Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, [PERSON], треті особи: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", ТзОВ "Кредитні ініціативи" про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно . В ході розгляду справи позивачем збільшено позовні вимоги, де з первісною вимогою просила визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Середньоводянської сільської ради №49 від 20 вересня 2006 року та визнати право власності на будинок №49 по вул. Борканюка в с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що у 2013 році позивачу стало відомо, що Рахівським районним судом розглядаються цивільні справи за позовом ТОВ "Кредитні ініціативи" до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, за іпотечним договором №818/819 від 8 грудня 2006 року укладеного на забезпечення виконання зобов"язань по кредитним договорам №818 та №819 від 8 грудня 2006 року, укладених відповідно від його імені та імені його жінки [PERSON] громадянином [PERSON], мешканцем с. Середнє Водяне, вул. 50 років Жовтня,11, на підставі нібито виданих ними довіреностей. Предметом іпотеки є житловий будинок, який знаходиться за адресою с. Середнє Водяне, вул. Борканюка ([PERSON]), 49 Рахівського району Закарпатської області, право власності на який, як виявилося, оформлене на ім"я [PERSON], згідно рішення виконкому Середньоводянської сільської ради №49 від 20 вересня 2006 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №363176, зареєстрованого 04.12.2006 року на ним в цілій частині в реєстрі №16990420, запис №282 в книзі №2 в Рахівському бюро технічної інвентаризації. [PERSON] та [PERSON] повідомили позивачу, що не мають ніякого відношення до кредитних та іпотечного доовору, довіреностей гр. [PERSON] не видавали та їм нічого про це відомо не було, такі є підробленими та сфальшованими, а тому звернулися з відповідними заявами в Рахівський РВ УМВС України про притягнення винних до відповідальності. По даному факту відкрито кримінальне провадження, слідчим винесено повідомлення підозри [PERSON], однак справа зупинена у зв"язку з відсутністю останнього на території України. [PERSON] також повідомив її, що не узаконював вищевказаний житловий будинок на своє ім"я, не звертався ні в Середньовдянську сільську раду, ні в Рахівське БТІ про оформлення права власності на нерухоме майно та не має ніякого відношення до будинку. Даний будинок в даний час перебуває в її законному володінні, [PERSON] Нуцу іванович дійсно немає на нього ніяких законних прав, оскільки ніколи не будував ніякого будинку і навіть не зареєстрований по даній адресі. Так, згідно будівельного паспорту за 1984 рік забудовником житлового будинку №49 по вул. К.Маркса ( Борканюка) в с. Середнє Водяне була мати позивача [PERSON], яка померла 6 листопада 1998 року. Будинок зареєстрваний за нею в погосподарській книзі Середньоводянської сільської ради на той час на законних підставах. Позивач є спадкоємцем після її смерті за законом і прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Свої спадкові права на будинок, позивач, згідно діючого законодавства має право оформити без обмеження будь-яким строком. Тим більше, що в даний час в законодавство внесені зміни щодо оформлення спадщини сільськими радами. Однак, вона не може цього зробити через незаконне рішення сільської ради про оформлення права власності на будинок на [PERSON], тому вважає, що її права грубо порушені, у зв"язку з цим звертається до суду за їх поновленням з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Сільський голова [PERSON] надав заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Представник третьої особи, Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", в судове засідання не з"явився. Був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що працював лікарем в с. Середнє Водяне, та лікував маму позивача, яка йому розказувала, що вона збудувала хату для дочки [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що мати позивача будувала будинок, а позивач за будинком доглядала і він їй залишився як у спадок. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що за свідоцтвом \~про право \~власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №363176 від 10 жовтня 2006 року \~за відповідачем [PERSON] зареєстровано житловий будинок № 49 по вул. Б.Хмельницького ( стара назва [PERSON]) в с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. \~\~\~\~ Видачі цього свідоцтва про право власності на нерухоме майно \~передувало \~рішення виконкому Середньоводянської сільської ради від \~20 вересня 2006 року №49, за яким вирішено \~житловий будинок № 49 по вул. К.Маркса (теперішня назва [PERSON]) зареєструвати за [PERSON]. Також з матеріалів справи вбачається, що даний будинок є предметом іпотеки за іпотечним договором №818/819 від 08.12.2006 року, укладеним між ПАТ «Промінвестбанк» та [PERSON]. Згідно договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 року права та обов'язки іпотекодержателя за вищезазначеним іпотечним договором перейшли від ПАТ «Промінвестбанк» до ТзОВ «Кредитні ініціативи» . Зазначений іпотечний договір є чинним, в судовому порядку визнавався недійсними, де постановою апеляційного суду Закарпатської області №305/1928/14-ц від 28 лютого 2018 року , у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", Рахівської державної нотаріальної контори про скасування кредитних договорів, договору Іпотеки та довіреностей, відмовлено, а відтак правомірним (ст. 204 ЦК України). Подаючи позов до суду, позивач [PERSON], в обгрунтування такого зазначила, що Середньоводянська сільська рада здійснила оформлення права власності за відповідачем , [PERSON], який не мав права на його отримання, оскільки спірний будинок належав матері позивача, [PERSON], яка померла 6 листопада 1998 року, і числиться як спадкове майно за нею, [PERSON]. Однак, з такими доводами позивача суд не погоджується з огляду на наступне. В матеріалах справи дійсно наявний будівельний паспорт та свідоцтво садиби в сільських населених пунктах УРСР від 1984 року, в яких забудовником одноповерхового будинку за адресою с. Середнє Водяне, вул. К.Маркса,49 вказана [PERSON]. В зазначеному свідоцтві вказано, що на відведеній земельній ділянці належить забудувати одноповерховий житловий будинок на 3-и кімнати з житловою площею 51,5 кв.м. за період 1984-1986 р.р. Разом з тим із записів в погосподарській книзі вбачається, що за період з 1996-2000 р.р. головою спірного господарства була зазначена як [PERSON] (померла 6 листопада 1998 року) так і [PERSON]. При цьому загальна площа жилого будинку вказана 200 кв.м. в тому числі житлова - 120 кв.м., а кількість кімнат дорівнює п'яти. За період з 2006-2010 р.р. єдиним головою вказаного домогосподарства є відповідач [PERSON]. При цьому площа та кількість кімнат не змінилися. В договорі іпотеки в якості предмета іпотеки вказаний спірний житловий будинок разом з надвірними спорудами: літня кухня, гараж, вбиральня - загальною площею 274,89 кв.м., житловою площею 185,4 кв.м., що узгоджується та не суперечить записам в погосподарській книзі (більші площі в договір іпотеки вказані через те, що предметом іпотеки є крім житлового будинку також і надвірні споруди). Тобто спірний будинок як за площею, так і за кількістю кімнат є більшим, ніж той на забудову якого надано дозвіл [PERSON] у 1984 році, а відтак не можна стверджувати, що остання була забудовником та власником даного житлового будинку. Натомість головою дворогосподарства за останні роки вказаний відповідач, що спростовує посилання позивача на те, що [PERSON] не має жодного відношення до спірного будинку. Таким чином твердження позивача про те, що спірний будинок входить до спадкового майна за померлою [PERSON] не узгоджується з матеріалами справи та не підтверджений належними і допустимим доказами. А відтак і твердження позивача, що сільською радою було порушено п.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно та ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування» є не обґрунтованим. Крім того, згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Зловживання правом має місце у випадку, коли уповноважена особа, спираючись на своє суб'єктивне право, допускає недозволене використання свого права, порушує міру і вид поведінки, визначені законом, посилаючись при цьому на формально належне їй суб'єктивне право. На відносини зловживання цивільним правом поширюється дія принципу недопущення зловживання правом як принципу здійснення цивільних прав. Зміст цього принципу становить обов'язок особи, яка здійснює суб'єктивне право, не допускати зловживання правом і здійснювати належні особі суб'єктивні права і виконувати суб'єктивні обов'язки припустимими способами їх здійснення з урахуванням неприпустимості вчинення дій, що вчиняються виключно з наміром заподіяти шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. В даному випадку позивач просить скасувати рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно яких відповідач сам набувши право власності на житловий будинок без жодних обмежень та обтяжень на момент такого набуття, вже звертався до суду з приводу визнання недійсними і скасування рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності на нерухоме майно- житловий будинок №49 по вул. Б.Хмельницького ([PERSON]) в с. Середнє Водяне, з таким самим обгрунтуванням, доводами і доказами, що в даній справі, що стверджено рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області №305/200/14-ц від 24 квітня 2014 року та рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 16 липня 2014 року. При цьому з першого абзацу позовної заяви слідує, що даний позов позивачем пред'явлено через наявність іншої цивільної справи про звернення стягнення на предмет іпотеки за вищезазначеним іпотечним договором. Зважаючи на викладене суд вважає, що даний позов позивачем пред'явлено з метою уникнути відповідальності за іпотечним договором і не допустити можливості звернення стягнення на предмет іпотеки, що спрямовано на порушення прав та інтересів іпотекодержателя та є формою зловживання правом (ч.3 ст. 13 ЦК України). Таким чином, має місце змова позивача із відповідачем, а відтак штучність спору. Згідно ч.3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що для задоволення позову [PERSON] відсутні правові підстави. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору, та відмови у задоволенні позову, судові витрати у справі, що складаються із 704,80 гривень судового збору за вимогу немайнового характеру, та 8810 гривень за вимогу майнового характеру, які пред"являлися одночасно, слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed