Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай.", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення страхового відшкодування в розмірі 45000 грн, 2097,18 грн. пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування та 15000 грн. заподіяної моральної шкоди. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 16 жовтня 2020 року близько 19 год 30 хв, на 288+900 км. автодороги Мукачево-Львів, в межах Богородчанського (тепер Івано-Франківського) району Івано-Франківської області [PERSON] , керуючи автомобілем марки "Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , допустив порушення вимог п.п. 16.11 ПДР України, а саме: не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не надав переваги в русі його транспортному засобу марки "Skoda Octavia", д.н.з. [NUMBER] , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2020 року у справі №338/1196/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Рішення суду не оскаржувалося та вступило в законну силу 09.11.2020 року. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», що підтверджується полісом № АО/2420438. Про настання страхового випадку винуватець ДТП проінформував відповідача 16.10.2020 року і 17.10.2020 року позивач надав страховику необхідний пакет документів для здійснення страхового відшкодування. Відповідачем було проведено оціночне дослідження за результатами якого визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача та розмір страхової виплати у сумі 45 000,00 грн. Після вступу постанови суду в законну силу, позивач 16.11.2020 року звернувся до страховика з відповідною заявою про виплату йому страхового відшкодування. Однак, незважаючи на неодноразові дзвінки та звернення до цього часу останній не виплатив йому належну суму страхового відшкодування. Позивач також вказує, що незаконними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду. Внаслідок неправомірних дій відповідача він зазнав моральних страждань, які виразилися в порушенні його звичайного устрою життя внаслідок постійної "боротьби" за належні йому кошти у вигляді страхового відшкодування. У зв`язку з довготривалою невиплатою коштів Позивач тривалий час (близько 5 місяців) не міг сконцентруватися на роботі, яку виконує. Вважає, що сума 15000 грн. буде адекватним відшкодуванням моральної шкоди та підлягає стягненню з відповідача на його користь. Також для представництва інтересів в суді він змушений був скористатись допомогою адвоката, витрати на правничу допомогу склали 10 000 грн. З огляду на викладене, посилаючись на вимоги ст. 22, 990, 1188, 1167 ЦК України, ст. 22-1, 28, 29, 34-1, 36-2, 36-5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", просить позов задовольнити і стягнути з відповідача 45000 грн страхового відшкодування, 2097,18 грн пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 15000 грн моральної шкоди, 10000 гривень витрат на правову допомогу та 926,53 грн судового збору. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначив, що під час ДТП було пошкоджено його транспортний засіб, і хоч відповідачем узгоджено суму страхового відшкодування, однак до цього часу таке відшкодування не здійснено, й він змушений був самостійно здійснити ремонт свого автомобіля. Заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" та представник третьої особи на стороні відповідача - Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження повідомлялися в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2020 року близько 19 год 30 хв на 288+900 км. автодороги Мукачево-Львів, в межах Богородчанського (тепер Івано-Франківського) району Івано-Франківської області [PERSON] , керуючи автомобілем марки "Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , допустив порушення вимог п.п. 16.11 ПДР України, а саме: не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не надав переваги в русі транспортному засобу марки "Skoda Octavia", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2020 року у справі №338/1196/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Рішення суду не оскаржувалося та вступило в законну силу 09.11.2020 року (а.с.25-26). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», що підтверджується полісом № О2420438. (а.с.24, 49). Про настання страхового випадку винуватець ДТП проінформував відповідача 16.10.2020 року і 17.10.2020 року позивач надав страховику необхідний пакет документів для здійснення страхового відшкодування Відповідачем було проведено оціночне дослідження, за результатами якого визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача та розмір страхової виплати у сумі 45 000,00 грн. Після вступу постанови суду в законну силу, позивач 16.11.2020 звернувся до страховика відповідною заявою про виплату йому страхового відшкодування, яке на час розгляду справи не виплачено (а.с. 49, 58). 18.03.2021 року позивач звертався до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) з проханням втрутитися у справу та, як координатор роботи страховиків, зобов`язати відповідача здійснити страхове відшкодування на його користь. Листом від 13.05.2021 року МТСБУ проінформувало [PERSON] про те, що ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» погодило суму страхового відшкодування в розмірі 45 000,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга ст. 1187 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.04 (далі - Закон № 1961-IV ). Статтею 3 Закону № 1961-IV передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст. 5 Закону №1961-IV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (ст. 9 Закону №1961-IV). Згідно з вимогами ст. 22.1 Закону № 1961-IV від 01.07.04 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньотранспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, в силу ст. 28 Закону № 1961-IV від 01.07.04 - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV від 01.07.04, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. (пункт 34.1. Закону № 1961-IV від 01.07.04) Згідно ст. 36.2 Закону України № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Частиною 1 ст. 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Вимогами ст. 36.5 Закону № 1961-IV передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Заява про страхове відшкодування подана позивачем 16.11.2020 року, дев`яностоденний строк з дня подачі вказаної заяви завершився 14.02.2021. Облікова ставка Національного банку України з 12.06.2020 становила 6% річних; з 05.03.2021 - 6,5% та з 16.04.2021 по дату подання позовної заяви - 7,5%. Таким чином, за період з 14.02.2021 по 04.03.2021 розмір пені становить 281,10 грн. (45 000 грн. х 12% / 100% х 19 днів / 365 днів = 281,10 грн.) За період з 05.03.2021 по 15.04.2021 розмір пені становить 673,15 грн. (45 000 грн. х 13% / 100% х 42 дні / 365 днів = 673,15 грн.) За період з 16.04.2021 по 17.06.2021 розмір пені становить 1146,58 грн. (45 000 грн. х 15% / 100% х 63 дні / 365 днів) = 1165,07 грн.) Загалом, пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, за період з 14.02.2021 по 17.06.2021 складає суму 2119,32 грн (281,10+673,15+1165,07=2119,32). Однак, з врахуванням положень ст.13 ЦПК України про те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог, суд вважає, що з відповідача слід стягнути 2097,18 грн заявленої позивачем пені. Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд керується наступним. Згідно з п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання щодо розміру завданої [PERSON] моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги тривалість моральних страждань і переживань позивача, те, що позивач самостійно змушений був шукати кошти для проведення ремонту свого автомобіля, порушився звичний для нього уклад життя, плани та суспільні зв`язки. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 15000 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано:копію договору про надання правової (професійно-правничої) допомоги від 01.06.2021 року, копію ордеру серії КС №498300 від 01.06.2021 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги) від 27.06.2021 року, копію довідки про оплату [PERSON] наданих послуг від 17.06.2021 року (а.с. 59, 17-20, 15-16, 59, 60). На переконання суду, заявлений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний з складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим представником позивача на надання таких, ціною позову та значенням справи для [PERSON] тому, на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Щодо стягнення суми сплаченого судового збору в розмірі 926,53 грн, то така вимога підлягає до часткового задоволеня. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду фізичною особою позовної заяви про відшкодування моральної шкоди сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахуванням вказаного сума судового збору становить 908 грн., яку слід стягнути з відповідача. У стягненні 18.53 грн комісії банку слід відмовити, оскільки ця сума не відноситься до судового збору й не заявлена позивачем до інших витрат, що підлягали стягненню. З огляду на викладене, позовні вимоги слід задовольнити частково: стягнути з відповідача на користь позивача 45000 грн страхового відшкодування, 2097,18 грн пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 15000 грн моральної шкоди, 10000 гривень витрат на правову допомогу, 908 грн судового збору. В решті позову слід відмовити. На підставі наведеного, ст. 23, 990, 999, 1166, 1167, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст. 3, 5, 6, 9, 22.1, 28, 29, 34.1, 36.2, 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.04 № 1961-IV,

Outcome: partial