Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій просить встановити факт належності йому архівних довідок №152,153 від 17 лютого 2020 року, № 489 від 19 серпня 2020 року, архівного витягу № 154 від 17 лютого 2020 року, архівного витягу № 261 від 12 березня 2020 року, виданих Зарічненським районним місцевим архівом Рівненської області на ім`я " [PERSON] ". Заявник [PERSON] до початку судового засідання подав заяву (а. с .29) у якій просив розглядати справу за його відсутності. Просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи вправі заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Розглянувши подані заявником документи й матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області для оформлення пенсії, однак, йому було відмовлено оскільки в архівних довідках є розбіжності в написанні його імені, що ставить під сумнів належності йому архівних довідок та витягів Зарічненського районного місцевого архіву. У зв`язку з тим, що у вказаних документах не вірно вказано його ім`я, він змушений звернутись до суду із заявою про встановлення належності вказаних йому документів. Судом встановлено, що в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Зарічненським РВ УМВС України в Рівненській області від 20 червня 1997 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначається, як [PERSON] . Згідно архівних довідок, виданих Зарічненським районним місцевим архівом [PERSON] від 19 серпня 2020 року за №№ 489, 153, 152 (а. с. 15-17), а також архівних витягів № 261, 154 від 17 лютого 2020 року (а. с. 13,14) вбачається, що такі видані на підставі особових рахунків робітників радгоспу "Вичівський" за період роботи з червня 1981 року по січень 1991 року значився [PERSON] . За відомостями у трудовій книжні серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] , (а. с. 7-10) вбачається, що у період з 19 березня 1987 року по 08 листопада 1991 року він працював у радгоспі "Вичівський". Довідкою Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 27 серпня 2020 року №2785 (а. с. 12) підтверджено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] є однією і тою ж самою особою. Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30 липня 1966 року (а. с. 11) видавалось на ім`я [PERSON] , [INFO] . Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає і вирішує справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в паспорті, якщо при цьому законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні фактично доведено, що згідно з паспортом громадянина України серії серії [NUMBER] , виданого Зарічненським РВ УМВС України в Рівненській області від 20 червня 1997 року, трудової книжки від 19 березня 1987 року серії [NUMBER] , ідентифікаційним номером, прізвище, ім`я, та по батькові заявника дійсно є [PERSON] . Відповідно до вимог частин першої ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Таким чином, в судовому засіданні з`ясована мета встановлення факту та встановлений сам факт, який повністю підтверджуються матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved