Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - Позивач) звернулася до суду з позовом до ПАТ «КБ «ПриватБанк» (надалі по тексту - Відповідач), в якому просила розірвати договір № SAMDN01000715143298 (Вклад "Депозит VIP) від 24.03.2011 року, які укладені між нею та ПАТ КБ "ПриватБанк"; стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь [PERSON] грошові кошти за договором № SAMDN0007151443664 (Вклад "Депозит VIP) від 24.03.2011 року у розмірі 32 000, 00 доларів США та за Договором № SAMDN000715143298 (Вклад "Депозит VIP) від 24.03.2011 року у розмірі 70 000, 00 доларів США; стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на її користь проценти за користування банківським вкладом за договором № SAMDN01000715143664 (Вклад "Депозит VIP) від 24.03.2011 року у розмірі 9613 доларів США 15 центів та за договором № № SAMDN000715143298 (Вклад "Депозит VIP) від 24.03.2011 року у розмірі 21028 доларів США 77 центів , які нараховані за період з 01.03.2014 року по 04.09.2017 року включно; стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на її користь 3% річних у розмірі 6857 доларів США 75 центів з 10.06.2015 року по 04.09.2017 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.03.2011 року між сторонами укладено у Кримському відділенні ПАТ «КБ «ПриватБанк» депозитний договір № SAMDN01000715143298 (Вклад "Депозит VIP), зі строком на 12 місяців до 24.03.2012 року включно, з нарахуванням 8,5% процентів річних, cума вкладу позивача становить 32 000, 00 доларів США. Згідно договору банк відкрив депозитний рахунок № [NUMBER] . Номер ощадної книжки [NUMBER] . Того ж дня, 24.03.2011 року між сторонами також було укладено у Кримському відділенні ПАТ «КБ «ПриватБанк» депозитний договір № № SAMDN01000715143664 (Вклад "Депозит VIP"), зі строком на 12 місяців до 24.03.2012 року включно, з нарахуванням 8,5% процентів річних, cума вкладу позивача становить 70 000, 00 доларів США. Згідно договору банк відкрив депозитний рахунок № [NUMBER] . Номер ощадної книжки [NUMBER]. 03.06.2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою про розірвання договорів та повернення коштів, котру відповідач отримав 05.06.2015 року. Проте, на даний час кошти не повернуті. У зв`язку з цим, позивач просила розірвати договори та стягнути кошти. Ухвалою суду від 05.09.2017 року відкрито провадження та призначено справу у судове засідання (а.с. 32). 13.11.2017 року на адресу суду надійшла апеляційна скарга від відповідача на ухвалу суду про відкриття провадження (а.с. 40-41). 12.02.2018 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" визнано неподаною та повернуто відповідачу (а.с. 48). 09.02.2018 року від представника відповідача Аніщенка Б.С , надійшов відзив на позов, відповідно до якого просив суд звернути увагу на наявність у позивача оригіналу договору банківського вкладу та документа, який відповідає вимогам законодавства України, а також документа, що підтверджує факт внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок відповідача. Крім того, як зазначив представник відповідача, на даний час у зв`язку з окупацією Автономної Республіки Крим банк тимчасово не може здійснювати свою діяльність на території Автономної Республіки Крим, одним із відділень яких укладено договору банківського вкладу з позивачем. Тому, перевірити наявність чи відсутність коштів на рахунках позивача не можливо. Крім того, Федеральними Законами Російської Федерації націоналізовано все майно відповідача та покладено на автономну некомерційну організацію «Фонд захисту вкладників» обов`язок щодо повернення вкладів, у тому числі і вкладів, розміщених у ПАТ «КБ «ПриватБанк». Вказане, на думку представника відповідача, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог (а.с. 65). 19.03.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача [PERSON] , згідно якої зазначив, що у позивача наявні всі належні та допустимі докази своїх вимог, разом з тим, вказав, що відповідач як юридична особа, а не його філія, зобов`язаний виконати умови договору банківського рахунку, в зв`язку з чим доводи відповідача про те, що за даними зобов`язаннями Кримського відділення ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідає автономна некомерційна організація "Фонд захисту вкладників" Російської Федерації, і що відсутність оригіналів документів у вкладника може свідчити про звернення останнім за виплатами до АНО "ФЗВ", не заслуговують на увагу (а.с. 78-83). 06.04.2018 року представник позивача [PERSON] подав заяву про збільшення позовних вимог, згідно яких просив розірвати договір № SAMDN01000715143298 (Вклад "Депозит VIP) від 24.03.2011 року, які укладені між нею та ПАТ КБ "ПриватБанк"; стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь [PERSON] грошові кошти за договором № SAMDN0007151443664 (Вклад "Депозит VIP) від 24.03.2011 року у розмірі 32 239, 34 доларів США та за Договором № SAMDN000715143298 (Вклад "Депозит VIP) від 24.03.2011 року у розмірі 70 74524, 99 доларів США; стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на її користь проценти за користування банківським вкладом за договором № SAMDN01000715143664 (Вклад "Депозит VIP) від 24.03.2011 року у розмірі 11148 доларів США 27 центів та за договором № № SAMDN000715143298 (Вклад "Депозит VIP) від 24.03.2011 року у розмірі 24386, 85 доларів США, які нараховані за період з 01.03.2014 року по 05.04.2018 року включно; стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на її користь 3% річних у розмірі 8635, 07 доларів США з 10.06.2015 року по 07.02.2018 року включно (а.с.89-94). 31.05.2018 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку із закінченням повноважень судді Москаленко К.О., згідно якого визначено головуючим суддею Підпалого В.В. (а.с. 119 -122). Ухвалою від 01.06.2018 року цивільну справу прийнято до провадження судді Підпалого В.В. (а.с. 123). 23.04.2018 року на адресу суду надійшли заперечення від представника відповідача на відповідь на відзив позивача, в якому повністю заперечували проти доводів позивача (а.с. 128-133). Протокольною ухвалою від 14.08.2018 року вирішено проводити подальший розгляд справи в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання (а.с. 151-152). Ухвалою суду від 01.07.2019 року закрито підготовче засідання та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с. 171). В засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] . Підтримували позовні вимоги з урахуванням заяви про їх збільшення, просили їх задовольнити. В засідання 11.12.2019 року не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі. Представники відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" Тузова В.О., Кобзар Ю.Б. Заперечували проти задоволення позовних вимог та їх збільшення, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. В засідання 11.12.2019 року не з`явилися, повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Судом встановлено, що 24.03.2011 року між сторонами укладено у Кримському відділенні ПАТ «КБ «ПриватБанк» депозитний договір № SAMDN01000715143298 (Вклад "Депозит VIP), зі строком на 12 місяців до 24.03.2012 року включно, з нарахуванням 8,5% процентів річних, cума вкладу позивача становить 32 000, 00 доларів США. Згідно договору банк відкрив депозитний рахунок № [NUMBER] . Номер ощадної книжки [NUMBER] (а.с.20) Того ж дня, 24.03.2011 року між сторонами також було укладено у Кримському відділенні ПАТ «КБ «ПриватБанк» депозитний договір № SAMDN01000715143664 (Вклад "Депозит VIP"), зі строком на 12 місяців до 24.03.2012 року включно, з нарахуванням 8,5% процентів річних, cума вкладу позивача становить 70 000, 00 доларів США. Згідно договору банк відкрив депозитний рахунок № [NUMBER] . Номер ощадної книжки [NUMBER] (а.с.17). У виконання вказаного договору позивачем внесено на рахунок банку 32000,00 доларів США та 70 000,00 доларів США, що стверджується платіжними дорученнями (а.с. 19,22). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.1ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Частиною 2 ст.1060 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. З матеріалів справи вбачається, що позивачем була надіслана заява про розірвання вищезазначених депозитних договорів. Відповідно до даних відстеження за штрих кодом ідентифікатором, лист було отримано відповідачем, однак вказані вимоги у встановлений термін не виконані. Суд вважає, що в даному випадку відповідач допустив неналежне виконання взятих зобов`язань перед позивачем, оскільки банк був зобов`язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами на першу вимогу позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відзиві представник ПАТ «КБ «ПриватБанк», зазначає, що була зупинена діяльність відокремлених підрозділів ПАТ «ПриваБанк» на території АР Крим та міста Севастополя, у зв`язку з чим банк не має правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АР Крим та міста Севастополя. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк - це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. Згідно із ст. 47 цього Закону банк має право здійснювати банківську діяльність шляхом надання банківських послуг. До банківських послуг належать: 1) залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб; 2) відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах; 3) розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Банківські послуги дозволяється надавати виключно банку. Відповідно до частини третьої статті 95 ЦК України, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Тобто, надання послуг з розміщення вкладу (депозиту) здійснює саме банк як юридична особа, а не його структурні одиниці (відділення, філії). Проте, якщо структурній одиниці надано відповідні повноваження (згідно з положенням, статутом, довіреністю), то вона має право укладати договори від імені банку. Стороною за договором у таких випадках є банк, а не його структурна одиниця. Отже, саме банк, а не його структурна одиниця, має відповідати за зобов`язаннями, взятими на себе укладеним договором. З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки стороною укладених договорів банківського вкладу є ПАТ КБ «ПриватБанк», то згідно з чинним законодавством, яке регулює цей вид правовідносин, зобов`язання за дійсними договорами має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа. Ліквідація структурної одиниці або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов`язків по укладених і дійсних договорах. Відповідно до п.2.1. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року (далі - Положення № 516), грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. Пунктом 2.9 Положення № 516 передбачено, що укладення договору банківського рахунку та договору банківського вкладу (депозиту) може здійснюватися відокремленим підрозділом банку - юридичної особи за наявності належним чином оформленої уповноваженим особам довіреності на підписання документів. Відповідно до п.2.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного Банку України №566 від 30 грудня 1998 року, будь-яка система обліку повинна забезпечити хронологічне та систематичне відображення всіх операцій банку в регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів. Таким чином, відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку. Пунктом 3.3 Глави 3 Положення №516 передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозиту) або його частини (документ на переказ / заява про повернення коштів тощо) /далі - вимога/ банк зобов`язаний: прийняти вимогу шляхом проставлення на ній: дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі фізичній особі письмового повідомлення про невиконання (неналежне виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення, прізвища, ім`я та по батькові уповноважених осіб і відбитка печатки банку; взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком. Банк зобов`язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договорами вкладу грошових коштів, тому має повернути позивачу належні йому грошові кошти. Тому, не виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення суми банківського вкладу з цих підстав є безпідставним. Також судом враховано зміну найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення банківського вкладу за Договором №SAMDN 01000715143664 від 24.03.2011 року у розмірі 32 000, 00 доларів США та за Договором №SAMDN01000715143298 від 24.03.2011 року у розмірі 70 000, 00 доларів США. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За договором банківського вкладу, укладеного між сторонами, допускається одностороннє його розірвання за ініціативою вкладника. З матеріалів справи вбачається, що Позивачем 03.06.2015 року було направлено заяву про розірвання договору, яка отримана банком 05.06.2015 року. Згідно ч.2 ст.1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачуються банком за вкладом на вимогу. Відповідно до п. 7 наданих копій договорів зазначено, що "при продолении договора расчет процентов за каждый новый срок вклада осуществляется по процентной ставке, действующей в банке для продлеваемых депозитных вкладов данного наименования и срока на день окончания предидущего срока вклада, без заключения допаолнительных соглашений к данному договору. Проценты за очередной срок вклада начисляются на сумму вклада... Следующее продление срока вклада осуществляется в таком же порядке". Відповідно до п. 16 договорів зазначено, що "при расторжении договора по инициативе клиента до истечения срока, указанного в таблице настоящего договора, у клиента возникает обязательство возвратить банку сумму начисленных процентов, включая сумму фактически выплаченных процентов". 05.01.2004 року Наказом № 07 Голови Правління ПАТ КБ "ПриватБанк", з 06.01.2004 року підтверджена процентна ставка для вкладах "На вимогу" у гривні, доларах США та євро у розмірі 1%. До того ж, договір банківського вкладу не містить визначеного розміру процентної ставки за користування грошовим вкладом у разі неналежного виконання зобов`язань за цим договором після закінчення терміну його дії. Тобто, у разі неналежного виконання договору банківського вкладу, а саме за безпідставністю його неповернення та/або затримки у поверненні, банк повинен нарахувати та виплатити клієнту проценти у розмірі, що звичайно сплачуються банком за вкладом на вимогу. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 8,5% річних є безпідставною, а відповідно розрахунок позивача є неправильним. При таких обставинах, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в такому розмірі: сума нарахованих процентів за період з 10.06.2015 року по 05.04.2018 року, тобто з моменту дострокового розірвання договору SAMDN100000715143664 від 24.03.2011 року, має складати 906, 78 доларів США; сума нарахованих процентів за період з 10.06.2015 року по 05.04.2018 року, тобто з моменту дострокового розірвання договору SAMDN10000715143298 від 24.03.2011 року, має складати 1983, 22 доларів США. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8 000 , 00 грн.

Outcome: partial