Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач в особі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22 серпня 2010 року об 15 год. 00 хв. на перехресті вул. Урлівська та вул. Ахматової між автомобілем "Форд", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка не дотрималась безпечної дистанції, вналідок чого здійснила зіткнення з автомобілем "Шкода", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження даного транспортного засобу. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 жовтня 2011 року про притягнення останньої до відповідальності за ст. 124 КпАП України із накладенням штрафу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» згідно договору про добровільне спратування. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної експертизи. Згідно Звіту № 7801 товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 03 вересня 2010 року, вартість збитку завданого застрахованому автомобілю "Шкода", державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та становить 1 848 грн. 00 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем й здійснено 14 вересня 2010 року на підставі заяви потерпівлої особи та видаткового касового ордеру в загальній сумі 1 931 грн. 00 коп. В судове засідання позивач повторно не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог (а.с.63). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Відповідно до положень статті 224 ЦПК України підстав для ухваленням заочного рішення немає. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у його задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2010 року о 15 год. 00 хв. на перехресті вул. Урлівська та вул. Ахматової мала місце ДТП між автомобілем "Форд", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка не дотрималась дистанції, вналідок чого здійснила зіткнення з автомобілем "Шкода", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження даного транспортного засобу. Вказані обставини підтверджуються довідкою ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.32). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» згідно договору про добровільне спратування (а.с.8-18). З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної експертизи. Так, згідно Звіту № 7801 товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 03 вересня 2010 року, вартість збитку завданого застрахованому автомобілю "Шкода", державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та становить 1 848 грн. 00 коп. (а.с.22-30), виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем й здійснено 14 вересня 2010 року на підставі заяви потерпівлої особи та видаткового касового ордеру в загальній сумі 1 931 грн. 00 коп. (а.с.4). Позивач вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 жовтня 2011 року про притягнення останньої до відповідальності за ст. 124 КпАП України із накладенням штрафу (а.с.33), проте з такою позицією погодитися не можна, оскільки згідно вказаної постанови [PERSON] була визнана винною в іншій ДТП, а саме, яка мала місце 24 серпня 2011 року о 17 год. 10 хв. на 80-км а/д «Київ-Знамянка», як учасник ДТП між автомобілем "Форд", державний номерний знак [NUMBER], під її керуванням, та автомобілм "Мерседес", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с.33). Зважаючи на викладене вина [PERSON] в ДТП, яка мала місце 22 серпня 2010 року о 15 год. 00 хв. на перехресті вул. Урлівська та вул. Ахматової між автомобілем "Форд", державний номерний знак [NUMBER], під її керуванням та автомобілем "Шкода", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], судовим рішенням не встановлена, а тому правових підстав відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування з [PERSON] у позивача немає. Так, законодавець чітко передбачив право страховика/особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, звернутися в порядку зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Винність особи встановлюється судовим рішенням. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача спрямовані до вказаного відповідача не доведені, обставини, викладені в позовній заяві не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, оскільки вина відповідача, яка вплинула на завдані матеріальні збитки, не встановлена, відтак правових підстав для задоволення позову немає. На підставі вищевикладеного, ст. 1191 ЦК України ст. 27 Закону України «Про страхування», Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: dismissed