Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилається на те, що вона є основним квартиронаймачем двокімнатної квартири [ADDRESS], в якій зареєстровані - вона, [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] [PERSON] та [PERSON] з 2005 року у вказаній квартирі за власним бажанням не проживають, нею не користуються та не цікавляться, їх особисті речі в квартирі відсутні, із вказаного часу жодної спроби вселитися до квартири вони не робили, обов"язки, що передбачені договором найму житлового приміщення ними не виконуються, всі витрати по утриманню квартири покладені на неї та на третю особу, які здійснюють оплату житлово-комунальних платежів, устатковують її необхідними засобами індивідуальної звітності, здійснюють необхідний поточний та капітальний ремонт. Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у вказаній квартирі із зняттям їх Бабушкінським районним відділом в м.Дніпропетровськ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з реєстрації за зазначеною адресою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вважала позовні вимоги обґрунтованими. Представник третьої особи - Бабушкінського РВ в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, надав суду листа про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши осіб, які з»явилися, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.3 ст. 9 Житлового Кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 26.12.2014 року № 440 позивачка є основним квартиронаймачем двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м. У даній квартирі зареєстровані - позивачка, [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою КП "Жилсервіс-2" № 23933 від 11.12.2014 року. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2005 року у вказаній квартирі не проживають без поважних причин, квартирою не користуються, їх особисті речі в квартирі відсутні, із вказаного часу жодної спроби вселитися до квартири вони не робили, обов"язки, що передбачені договором найму житлового приміщення ними не виконуються, всі витрати по утриманню квартири несуть позивач та [PERSON], які здійснюють оплату житлово-комунальних платежів з урахуванням всіх зареєстрованих в квартирі осіб, устатковують її необхідними засобами індивідуальної звітності, здійснюють необхідний поточний та капітальний ремонт, в ході якого ними були замінені вікна, двері, труби, сантехніка. Проте, відповідачі залишилися бути зареєстрованими за вказаною адресою. Факт не проживання відповідачів в квартирі за вказаною адресою понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України, а саме з 2005 року, підтверджується довідкою КП "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради від 16.04.2015 року № 136, а також поясненнями в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що відповідачі не проживають за власним бажанням в квартирі [ADDRESS] з 2005 року, вони одружилися і живуть зі своїми сім"ями, у вказану квартиру вони не приходяться, їх речей у квартирі немає. Будь-яких доказів у спростування вказаного відповідачами суду не надано. З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати у справі - сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., тобто у рівних частинах з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved