особам в оренду. Направлення відповідачем листа-повідомлення про поновлення договору оренди не створило для нього наслідків щодо реалізації свого переважного права на поновлення договору. Відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Відповідно до ст.15, ч.2 ст.16, ч.1 ст.20 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право назахист особа здійснює на свій розсуд. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно зі ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Пунктом 18 договору оренди визначено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку в стані, не гіршому порівняно з тим, у якому вона була передана в оренду. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач вважає, що договір оренди земельної ділянки від 14 грудня 2006 року є поновленим, та продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою. Відтак суд, вважає за можливе захистити права позивача шляхом визнання припиненою внаслідок спливу строку, на яку він був укладений, дію договору оренди землі, укладеного 14 грудня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Хлібодар», зареєстрованого у Знам'янському міськрайвідділі КРФ ДП ЦДЗК у Державному реєстрі земель записом №214 від 02 листопада 2007 року, земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], сільськогосподарського призначення, загальною площею 3,0355 га у межах згідно з планом, розташованої на території Суботцівскьої сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, та повернення орендованої земельної ділянки її власнику. Разом з цим, позивач просила відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Згідно з ч.1-3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано угоду про захист (представництво) та надання правничої допомоги від 05 січня 2018 року, укладений між адвокатом Перемот О.Г. та [PERSON], копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт прийняття виконаних робіт від 20 лютого 2018 року в якому перераховано обсяг наданих послуг та зазначено, що на дану справу адвокатом затрачено 6 годин робочого часу, та розрахункову квитанцію від 20 лютого 2018 року на суму 3000 грн. (а.с. 72-73). Враховуючи категорію справи, затрачений час, обсяг наданих послуг, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. є співмірними та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставівикладеного та

Outcome: approved