Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 55828,02 грн. завданої в результаті ДТП матеріальної шкоди, 30000,00 грн. моральної шкоди, 10000,00 грн. витрат за надання правової допомоги, 1000,00 грн. витрат за проведення експертизи та понесені витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.09.2015 року приблизно о 09 год. 45 хв. на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг Східниця Пісочне та Нижанковичі Стрий водій автомобіля марки "RENAULT DUSTER", державний номерний знак [NUMBER] [PERSON], рухаючись автодорогою Нижанковичі Стрий в напрямку з міста Дрогобича до міста Стрия під час виїзду з другорядної дороги на головну, допустив зіткнення з автомобілем марки "MERSEDES BENZ 212 D", державний номерний знак [NUMBER], водієм якого був позивач [PERSON] і який рухався головною дорогою в напрямку від міста Трускавець до міста Львова. Внаслідок зіткнення автомобілів, транспортний засіб [PERSON] перевернувся, в результаті чого позивач отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований у Дрогобицьку міську лікарню № 1, де у відповідності до витягу із медичної карти хворого № 07109 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні ДМЛ №1 з 24.09.2015 року по 29.09.2015 року. Вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля під час ДТП визначена актом автотоварознавчого дослідження від 23.10.2015 року і складає 105328,02 грн. Однак страховиком йому було нараховано до відшкодування 49500 грн., відтак відповідачі повинні йому відшкодувати різницю в розмірі 55828,02 грн. У відповідності до постанови від 16.10.2015 року слідчим СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області капітаном міліції [PERSON] було закрито кримінальне провадження № 12015140110002145 від 24.09.2015 року по факту дорожньо транспортної пригоди за ч. 1 ст. 286 у звязку відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Окрім цього, вказує на те, що внаслідок ДТП йому було завдано моральної шкоди, що виразилась у душевних стражданнях у звязку із пошкодженням його автомобіля, що унеможливило його використання, і як наслідок спричинило незручності в його сімейно-побутовому житті. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 30000 грн. Також просить стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати, зокрема, по оплаті вартості дослідження в сумі 1000 грн., за надання правової допомоги в сумі 10000 грн., та понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, вкиладених у позовній заяві, яку просять задоволити. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечила з тих підстав, що на момент дорожньо-транспортної пригоди вона, хоч і являлась власником автомобіля марки "RENAULT DUSTER", державний номерний знак [NUMBER], однак його керування на законних підставах здійснював [PERSON], а відтак жодної шкоди вона позивачу не завдавала. Просить в позові щодо неї відмовити. Представник відповідача адвокат [PERSON] проти позову заперечив з тих підстав, що [PERSON] не вправі предявляти зазначений позов, так як він не є власником автомобіля, якому завдано шкоди в результаті ДТП. Так як відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а відтак страховою компанією здійснено нарахування йому страхового відшкодування в сумі 49500 грн. Крім цього, залишкова вартість автомобіля марки "MERSEDES BENZ 212 D", державний номерний знак [NUMBER], значно нижча від вартості відновлювального ремонту такого автомобіля, а відтак ремонтувати його недоцільно. Крім цього вважає, що позивачем не представлено доказів того, що керований ним транспортний засіб відремонтовано, а лише представлено висновок про визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу внаслідок ДТП. При таких обставинах просить в задоволенні позову відмовити повністю. Третя особа [PERSON] позов підтримав, пояснивши, що позивач, який хоч і не є власником транспортного засобу автомобіля марки "MERSEDES BENZ 212 D", державний номерний знак [NUMBER], але має законне право володіння цим майном (керував транспортним засобом на підставі оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САК №597406 та довіреності від 19.06.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON], р. №833), а відтак вправі вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому транспортному засобу внаслідок ДТП. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що 24.09.2015 року приблизно о 09 год. 45 хв. на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг Східниця Пісочне та Нижанковичі Стрий водій автомобіля марки "RENAULT DUSTER", державний номерний знак [NUMBER] [PERSON], рухаючись автодорогою Нижанковичі Стрий в напрямку з міста Дрогобича до міста Стрия під час виїзду з другорядної дороги на головну, допустив зіткнення з автомобілем марки "MERSEDES BENZ 212 D", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням позивача, який рухався головною дорогою в напрямку від міста Трускавець до міста Львова. Внаслідок зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою від 16.10.2015 року слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції [PERSON] було закрито кримінальне провадження № 12015140110002145 від 24.09.2015 року по факту дорожньо транспортної пригоди за ч. 1 ст. 286 КК України у звязку відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. При цьому, слідчим встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода виникла з вини водія [PERSON], який порушив п.п. 1.5, 2.3 б, 16.11, дорожнього знаку 2.1 та дорожньої розмітки 1.13, 1.20 правил дорожнього руху України. Таким чином, суд приходить до переконання, що порушення [PERSON] зазначених вище ПДР перебувають у прямому причинному звязку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди у вигляді механічних ушкоджень автомобіля "MERSEDES BENZ 212 D", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], а відтак суд вважає доведеною вину відповідача [PERSON] у порушенні ним правил дорожнього руху, прямим результатом якого стало заподіяння позивачу, зокрема, матеріальної шкоди. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що позивач не є власником транспортного засобу, а відтак не наділений правом на звернення до суду з вказаним позовом, оскільки відповідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу; п. 1 ч. 1 ст. 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. Відповідно до ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах встановлених законом. Таким чином, позивач, який хоч і не є власником транспортного засобу автомобіля марки "MERSEDES BENZ 212 D", державний номерний знак [NUMBER], але має законне право володіння цим майном (керував транспортним засобом на підставі оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САК №597406 та довіреності від 19.06.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON], р. №833), а відтак вправі вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому транспортному засобу внаслідок ДТП. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, сторонами не заперечувалась, а відтак доказуванню не підлягає, відповідач [PERSON] під час вчинення ДТП також керував автомобілем марки "RENAULT DUSTER", державний номерний знак [NUMBER], на підставі оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та володів полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого страховиком нараховано позивачу до виплати страхове відшкодування в розмірі 49500 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки). Крім цього, статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю майну третьої особи. Разом з тим, в п. 15 постанови №4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно акту автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №Ю-00578 від 23.10.2015 року, складеного ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "MERSEDES BENZ 212 D" становить 282176,77 грн., а його вартість до моменту ДТП становить 105328,02 грн. Як вбачається зі складених страховою компанією розрахунків, ринкова вартість автомобіля марки "MERSEDES BENZ 212 D", після ДТП складає 40000,00 грн. Отже різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 65328,02 грн. Крім цього, як зазначає позивач, йому нараховано страхове відшкодування страховиком в розмірі 49500 грн. Таким чином до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає різниця в розмірі 15828,02 грн. (65328,02 грн. 49500 грн.) завданої матеріальної шкоди. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати - зокрема, по оплаті вартості дослідження в сумі 1000 грн. судового збору в сумі 551,20 грн. (пропорційно задоволеному позові), а всього 1551,20 грн. понесених судових витрат. Позивачем документально не підтверджено понесення витрат на правову допомогу, а тому в цій частині позову слід відмовити. Що стосується вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди та витрат за надання правової допомоги, суд вважає, що в цій частині предявленого позову необхідно відмовити, оскільки позивач не звертався з вимогою про стягнення моральної шкоди до страхової компанії, а без такого звернення встановити розмір стягнення такої шкоди з відповідача неможливо.

Outcome: approved