Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом про позбавлення батьківських прав до [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 17.11.2001 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. 25.12.2007 року шлюб між сторонами було розірвано. 30.04.2008 року позивачем було укладено новий шлюб з [PERSON]. Проте, від попереднього шлюбу сторони у справі мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Після фактичного розірвання шлюбних відносин з відповідачем, неповнолітня дитина залишилась мешкати разом із матір'ю (позивач у справі). Батько дитини з часу фактичного припинення шлюбних відносин з дитиною не спілкується, піклування про неї не здійснює, матеріально не забезпечує та фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Отже, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини позивач просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Позивач та її уповноважений представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач, належно повідомлений про дату та час судового засідання шляхом публікації оголошення в газеті «Часопис Донеччина» від 07.06.2017 року стор.7 та через офіційний сайт судової влади України, в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надав, у зв'язку з чим, за відсутності заперечень з боку позивача, суд ухвалив розглядати справу на підставі ст.224 ЦПК України заочно. Уповноважений представник третьої особи - Служби у справах дітей Торецької міської ради Донецької області, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні 22.06.2017 року, до початку розгляду справи по суті, судом було задоволено письмове клопотання уповноваженого представника позивача від 22.06.2017 року та залучено до участі у справі в якості свідків, згідно зі ст.136 ЦПК України, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свідок [PERSON], [INFO], суду пояснила, що є матір'ю позивачки. Зазначила, що її донька - [PERSON], та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.11.2001 року, однак у 2007 році шлюбні відносини фактично були припинені. Перебуваючи у шлюбі, [PERSON] добре ставився до дитини. Проте, останній раз вона бачила батька дитини п'ять років тому, долею дитини останній жодним чином не цікавиться, матеріально дитину не утримує, бажання побачити доньку не виявляє. При цьому, перешкод відповідачеві щодо спілкування з дитиною позивач не чинить. Свідок [PERSON], [INFO], суду пояснила, що вона є подругою позивачки вже понад 8 років. Рідна племінниця свідка та неповнолітня [PERSON] - однокласниці. Останній раз свідок бачила батька [PERSON] - [PERSON] у 2009 року. До місця свого постійного мешкання у м.Торецьк Донецької області не з'являється з моменту початку проведення АТО. Ані з позивачем, ані з донькою останній стосунки не підтримує; матеріальної допомоги дитині не надає; не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, тобто, нехтує своїми батьківськими обов`язками. Вислухавши пояснення позивача та її уповноваженого представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне: У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На підставі ч.1 п.2 ст.164 СК України, мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з положень ст.ст.3,9 і 18 Європейської конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка, відповідно до ч.1ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України", є частиною національного законодавства, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, а саме, коли батьки не піклуються про неї. Отже, як вбачається з наявних у справі матеріалів, позивач в період часу з 17.11.2001 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], від якого сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Підтвердженням даного факту є свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.05.2002 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №88. В зазначеному свідоцтві про народження дитини матір'ю записана - [PERSON] (прізвище позивача від першого шлюбу), батьком дитини записаний - [PERSON]. (а.с.11). 25.12.2007 року шлюб з відповідачем був розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02.04.2008 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис №296. (а.с.15). 30.04.2008 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30.04.2008 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №54. В свою чергу, з даного свідоцтва вбачається зміна позивачем прізвища "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с.16). Відповідно до довідки №465 від 26.01.2017 року органу самоорганізації населення «Доброта», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] і має наступний склад родини: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька). (а.с.7). З довідки №б/н від 09.03.2017 року Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції вбачається, що [PERSON] на обліку Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області з питань щодо стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], не значиться (а.с.17). Згідно письмової характеристики директора та класного керівника на ученіцю [PERSON], ученицю 9-А класу СЗШ І-ІІІ ступенів №3 Торецької міської ради Донецької області №191 від 17.02.2017 року, неповнолітня [PERSON] навчається у 9-А класі наведеного вище навчального закладу, мати приділяє багато уваги вихованню доньки. Разом з цим, батько за роки навчання дитини жодного разу у школі не з'являвся, з класним керівником або адміністрацією школи спілкування не мав. (а.с.8). Як вбачається з письмової характеристики голови вуличного комітету [PERSON], [PERSON] є замкненою особою, під час спільного з позивачем сімейного життя спиртні напої не вживав, в сім'ї не конфліктував. Зі слів сусідів, [PERSON] з 2014 року в м.Торецьку за місцем своєї реєстрації, а саме, за адресою: [ADDRESS], не проживає, місце його перебування невідоме. (а.с.9). Натомість, за письмовою характеристикою голови вуличного комітету органу самоорганізації населення "Доброта" від 09.02.2017 року [PERSON], [PERSON] характеризується позитивно, є турботивою матір'ю та дружиною, в будинку у останньої затишно, завжди підтримується порядок. З сусідами [PERSON] в гарних стосунках, бере участь у суспільному житті вулиці, з особами сумнівної поведінки не спілкується. (а.с.10). В свою чергу, згідно наявної в матеріалах справи довідки №1994/202/05-2017 від 06.02.2017 року Національної поліції України головного управління національної поліції в Донецькій області Бахмутський відділ поліції Торецьке відділення поліції, [PERSON], [INFO], з 26.01.2015 року до теперішнього часу знаходиться у розшуку за Торецьким ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, як злочинець. (а.с.12). Згідно висновку №220-02/15 від 22.03.2017 року, Служба у справах дітей виконавчого комітету Торецької міської ради Донецької областівважає позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO], - доцільним. (а.с.18). Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками. Проаналізувавши фактичні обставини справи, надавши правову оцінку наявним у справі документальним доказам та показам свідків, суд приходить до висновку, що відповідач про фізичний і духовний розвиток дитини не піклується; її навчанням, підготовкою до самостійного життя не цікавиться; не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, тобто, нехтує своїми батьківськими обов`язками. Зазначені фактори в їх сукупності, за наявності позитивного висновку Служби у справах дітей щодо позбавлення відповідача батьківських прав, на думку суду свідчать про наявність правових підстав для визнання позовних вимог обгрунтованими та такими, що є необхідною мірою в інтересах здоров'я та виховання дитини. З огляду на викладене вище,

Outcome: approved