Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

04 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Цифротех", ПАТ "Альфа-Банк", [PERSON] [PERSON] у Вінницькій області, [PERSON], третя особа відділ ДВС Теплицького РУЮ,\~про визнання права власності, виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту, вказавши, що 6.10.2015 року державним виконавцем Теплицького РУЮ, при виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] 130000 грн., було описано та накладено арешт на: 1) набір меблів для вітальні (2 крісла та диван), орієнтовна вартість 2000 грн.; 2) дві шафи лаковані 3-х створчасті, орієнтовна вартість 500 грн.; 3) сервант лакований, орієнтовна вартість 400 грн.; 4) телевізор «Панасонік» в неробочому стані, орієнтовна вартість 500 грн.; 5) трюмо лаковане, орієнтовна вартість 400 грн.; 6) диван розкладний, орієнтовна вартість 500 грн.; 7) тумбочку під телевізор, орієнтовна вартість 200 грн.; 8) набір меблів для кухні, орієнтовна вартість 4000 грн.; 9) 6 поросят, орієнтовна вартість 8200 грн., - всього на суму 16700 грн. Вказує на те, що вказані в акті опису речі, які знаходяться за адресою вул. К.Маркса, 33 в с.Залужжя Теплицького району є його власністю, так як придбані ним за його власні кошти, відповідач [PERSON] не є власником даного майна, так як з 1999 року проживав окремо зі своєю сімєю. В подальшому позивач уточнив позовні вимог та просить суд визнати за ним право власності на майно та зняти з нього арешт. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, так як зазначені в акті опису та арешту майна, а саме: 1) набір меблів для вітальні (2 крісла та диван), орієнтовна вартість 2000грн.; 2) дві шафи лаковані 3-х створчасті, орієнтовна вартість 500 грн.; 3) сервант лакований, орієнтовна вартість 400 грн.; 5) трюмо лаковане, орієнтовна вартість 400 грн.; 6) диван розкладний, орієнтовна вартість 500 грн.; 7) тумбочку під телевізор, орієнтовна вартість 200 грн., є власністю позивача, набуті ним за власні кошти ще у 1983 році, коли він з дружиною перейшли проживати у власний будинок, на той час його сину [PERSON] виповнилось тільки 10 років, і тому він не міг набути дане майно за власні кошти. Придбання майна підтверджують також бирками виробника меблів, які прикріплені до задньої стінки 3-х дверної шафи, дивану та трюмо. Одну шафу лаковану позивач привіз у будинок у 1999 році з будинку своїх покійних батьків. Телевізор «Панасонік», який на даний час в неробочому стані, придбаний ним у 2009 році на ринку смт.Теплика, де продавали імпортну побутову техніку бувшу у використанні. Набір меблів для кухні придбаний позивачем у 2006 році за власні кошти на ринку смт.Теплик, що підтверджує накладна № 41 від 10.09.2006 року. Поросята ним придбані 21.05.2015 року у СВК «Залузьке», що підтверджує накладна № 86 від 21.05.2015 року. Відповідач [PERSON] до придбання даного майна ніякого відношення не має, не є співвласником даного майна, так як з 1999 року він зі своєю сімєю проживав окремо. Відповідач ТОВ "Цифротех", до суду не зявився, своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи. В своєму запереченні на позов просять в задоволенні позовних вимог відмовити за їх безпідставністю у повному обсязі. Відповідач ПАТ "Альфа-Банк", до суду не зявився, своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від відповідача [PERSON] [PERSON] у Вінницькій області поступила заява про розгляд справи без участі їх представника. Відповідач [PERSON] своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, проте до суду не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Від третьої особи - відділу ДВС Теплицького РУЮ до суду поступила заява про розгляд справи без участі їх представника. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач [PERSON] є її батьком, а відповідач [PERSON] її брат. Їй відомо, що виконавча служба наклала арешт на майно належне її батьку. В 1983 році батьки перейшли у власний будинок. Коли вони перейшли в будинок, то в ньому вже були шкафи, трюмо. диван. Братові на той час було 7 років. Брат ніякого відношення до майна не має, так як майно придбане батьками. У 1993 році, батьки забрали до себе своїх батьків, тобто її бабусю та дідуся. Тоді ж і перевези в будинок ще один шкаф. Коли проводилась газифікація села, в 2006 році, батьки купили набір меблів для кухні. Стосовно телевізора, то батьки придбали його за власні кошти на базарі як б/у. Стосовно поросят, то їх батько купив у СВК, в 2015 році. Брат не проживав з батьками. Брат після одруження перейшов у будинок бабусі, по вул. Леніна, а потім брат із дружиною проживали у батьків дружини брата. Спільного господарства брат та батько не вели. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є родичкою [PERSON], він її перший брат, [PERSON] це її похресник. Брат будував свій будинок, вони йому постійно допомагали. В 1983 році брат перейшов у власний будинок, перевіз в будинок своє майно, шкафи, диван, тумбочку під телевізор, трюмо. На той час його син ще був неповнолітнім. В 1999 році чи 2000 році брат забрав частину меблів від своїх батьків. Це їй відомо, так як вона часто буває у брата. Брат постійно тримає господарство. [PERSON] після одруження з батьками не проживав. Вони спочатку проживали окремо в будинку дідуся. а потім стали проживати в будинку батьків його дружини. Про накладення арешту на майно їй стало відомо від брата, який пояснив їй, що майно арештоване через борги його сина. Свідок [PERSON] пояснив суду, що працює головою СВК «Залузький», добре знає позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] В 2006 році він займався газифікацією села, і був на вул.К.Марса. До нього підійшов [PERSON], та просив дати автомобіль, щоб привезти набір меблів для кухні. Він був також в будинку [PERSON] і бачив дану кухню. Він підтверджує, що дійсно в травні 2015 році СВК продавав свині своїм пайщикам, і [PERSON] придбав у СВК 6 поросят. Йому відомо, що [PERSON], із батьками не проживав тривалий час, він із своєю дружиною проживав окремо. Судом встановлено, що 6.10.2015 року державним виконавцем Теплицького РУЮ, при виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] 130000 грн., було описано та накладено арешт на: 1) набір меблів для вітальні (2 крісла та диван), орієнтовна вартість 2000грн.; 2) дві шафи лаковані 3-х створчасті, орієнтовна вартість 500 грн.; 3) сервант лакований, орієнтовна вартість 400 грн.; 4) телевізор «Панасонік» в неробочому стані, орієнтовна вартість 500 грн.; 5) трюмо лаковане, орієнтовна вартість 400 грн.; 6) диван розкладний, орієнтовна вартість 500 грн.; 7) тумбочку під телевізор, орієнтовна вартість 200 грн.; 8) набір меблів для кухні, орієнтовна вартість 4000 грн.; 9) 6 поросят, орієнтовна вартість 8200 грн., - всього на суму 16700 грн.(а.с. 9-10). Відповідач [PERSON] згідно паспорту значиться зареєстрованим [INFO] (а.с.42), проте там не проживає з 1999 року, так як вибув у двір № 56 на постійне проживання [INFO] про що свідчать довідки сільської ради та ксерокопії погосподарських книг за 1996 2000 роки по Залузькій сільській раді ( а.с. 11, ). Позивач [PERSON] проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] ( а.с. 12, 13). Згідно накладної № 86 від 21.05.2015 року, [PERSON] придбав у СВК «Залузький» 6 поросят (а.с.14).Згідно бирок виробника меблів, які прикріплені до задньої стінки меблів на диван кроваті, її вартість 133 руб (а.с.15), на дзеркалі ( в акті опису значиться як трюмо) 34 руб.40 коп., та на 3-х дверній шафі - 156 руб (а.с.17).Згідно накладної № 41 від 10.09.2006 року, виданої на імя [PERSON], вартість набору меблів для кухні 1300 грн. (а.с.91) Дані правовідносини регулюються: - ст. 41 Конституції України та ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. - ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; - ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; - ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. - ч. ч.\~\~1, 3, 4 ст. 334 ЦК України\~\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. - ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. - ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. -- ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. \~\~\~\~ Дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, з урахуванням положень ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України та роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6, з послідуючими змінами, суд враховуючи, що на підтвердження належності позивачу майна останній надав накладні ( а.с. 14,91), свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджують, що до придбання майна на яке накладено арешт, відповідач [PERSON] не має є відношення, та не є його власником, так як разом із позивачем він не проживав з 1999 року, спільного господарства вони не вели. Позивач [PERSON] не несе відповідальності за борги свого повнолітнього синаГаная [PERSON] час виготовлення та придбання меблів також бирки на меблях. В сукупності пояснення свідків та надані позивачем докази підтверджують, що покупцем спірного майна є саме позивач [PERSON] (а.с. 15,16, 17). Тому суд\~прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вони підтверджені належними доказами та не спростовано відповідачами.

Outcome: approved