Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

14.08.2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якому просила суд видати обмежувальний припис строком на 6 місяців стосовно кривдника [PERSON] , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: - заборонити наближатися кривднику [PERSON] на відстань ближче 500 м до місця проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити перебувати кривднику [PERSON] у місці спільного проживання з постраждалою особою [PERSON] , а саме: в квартирі [ADDRESS] ; - заборонити кривднику [PERSON] листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. Свої вимоги мотивувала тим, що з 04.10.2014 року проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , від якого [INFO] народила сина - [PERSON] . За час спільного проживання за спільні кошти нею та [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] , котра була оформлена на [PERSON] . У вказаній квартирі вони проживають як подружжя, їх син, а також її донька від першого шлюбу та мати чоловіка. Перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, заявник свій час присвячувала вихованню та догляду за сином у поєднанні із ремонтом квартири, готувала їжу, прибирала, виконувала іншу хатню роботу. Проте, незважаючи на створення нею сімейного затишку, [PERSON] останнім часом постійно перебуває в стані агресії, ображає її, не маючи на це жодних підстав, виганяє з дітьми з дому. Через вказану поведінку [PERSON] вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів, відносно нього було винесено терміновий заборонний припис. На даний час образи і насилля щодо неї з боку останнього досі не припиняються Вважає, що існує реальна загроза її життю та здоров`ю, вона боїться залишатись з дітьми в квартирі. У зв`язку з тим, що у неї існують побоювання за своє життя і здоров`я, вимушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 14.08.2020 року відкрито провадження в даній справі (а.с. 53). В судовому засіданні 26.08.2020 року заявник та її представник - [PERSON] заяву підтримали та просили її задовольнити. Зазначили, що заявник титанічно потерпає від домашнього насилля з боку [PERSON] , останній намагається позбавити її права користування квартирою [ADDRESS] . Заінтересована особа [PERSON] та його представник - [PERSON] заяву не визнали, вважаючи доводи заявниці надуманими, перекрученими та сфальсифікованими, не підтвердженими жодними доказами. Вказали на те, що [PERSON] ніколи не проживав і не проживає із заявником однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заявник до 25.03.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , проте, дійсно, вони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , котрий проживає з [PERSON] . Зазначили, що [PERSON] проживає у власній квартирі [ADDRESS] зі своїми дітьми та мамою, в той час як заявник періодично проживає у кімнаті їх сина [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , оскільки це відповідає найкращим інтересам їх спільної дитини, щоб останній отримував любов і турботу обох батьків. Зауважили, що заявника ніхто не кривдить, не ображає та не виганяє, такі дії мають місце саме з боку останньої, оскільки вона штучно створює конфліктні ситуації, про які повідомляє правоохоронні органи. Вважають, що дана заява подана з метою позбавлення [PERSON] його єдиного житла, а саме: квартири [ADDRESS] , в той час як заявник має у власності квартиру [ADDRESS] , в котрій і зареєстрована. Вислухавши пояснення заявника та її представника, заінтересовану особу та його представника, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи вирішення її, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу IV "Окреме провадження" ЦПК України. Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 1 ст. 3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Відповідно до ст. 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Пунктами 3, 6, 7, 8, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. За п. 7 ч. 1 ст. 1 "Про запобігання та протидію домашньому насильству"обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено та не заперечено учасниками справи, через що не потребує доказування в силу ст. 82 ЦПК України, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 208008860 від 30.04.2020 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.2015 року, посвідченого ПН КМНО Байдик Т.М. за реєстровим № 1785. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 207503805 від 24.04.2020 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2011 року, посвідченого ПН КСРНО Київської області Деребера Т.О. за реєстровим № 719. Будучи допитаною в якості потерпілої 21.02.2020 року, згідно пояснень від 03.03.2020 року, 09.03.2020 року, 30.04.2020 року, 06.06.2020 року, її заяв до Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві від 03.03.2020 року, 22.07.2020 року, [PERSON] вказує на психологічне та фізичне насильство з боку [PERSON] щодо неї та її матері. Згідно заяв до Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві від 17.03.2020 року, 26.03.2020 року [PERSON] вказує на домашнє насильство з боку [PERSON] щодо нього, їх спільного сина та його матері. Листом Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві [PERSON] на її заяву по факту вчинення домашнього насильства повідомлено про перевірку викладеної в останній інформації та не знаходження її підтвердження (а.с. 33). Листом Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві № ЄО№15573, ЄО№15574 [PERSON] на його заяву щодо конфліктної ситуації зі [PERSON] повідомлено, що в разі проведення з останньою співбесіди відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 1732 КУпАП та проведено профілактичну співбесіду. 30.04.2020 року відносно [PERSON] винесено термінові заборонні приписи серії АА № 004029, серії АА № 004030, постраждалі особи: [PERSON] та [PERSON] . 30.04.2020 року відносно [PERSON] , винесено терміновий заборонний припис серії АА № 004057, постраждала особа: [PERSON] 30.04.2020 року відносно [PERSON] , винесено терміновий заборонний припис серії АА № 004056, постраждала особа: [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. ст. 26, п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону). Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису. "Оцінка ризиків" та "наявність ризиків" - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису. У відповідності до ст. 3506 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09.12.2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Згідно із загальним принципом цивільного судочинства - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В даному випадку, Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чітко визначає, що обставинами, на підставі яких може бути виданий обмежувальний припис, є: ризики продовження скоєння домашнього насильства; ризики повторного вчинення домашнього насильства; ризики настання тяжких або особливо тяжких наслідків; ризики смерті постраждалої особи. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Дослідженням наданих заявником доказів не дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків щодо продовження домашнього насильства відносно заявника в поєднанні з доведеним фактом вчинення [PERSON] домашнього насильства. Суд, здійснивши аналіз зібраних доказів та пояснення учасників справи, вбачає, що між останніми наявний спір щодо встановлення факту проживання як однієї сім`ї та визначення статусу майна, а саме: квартири [ADDRESS] . Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що самі факти подання заявником заяв до Голосіївського УП ГУНП в м. Києві та визнання її потерпілою, не містить підтверджених в порядку, визначеному ст. ст. 76-81 ЦПК України, фактів, викладених в ній та не свідчить про доведеність вини [PERSON] у вчиненні протиправних дій останнім. Фрагменти листування між заявником з третьою особою, на думку суду, вказують на наявність неприязних стосунків між заявником та заінтересованою особою, що виникли з приводу майна. Вказаного не спростовують й надані заявником психологічні висновки від 11.03.2020 року та 21.07.2020 року. (а.с. 47-51) У матеріалах справи відсутнє жодне судове рішення про притягнення до відповідальності [PERSON] за вчинення домашнього насильства щодо заявника у будь-якій його формі. За наданих заявником доказів та обґрунтування, приймаючи до уваги те, що [PERSON] не надано беззаперечних доказів на підтвердження вчинення [PERSON] постійного та безперервного домашнього насильства у розумінні Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" відносно неї, а також ризиків настання насильства у майбутньому, то, на думку суду, її заява не підлягає задоволенню. Крім того, оцінюючи визначені Законом обставини, на підставі яких можливо видати обмежувальний припис, суд дійшов висновку про те, що не можна позбавити [PERSON] права на його проживання у квартирі, в якій він проживає, зареєстрований та яка перебуває у його власності, отже, позбавити [PERSON] конституційного права на власність та житло, оскільки іншого житла він не має. Останнє не спростовано в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України. До того ж, доказів про те, що дійсно обмежувальний припис необхідно видати саме на 6 місяців і необхідно встановити саме таку відстань для заборони [PERSON] наближатися до місця проживання за адресою: квартири [ADDRESS] , в розпорядження суду заявником також надано не було. Останніх не було здобуто й під час розгляду заяви. Щодо обраного заявником іншого заходу обмежувального припису - у будь-який спосіб заборонити контактувати з нею особисто чи через третіх осіб, даний спосіб не конкретизований, а тому не зможе бути виконаним у порядку виконання рішення суду. На підставі вищевикладеного, Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству",

Outcome: dismissed