Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому свої вимоги обґрунтував наступним чином. Відповідачка перебувала на обліку в Управлінні соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради та отримувала з квітня 2012 року декілька видів державної матеріальної допомоги, а саме: по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, малозабезпеченій сім'ї та як одинока матір. При оформленні та переоформленні цієї допомоги вона подавала дані про відсутність інших членів сім'ї, крім дітей, які проживають разом з нею та отримують дохід. Однак рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 травня 2015 року в цивільній справі №477/826/15-ц був встановлений факт батьківства громадянина [PERSON] відносно її дочок. При цьому, згідно зі встановленими під час розгляду обставинами, із січня 2010 року по січень 2015 року (до часу його смерті) він разом проживав однією сім'єю з відповідачкою, вони вели спільне господарство тощо. В зв'язку з цим було встановлено, що їй виплачено надмірно по кожному виду зазначеної державної матеріальної допомоги загальну суму 47913 грн. 76 коп., в тому числі: - допомога одинокій матері в сумі 17657 грн. 38 коп., допомога матері по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 9124 грн. 04 коп., соціальна допомога малозабезпеченій сім'ї в сумі 21132 грн. 34 коп. Посилаючись на те, що вона відмовляється добровільно повернути надмірно сплачені кошти, тому просив стягнути їх в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Позивачка та її представник позов визнали частково, вказуючи, що дійсно, отримала зазначені види державної матеріальної допомоги, але не повідомила, що проживала однією сім'єю з громадянином [PERSON] Однак зазначили, що він мав пенсійне забезпечення в зв'язку з інвалідністю, тому це повинно враховуватися при визначенні розміру надмірно сплаченої допомоги. Крім того, вказали, що розмір суми збитку, яку просять стягнути з нею, значний і у неї немає таких кошті, тому просили розстрочки їх стягнення на п'ять років. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (далі - Закон) громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Так, в статті 3 цього Закону визначені види державної допомоги сім'ям з дітьми, в тому числі: допомога на дітей одиноким матерям та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (пп. 3, 5) (в редакції, яка діяла на час її призначення та виплати). Згідно з положеннями ст. 18-1 Закону право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається. Крім того, статтею 13 цього ж Закону визначено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має особа (один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Допомога по догляду за дитиною, призначена опікуну, вважається власністю дитини. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими надається допомога (ст. 15 цього Закону). Також, згідно з п. 33 Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 1751 від 27 грудня 2001 року, відповідно до статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, яка є батьком її дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається. Крім того, відповідно до Закону Країни "Про державну соціальну допомога малозабезпеченим сім'ям" державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї; сім'я - це особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки; малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї (ст. 1). Також, згідно з п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям" для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім'ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). Інформація про склад сім'ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім'ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства I та II груп або інвалідами I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв'язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одиноким інвалідом I групи і здійснює догляд за ним; жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім'ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і не мають власних сімей. До складу сім'ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Відповідно до п. 14 даного Порядку розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї. Середньомісячний сукупний дохід сім'ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом. Пунктом 20 того ж Порядку визначено, що соціальна допомога призначається на шість місяців. Відповідачка [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] року, та [PERSON], [INFO]. Запис про батька дітей відповідачки був зроблений зі слів матері на підставі ст. 135 СК України. 3 квітня 2012 року вона звернулася до позивача з заявою про призначення їй всіх видів соціальної допомоги. На підставі цієї заяви та доданих нею документів їй було призначено державну матеріальну допомогу як одинокій матері на першу дитину та на підставі заяви від 13 січня 2014 року - одинокій матері на другу дитину. Також, їй було призначено державні матеріальні допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з врахуванням доходів на період з 1 грудня 2012 року по 30 червня 2014 року неодноразово допомогу як малозабезпеченій сімї на загальний період з 1 квітня 2012 року по 30 листопад 2015 рік. В той же час, було встановлено, що відповідачка спільно проживала однією сім'єю з громадянином [PERSON] з січня 2010 року по січень 2015 року і він є батьком двох її дітей, що нею самою не заперечувалося. Це було з'ясовано під час розгляду цивільних справ за її заявою про встановлення факту батьківства (а.с. 32-33, 66-67). В зв'язку з цим виплата допомоги [PERSON] була припинена, а їй запропоновано повернути надмірно виплачені кошти. Відповідно довідок та розрахунків позивача, вона отримала надмірно державні допомоги в загальній сумі 47913 грн. 76 коп., в тому числі: - допомога одинокій матері в сумі 17657 грн. 38 коп., допомога матері по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 9124 грн. 04 коп., соціальна допомога малозабезпеченій сім'ї в сумі 21132 грн. 34 коп. як одинока матір на дітей державну допомогу у сумі 8 544 грн. 51 коп. Відповідно до ст. 22 Закону, одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Відповідно до ч. 3 ст. 10 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Оскільки позивачем було встановлено факт проживання відповідачки з батьком дітей в період отримання нею державних допомог, тому суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для стягнення безпідставно отриманих нею державних коштів, що відповідає положенням ст. ст. 1166, 1212 ЦК України. В той же час, при перевірці розміру цієї допомоги суд зазначає, що відповідно до зазначених вище нормативних актів, при визначенні розміру цих допомог повинен був враховуватися дохід сім'ї, тобто в даному випадку і пенсійне забезпечення [PERSON] як інваліда. Однак це не впливає на незаконність нарахування та отримання допомоги одинокій матері, оскільки за наявності [PERSON] як чоловіка з яким вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу, допомогу як одинокій матері вона не мала б права отримувати. Його пенсійне забезпечення повинно було враховуватися при отриманні допомоги малозабезпеченій сім'ї та до досягнення дитиною трьох років. В той же час, наявність пенсійного забезпечення [PERSON] при розрахунку матеріальної допомоги малозабезпеченій сім'ї більший - 25317 грн. 49 коп. ніж фактично отримана нею допомога малозабезпеченій сім'ї - 21132 грн. 34 коп., але суд розглядає справи в межах заявлених вимог, тому з неї підлягає стягненню фактично надмірно отримана ця допомога в сумі 21132 грн. 34 коп. В той же час, розмір виплати допомоги до досягнення дитиною трьох років, розрахований з наявністю пенсій [PERSON], складає 7782 грн. 94 коп. Таким чином, з врахуванням зазначеного, з відповідачки підлягає стягненню загальна сума надмірно виплачених державних допомог 46572 грн.66 коп., з яких: допомога одинокій матері в сумі 17657 грн. 38 коп., допомога матері по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 7782 грн. 94 коп., соціальна допомога малозабезпеченій сім'ї в сумі 21132 грн. 34 коп. Що ж стосується прохання відповідачки про розстрочення стягнення цього боргу, то виходячи з положень ст. 373 ЦПК України, з врахуванням її матеріального положення, наявності на утриманні двох малолітніх дітей та значної суми боргу, яка підлягає стягненню, суд вважає можливим застосувати розстрочку, але не на п'ять років років (як вона про це просила), а на три роки (36 місяців). За такого,

Outcome: approved