Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства, вказавши, що з 2011 року спільно проживав з [PERSON] , з кінця 2014 року почали проживати окремо, а в липні 2015 року відповідачка знову переїхала до нього. [INFO] відповідачка народила доньку [PERSON] , батьком дитини записаний він. Однак згодом відповідачка заявила, що він не є батьком дитини, а провівши в одній із клінік експертизу на предмет встановлення батьківства отримав висновок експерта про виключення його біологічного батьківства відносно дитини. Тому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису № 71 від 03 лютого 2016 р. про народження [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 23 грудня 2016 року відкрито провадження по справі. Заочним рішенням суду від 01 лютого 2017 року позов задоволено, виключено відомості про [PERSON] , як батька дитини з актового запису №71, складеного 11 лютого 2016 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про народження [INFO] дитини [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 11 лютого 2016 року), вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 23 березня 2017 року за заявою представника відповідача заочне рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01.02.2017 року по справі скасовано. Ухвалою суду від 23 березня 2017 року провадження по справі зупинено на строк до оформлення правонаступництва після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 02 жовтня 2017 року провадження у справі відновлено. Залучено до участі у справі в якості правонаступника [PERSON] - [PERSON] . Ухвалою суду від 26 січня 2018 року за клопотанням позивача призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, щодо наявності кровного споріднення між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 07 червня 2018 року провадження по справі відновлено. Ухвалою суду від 06 серпня 2018 року в задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про залишення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства без розгляду - відмовлено. Ухвалою суду від 06 серпня 2018 року за клопотанням представника відповідача призначено по справі судову почеркознавчу експертизу. Провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року за клопотанням представника відповідача витребувано з Публічного акціонерного товариства «Електротехнічний завод» оригінали заяв про надання відпустки, матеріальної допомоги [PERSON] , [INFO] , який працював на посаді старшого майстра дільниці пластмас та був звільнений 10.02.2016 р., наказ про звільнення № 8003-к від 10.02.2016 р. та будь-які інші документи, які містять його особистий підпис за період з 21.12.2013 р. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 серпня 2018 року скасовано, в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи - відмовлено. Ухвалою суду від 05 лютого 2019 року за клопотанням представника позивача витребувано з КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради» інформацію щодо звернення [PERSON] за медичною допомогою [PERSON] , [INFO] в період з 19 квітня 2018 року по 26 квітня 2018 року, та у випадку звернення повідомити про діагноз, який було встановлено [PERSON] . Витребувано з Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Печерського району м. Києва інформацію щодо звернення [PERSON] [INFO] за медичною допомогою в період з 18 травня 2018 року 23 травня 2018 року та у випадку звернення з вказанням діагнозу. Ухвалою суду від 28 березня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення почеркознавчої експертизи, в зв`язку із сумнівами щодо того, що [PERSON] не підписував позовну заяву. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] вимоги позову підтримали з підстав, викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала. Суду пояснила, що позов підписано не [PERSON] , про що нею надано відповідні докази у вигляді висновку експерта. Зазначила про те, що допитані в судовому засіданні свідки не можуть підтвердити чи оспорити факт батьківства, а проведену за життя [PERSON] експертизу, зроблену в приватній установі, не можна вважати належним та допустимим доказом з огляду на практику Європейського суду з прав людини в цій частині. Неявки відповідача [PERSON] до експертної установи на визначені дати були поважні, що підтверджується наданими письмовими доказами, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. Позивач [PERSON] , будучи допитаною в якості свідка, суду пояснила, що [PERSON] був її батьком. За життя вони кожного дня зідзвонювались з батьком та одного разу, коли він не відповів, вона по приїзду до нього додому, знайшла його мертвим. Знає, що батько періодично жив з [PERSON] . Про неї батько казав, що вона часто від нього уходить, вимагає грошей. Щодо дитини [PERSON] , знає, що вона до останнього приховувала вагітність від батька, перев`язувала живіт і лише коли їй стало погано та була викликана швидка, батьку повідомили про вагітність, на той час вже був 7 місяць. Батько записав дитину на себе, любив її, доглядав. Одного разу [PERSON] сказала, що [PERSON] не донька батька та після цього батько взяв зразки ДНК і провів експертизу, яка показала, що він дійсно не батько дитині. Після того він подав позов до суду, вона особисто привозила йому гроші, щоб він мав змогу поїхати до Кривого Рогу на засідання. Після розлучення з її матір`ю, вони підтримували дружні відносини, батько на всі свята був з ними, вони часто без запрошення приїздили до нього в Боярку і там ніколи не було [PERSON] , її речі були не в кімнаті батька. Батько жив окремо від [PERSON] . Знає, що [PERSON] повернулась до батька, коли завагітніла, до того то приходила то йшла від нього. Зазначила також, що коли їй було 8 років, то батько потрапив в аварію, внаслідок якої він став безплідним. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач її донька, а [PERSON] її онука. Її донька перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON] біля 10 років. [PERSON] - це батько її онуки. За життя [PERSON] уважно відносився до своєї дитини, відвідував дитячий садок, реєстрував після народження дитину, піклувався нею. На запитання суду пояснила, що у неї з донькою дружні стосунки. Вони спілкувались весь той час по телефону. Вона чула, що [PERSON] був вдома, коли донька їй телефонувала. В Києві у доньки із [PERSON] була три рази. Зазначила, що її донька проживала в Києві з 2005 року, з [PERSON] жила приблизно з 2006. Чому вони не реєстрували шлюб не знає. Знає, що після втрати [PERSON] роботи в 2016 році у них в сім`ї почались сварки, однак до моменту смерті вони жили разом. В вересні 2016 року [PERSON] приїздив у Кривий Ріг до них в гості. Про позов дізналась рік тому від доньки. Також пояснила, що онука з січня 2017 року проживає з ними, оскільки в Києві немає умов для її проживання. Свідок [PERSON] суду повідомила, що є колишньою дружиною [PERSON]. [PERSON] з`явилась в житті [PERSON] десь в 2011 році, потім до 2014 року її не було. Однак вони з [PERSON] залишились друзями та продовжували спілкуватись, разом святкувати. Знає історію, як [PERSON] з [PERSON] збирались полетіти в Дубаї, однак [PERSON] зробила так, щоб полетіти одній, після того він її вигнав. Пізніше [PERSON] повернулась. Зі слів [PERSON] знає, що коли у [PERSON] розболівся живіт та було викликано швидку, йому повідомили, що [PERSON] вагітна. Дитину [PERSON] записав на себе. У вересні 2016 року [PERSON] в ході сварки повідомила [PERSON] , що він не є батьком дитини. Коли [PERSON] показав [PERSON] експертизу ДНК, вона забрала дитину та поїхала до Кривого Рогу. Згадала, що в 1989 році [PERSON] потрапив в ДТП. Після того вони ходили до лікаря, оскільки хотіли ще мати дітей, однак їм повідомили, що [PERSON] не може мати дітей. Так до моменту розірвання шлюбу у них дітей більше не було, хоча вони намагались. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є рідною сестрою [PERSON] , а [PERSON] - її племінниця. [PERSON] знає, однак не так добре, оскільки бачила її лише кілька разів. В 2007 році приблизно вона здавала в оренду Галушці належну їй квартиру в м.Києві. Перший раз дізналась про те, що брат живе з [PERSON] на весіллі племінниці. Про появу дитини вона дізналась через 3 місяці після її народження, оскільки брат їй зателефонував та радився з приводу хрещеної. Вона здивувалась тому, що дитина від [PERSON], оскільки знає, що після аварії в 1986 році він не міг мати дітей, про що він їй сам і казав. У вересні 2016 року вони із братом поїхали до [PERSON] в гості, при них [PERSON] із [PERSON] почали сваритись та в ході сварки [PERSON] сказала, що дитина не від нього, що він старий, не в змозі їх забезпечувати, при цьому вона не казала це як жарт та в подальшому не взяла свої слова назад. В подальшому [PERSON] не підпускала [PERSON] до дитини. Пізніше вона дізналась від [PERSON], що він зробив тест на батьківство, який підтвердив, що [PERSON] не його донька та звернувся із позовом до суду. Вислухавши доводи представників сторін, позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.02.2016 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №71, [INFO] народилась [PERSON] . Батьками дитини записані: в графі «Батько» - [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] (а.с. 4). Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 126 СК України). Згідно частини першої, другої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Роз`ясненнями, що зазначені в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5,6 статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В якості обґрунтування позову [PERSON] було додано експертний висновок про біологічне батьківство № MGT 242 від 07 листопада 2016 р., «medical genomics», відповідно до якого вірогідність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає 0% (а.с. 5 - копія висновку). Судом не може бути прийнято вказаний документ в якості належного та допустимого доказу, оскільки він не відповідає вимогам частин 6, 7 статті 102 ЦПК України. Цей висновок є конфіденційним та застосовується для особистих мотивів замовника, оскільки як вбачається з тексту висновку, вказана установа не несе відповідальності за походження зразків, наданих замовником, за достовірність яких несе відповідальність виключно замовник. У вказаному висновку також зазначено, що взяті зразки не були отримані з дотриманням встановленої юридичної процедури, а тому результати проведених аналізів можуть не мати доказової сили при судовому розгляді. Всі учасника дослідження розуміють та приймають той факт, що результати проведеного ДНК аналізу дають виключно для особистої інформації. При цьому суд бере до уваги посилання відповідачки на те, що на момент проведення вказаної експертизи дитині було лише 9 місяців, а отже самостійно взяти дитину для відібрання зразків без відома матері, [PERSON] не міг. Доказів, що саме зразки малолітньої [PERSON] були надані при проведенні вказаної експертизи, суд не має. Разом з тим, по справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу щодо встановлення батьківства померлого [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , на яку відповідач не з`явилася, надавши докази поважності такої неявки (а.с. 97,98). Згідно частини першої статті 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Так, судово-генетичну експертизу не було проведено у зв`язку з неявкою до експертної установи відповідача разом із дитиною, при цьому відповідач повідомила суд про свій стан здоров`я та дитини, надавши відповідні медичні документи, що стало перепоною для виїзду відповідача разом із дитиною до експертної установи. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 05 лютого 2019 року витребувано інформацію щодо звернення [PERSON] за медичною допомогою в період з 19 квітня 2018 року по 26 квітня 2018 року, та інформацію щодо звернення [PERSON] за медичною допомогою в період з 18 травня 2018 року 23 травня 2018 року (дати призначення проведення експертизи). На виконання вимог вказаної ухвали, Комунальним підприємством "Криворізька міська клінічна лікарня № 8" ДОР" (а.с. 190) повідомлено про перебування на стаціонарі дитини [PERSON] в дитячому травматологічному відділенні з 19.04.2018 р. по 26.04.2018 р. (явка до експертної установи 23 квітня 2018 року). Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр» Печерського району м. Києва (а.с. 207) повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , за медичною допомогою в період з 18 травня 2018 року 23 травня 2018 року до КНП "КДЦ" Печерського району м. Києва не зверталась (явка до експертної установи 21 травня 2018 року). Таким чином, на останню дату відповідач не з`явилася до відділення судово-медичної генетики КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" без поважних причин. При цьому, в своїй постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10732/16-ц (провадження № 61-29614св18), Верховний Суд зазначив про те, що враховуючи обставини справи, чутливість правовідносин, в яких виник спір, встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатись об`єктивним за відсутності висновку судово - медичної (молекулярно - генетичної) експертизи, навіть у випадку визнання позову про визнання батьківства відповідачем. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Судом за клопотанням представника відповідача було призначено почеркознавчу експертизу на предмет відповідності підпису в позовній заяві 16.12.2016 р. [PERSON] , яку постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року скасовано. З підстав, викладених у постанові суду апеляційної інстанції суд не може прийняти в якості належного доказу і наданий відповідачем висновок № 14725 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, складений 26 листопада 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр», оскільки на вирішення експерту були надані лише оригінал позовної заяви від 16 грудня 2016 року та оригінали і технічні копії документів з вільними зразками підписів [PERSON] . Разом з тим, згідно пункту 3.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5, для проведення почеркознавчої експертизи необхідно надати вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку і підпису певної особи від імені якої значиться підпис (та/або) особи, яка виконала підпис від імені іншої особи. Експериментальні зразки почерку це такі, що виконані безпосередньо для проведення експертизи. Оскільки [PERSON] помер, за життя у нього не були відібрані вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки його почерку і підпису, суд не може вважати висновки експерта, зроблені ним 26.11.2018 р. в експертизі № 14725 достовірними. Відповідно до статті 63 ЦПК України 2004 року показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Так, суд враховує надані в судовому засіданні покази свідків, однак не бере їх за основу при винесенні судового рішення, оскільки вони більш характеризують взаємовідносини між сторонами, хоча свідок [PERSON] повідомила про те, що в ході сварки відповідачкою було повідомлено її брату щодо відсутності кровного споріднення між ним та донькою, після чого він провів експертне дослідження та звернувся до суду. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, у зв`язку з ухиленням [PERSON] від присутності з дитиною для відбору порівняльних зразків крові для проведення експертизи (постанова ВС від 05 грудня 2018 року у справі № 628/8821/13-ц), суд, враховуючи положення статті 109 ЦПК України, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом МЮ України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Тому з відповідача на користь [PERSON] , як правонаступника позивача [PERSON] , підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved