Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

До Печенізького районного суду Харківської області звернувся заступник керівника Харківської прокуратури №2 в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку. В позовній заяві прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017221080000141 від 05.05.2017 року, з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 365-2, ч. 2 ст. 364, ст. 356 КК України, на підставі ухвали слідчого судді, в ГУ Держгеокадастру у Харківській області проведено вилучення документів щодо передачі у користування та приватну власність фізичним особам земельних ділянок, які розташовані на території Печенізького району Харківської області. В подальшому в ході вивчення вищезазначених документів, а також додатково витребуваних документів з відповідних органів державної влади, на думку прокурора наявне порушення при укладені договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061, між [PERSON] та Головним управлінням Держземагенства у Харківській області, зареєстрованого у Державному реєстрі прав нерухомого майна №9368911 від 14.04.2015р. Порушення договору оренди земельної ділянки, на думку прокурора, полягає в тому, що 15.03.2012р. на підставі протоколу №1 загальних зборів засновників ФГ «Олта» було створене вказане фермерське господарство, яке зареєстроване 19.02.2012р., затверджено його статут та затверджено статутний фонд. 16.07.2012р. [PERSON] , як фізична особа, подала заявку до Печенізької районної державної адміністрації з проханням надати в оренду земельну ділянку із земель державного резервного фонду для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 111,7га терміном на 49 років, за межами населеного пункту, на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області. На підставі зазначеної заяви, головою Печенізької районної державної адміністрації прийнято рішення № 272 від 19.07.2012р., яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою подальшої передачі в оренду [PERSON] . Після розроблення відповідного проекту землеустрою, головою Печенізької районної державної адміністрації прийнято розпорядження №453 від 20.11.2012р., яким затверджено проект землеустрою та надано в оренду [PERSON] земельні ділянки площею 101,8581га для ведення фермерського господарства. В подальшому, розпорядженням голови Печенізької районної державної адміністрації №30 від 14.11.2013р. внесені зміни до розпорядження № 453. П.2 резолютивної частини викладено в наступній редакції, а саме: надати в оренду [PERSON] земельні ділянки загальною площею 101,8581га в т.ч. земельна ділянка № 1 площею 39,5459га кадастровий номер 6324681000:02:001:1061, та земельна ділянка № 2 площею 62,3122га кадастровий номер 6324681000:02:001:1062. Додатковою угодою, укладеною 11.05.2016р. між ГУ Держгеокадастру в Харківській області та [PERSON] , внесено зміни до договору оренди земельної ділянки площею 39,5459га з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061, а саме, змінено площу земельної ділянки з 39,5459 га на 38,3075га. Відповідно до п.1.3 Статуту ФГ «Олта» (в редакції від 18.04.2015р.), господарство засновано на землях, в тому числі зазначених вище двох земельних ділянках. Після створення ФГ «Олта-А» 12.02.2016р., засновником ФГ «Олта» прийнято рішення про припинення діяльності ФГ, процедура ліквідації проводиться до теперішнього часу. Після того, як ФГ «Олта-А» було засновано, в тому числі на оспорюваних земельних ділянках, [PERSON] 02.09.2015р. звернулась до ГУ Держгеокадастру в Харківській області (правонаступник ГУ Держземагенства в Харківській області) з клопотанням про поділ вказаних земельних ділянок на земельні ділянки, які по площі приблизно відповідають розміру земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області. ГУ Держгеокадастру в Харківській області надано відповідний дозвіл від 10.09.2015р. №19-20-11-7633/0/19-15, на підставі якого [PERSON] проведено поділ земельної ділянки площею 62,3122га кадастровий номер 6324681000:02:001:1062. 04.05.2016р. ГУ Держеокадастру в Харківській області прийнято 12 наказів, якими передано у власність фізичним особам (членам ФГ «Олта-А») 12 земельних ділянок. На підставі наказу №3886-СГ від 11.05.2016р. між ГУ Держгеокадасту в Харківській області та [PERSON] укладено додаткову угоду про розірвання договору оренди землі. На підставі вищевказаних наказів ГУ Держгеокадастру у Харківській області державними реєстраторами Печенізької районної державної адміністрації в Харківські області внесені відомості до Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно про право приватної власності на вказані земельні ділянки за 12-ма фізичними особами. Після цього, 17.01.2017 р. засновниками ФГ «Олта-А» прийнято рішення про ліквідацію ФГ у зв`язку з неефективністю господарської діяльності та недоцільністю подальшого провадження підприємницької діяльності. Прокурор вважає, що [PERSON] всупереч укладеного договору оренди, не використовує земельну ділянку, площею 38,3075га к.н. 6324681000:02:001:1061 для ведення фермерського господарства. Тому прокуратура в інтересах Держгеокадастру звернулась з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку. За таких обставин Прокурор (Позивач) просить суд: - розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061, укладений 30.12.2014р. між [PERSON] та Головним управлінням Держземагенства у Харківській області, зареєстрований у Державному реєстрі прав нерухомого майна під номером 9368911 від 14.04.2015р.; - зобов`язати [PERSON] повернути у відання держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області ( код ЄДРПОУ - 39792822 ) земельну ділянку площею 38,3075 га ( кадастровий номер 6324681000:02:001:1061). Прокурор в судове засідання прибув, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не прибув , був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, надав до суду відповідні пояснення, просив суд розглянути справу за відсутності їх представника, просив закрити провадження у справі № 633/362/18 за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Відповідачка в судове засідання не прибула, причини неявки суду не відомі. Представник відповідача адвокат Соляник В.І. в судове засідання прибув, та заперечував проти позовних вимог прокурора. В ході дослідження доказів у справі, судом встановлено наступне. 16.07.2012р. [PERSON] , як фізична особа, подала заявку до Печенізької районної державної адміністрації з проханням надати в оренду земельну ділянку із земель державного резервного фонду для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 111,7 га терміном на 49 років, за межами населеного пункту, на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області. На підставі зазначеної заяви, головою Печенізької районної державної адміністрації прийнято рішення № 272 від 19.07.2012р., яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою подальшої передачі в оренду [PERSON] . Після розроблення відповідного проекту землеустрою, головою Печенізької районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 453 від 20.11.2012р., яким затверджено проект землеустрою та надано в оренду [PERSON] земельні ділянки площею 101,8581 га, для ведення фермерського господарства. В подальшому, розпорядженням голови Печенізької районної державної адміністрації №30 від 14.11.2013р. внесені зміни до розпорядження № 453. П.2 резолютивної частини викладено в наступній редакції, а саме: надати в оренду [PERSON] земельні ділянки загальною площею 101,8581га, в т.ч. земельну ділянку № 1 площею 39,5459га кадастровий номер 6324681000:02:001:1061, та земельну ділянку № 2 площею 62,3122га кадастровий номер 6324681000:02:001:1062. 30.12.2014р. між [PERSON] та ГУ Держземагенства у Харківській області укладено договір оренди земельної ділянки площею 39,5459га з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061. Додатковою угодою, укладеною 11.05.2016р. між ГУ Держгеокадастру в Харківській області та [PERSON] , внесено зміни до договору оренди земельної ділянки площею 39,5459га з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061, а саме, змінено площу земельної ділянки з 39,5459 га. на 38,3075га. 14.04.2016р. [PERSON] , як голова фермерського господарства «Олта-А», звернулась до ГУ Держгеокадастру у Харківській області із клопотанням, в якому просить надати згоду на поділ земельної ділянки площею 38,3075 га з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061, розташованої на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області, яка знаходиться в користуванні Фермерського господарства «Олта-А», для подальшої безоплатної передачі цих земель у власність членам фермерського господарства «Олта-А» у розмірі земельної частки (паю) членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території відповідної місцевої ради. 17.05.2016 р. ГУ Держгеокадастру в Харківській області видало наказ № 4112-СГ, яким надало ФГ «Олта-А» згоду на поділ земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 38,3075 га з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061, розташованої за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області. 26.10.2016р. укладено додаткову угоду між ГУ Держгеокадастру в Харківській області та [PERSON] про внесення змін до договору оренди землі від 30.12.2014р. Згідно додаткової угоди, орендодавець (ГУ Держгеокадастру в Харківській області) і орендар [PERSON] , на підставі статей 15-1, 93, 122, 123, 124 ЗК України, ст.30 ЗУ «Про оренду землі», гл.53 ЦК України у зв`язку з виготовленням технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки державної власності, дійшли згоди щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 30.12.2014р. шляхом викладення пункту 2 договору в такій редакції: «В оренду передаються земельні ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення, сільськогосподарських угідь (ріллі), загальною площею 38,3075га, а саме: -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1088 площею 4,6331га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1089 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1090 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1091 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1092 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1093 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1094 площею 1,8692га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1095 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1096 площею 4,5436га. 11.01.2017р. згідно Наказу №367-СГ ГУ Держгеокадастру в Харківській області припинено право оренди земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 38,3075га, в тому числі рілля 38,3075га, а саме: -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1088 площею 4,6331га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1089 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1090 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1091 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1092 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1093 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1094 площею 1,8692га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1095 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1096 площею 4,5436га. 11 січня 2017р. складено додаткову угоду про розірвання договору оренди землі між ГУ Держгеокадастру в Харківській області та [PERSON] , згідно якого Орендар повертає, а Орендодавець приймає земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 38,3075га, в тому числі рілля 38,3075га, які перебувають у користуванні орендаря на підставі договору оренди землі від 30.12.2014р. (зі змінами, внесеними додатковими угодами від 11.05.2016р., 26.10.2016р.), право оренди на які зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 16.11.2016р., які розташовані за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області, а саме: -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1088 площею 4,6331га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1089 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1090 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1091 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1092 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1093 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1094 площею 1,8692га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1095 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1096 площею 4,5436га. 18.01.2017р. державним реєстратором Проскуріним Е.Г., Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Харківська область, внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права щодо припинення права оренди земельних ділянок: -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1088 площею 4,6331га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1089 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1090 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1091 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1092 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1093 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1094 площею 1,8692га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1095 площею 4,5436га; -земельна ділянка з кадастровим номером 6324681000:02:001:1096 площею 4,5436га. за суб`єктом [PERSON] . Згідно письмової інформації від 19.02.2020 р. ГУ Держгеокадастру в Харківській області зазначає, що в Державному земельному кадастрі земельну ділянку з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061 було поділено. За результатами поділу, в Державному земельному кадастрі було сформовано земельні ділянки з кадастровими номерами : 6324681000:02:001:1088; 6324681000:02:001:1089; 6324681000:02:001:1090; 6324681000:02:001:1091; 6324681000:02:001:1092; 6324681000:02:001:1093; 6324681000:02:001:1094; 6324681000:02:001:1095; 6324681000:02:001:1096. Земельну ділянку з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061 перенесено до архівного шару даних геоінформаційної системи та 18.10.2016 р. закрито поземельну книгу. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також данні про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками та користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Частиною 4 ст. 25 ЗУ «Про державний земельний кадастр», визначено, що поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Таким чином сформована земельна ділянка площею 38,3075га з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061 перестала існувати як об`єкт цивільних прав з моменту її поділу (відомості про вказану земельну ділянку відсутні у Державному земельному реєстрі). Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив суду, що раніше він входив до членів ФГ « Олта - А». На зборах членів фермерського господарства колегіально було вирішено питання про розпаювання земельної ділянки загальною площею 38,3075га з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061 між девят`ю особами. Він та його мати отримали дві земельні ділянки і на даний час є власниками земельних ділянок відповідно, які раніше входили до складу спірної земельної ділянки. Своїм майном володіють вільно, на законних підставах, право власності зареєстроване у встановленому порядку. В даний час він та його мати [PERSON] не є членами ФГ « Олта-А» та одноособово обробляють земельні ділянки та використовують їх за цільовим призначенням. Вважає, що задоволення вимог за даним позовом зачіпає їх майнові права та законні інтереси на вільне володіння своїм майном. Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані докази, заслухавши свідка, пояснення прокурора, представника відповідачки суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції від 01 травня 2016 року) члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. З системного тлумачення положень ст. ст.7, 12 Закону України «Про фермерське господарство», ст. ст.116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України приватизація здійснюється кожним членом фермерського господарства окремо шляхом передачі їм безоплатно у приватну власність земельних ділянок із раніше наданої у постійне користування фермерському господарству земельної ділянки. Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 ЗК України. Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Частиною 4 статті 116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені у статті 121 ЗК України. Відповідно до частини 1 цієї статті громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України. Згідно з частиною 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Відповідно до цього Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України визначає Закон України "Про фермерське господарство". Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що громадяни можуть отримати землі державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства у загальному порядку, визначеному Земельним кодексом України. За статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Прокурором не доведено, що спірна земельна ділянка використовується Відповідачем та перебуває в її володінні. Судом достеменно встановлено, що 11 січня 2017р. складено додаткову угоду про розірвання договору оренди землі між ГУ Держгеокадастру в Харківській області та [PERSON] , згідно якого Орендар повертає, а Орендодавець приймає земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 38,3075га, в тому числі рілля 38,3075га, які перебувають у користуванні орендаря на підставі договору оренди землі від 30.12.2014р. (зі змінами, внесеними додатковими угодами від 11.05.2016р., 26.10.2016р.). Таким чином позовна вимога Прокурора про розірвання договору не підлягає задоволенню лише з тих підстав, що на момент подання позову договір, на який посилається Прокурор вже був розірваним, що свідчить про відсутність предмету спору в даній часині. В ході судового розгляду підтверджено, що спірна земельна ділянка площею 38,3075га з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061 перестала існувати як об`єкт цивільних прав з моменту її поділу, а таким чином вимога про повернення земельної ділянки не може бути задоволена, так як земельна ділянка не існує як об`єкт цивільних прав. Згідно письмової інформації від 19.02.2020 р. ГУ Держгеокадастру в Харківській області зазначає, що в Державному земельному кадастрі земельну ділянку з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061 було поділено. За результатами поділу, в Державному земельному кадастрі було сформовано земельні ділянки з кадастровими номерами : 6324681000:02:001:1088; 6324681000:02:001:1089; 6324681000:02:001:1090; 6324681000:02:001:1091; 6324681000:02:001:1092; 6324681000:02:001:1093; 6324681000:02:001:1094; 6324681000:02:001:1095; 6324681000:02:001:1096. Земельну ділянку з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061 перенесено до архівного шару даних геоінформаційної системи та 18.10.2016 р. закрито поземельну книгу. Відповідно до пункту 135 Постанова КМ України від 17.10.2012 № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги. У разі коли відомості вносяться до Державного земельного кадастру про земельну ділянку (в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж), на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, такі відомості вносяться до відповідної Поземельної книги після її відкриття відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку. Відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій: 1) скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; 2) здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107 - 111 і 113 цього Порядку; 3) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки шляхом: проставлення на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначки про утворення земельної ділянки в результаті поділу чи об`єднання за формою згідно з додатком 28, в якій зазначаються скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстава для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дата такого поділу чи об`єднання, відомості про Державного кадастрового реєстратора, який зробив позначку; проставлення на титульному аркуші Поземельної книги в електронній формі відповідної електронної позначки за власним електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора; 4) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про обмеження у використанні земельної ділянки, яка поділена чи об`єднана з іншою (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої земельної ділянки). Прокурором не надано суду жодного доказу, який спростовує право власності інших осіб на земельні ділянки, які виникли шляхом поділу земельної ділянки площею 38,3075 га з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061. Будь-які дії з земельною ділянкою площею 38,3075га з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061, після її поділу можуть призвести до порушення прав власності інших осіб, які набули право на земельні ділянки шляхом розпаювання вищевказаної земельної ділянки, та право яких захищено Конституцією України та Першим протоколом міжнародної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Захист прав власності" до тих пір поки їх право не скасоване у встановленому законом порядку або за рішенням суду. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Також ЄСПЛ у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (наприклад, рішення у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 07 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року). Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов`язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості. Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 «Стретч проти Сполученого Королівства» майном, у значенні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Даним рішенням суду з прав людини встановлено, що, оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції». За таких обставин цієї справи, Європейський Суд з прав людини виніс рішення на користь заявника. У справі, яка розглядається, витребування земельної ділянки у Відповідачки призведе до неминучого порушення прав власності інших осіб на земельні ділянки, які виникли шляхом поділу земельної ділянки площею 38,3075га з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема позбавлення особи права власності на майно шляхом визнання недійсною цивільно-правової угоди, на підставі якої було набуте речове право. У контексті цієї норми під майном розуміється ціла низка інтересів економічного характеру, до яких можна віднести й право власності земельної ділянки. У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому, в питаннях оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах. ЄСПЛ оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося у зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або щодо якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 05 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 05 липня 2001 року, « Ріела та інші проти Італії» від 04 вересня 2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 06 листопада 2008 року). Отже, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Беручи до уваги, що Відповідачка та ГУ Держгеокадастру у Харківській області розірвали спірний договір за згодою сторін ще 11 січня 2017р. шляхом складання додаткової угоди, тобто до звернення прокурора з відповідним позовом, позицію самого ГУ Держгеокадастру у Харківській області, який в своєму письмовому поясненні не підтримав позовну заяву Прокурора діючого в інтересах останнього, враховуючи недоведеність прокурором наявності порушених прав та інтересів зі сторони держави, виходячи з принципу справедливої рівноваги між «публічним інтересом», тобто інтересом держави (суспільства), пов`язаним з втручанням, та «приватним інтересом», тобто інтересом фізичної особи, яке так чи інакше страждає від такого втручання, відсутністю самої земельної ділянки з кадастровим номером 6324681000:02:001:1061, так як вона перенесена до архівного шару даних геоінформаційної системи та 18.10.2016 р. відносно неї закрито поземельну книгу, суд вважає, що даний позов прокурора задоволенню не підлягає. З огляду на те, що заявлений позов не підлягає задоволенню, беручи до уваги правову позицію прокурора в даній справі, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на прокурора в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed