Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

У серпні 2015р. позивач звернувся до суду з даним позовом, який в ході розгляду справи був уточнений. Посилався на те, що 15 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", надавши видані ТОВ "Красноармійська друкарня" довідки № 20 від 23 вересня 2013 року про період робити в Красноармійській друкарні, № 21 від 23 вересня 2013 року про перейменування Красноармійської друкарні в ТОВ "Красноармійська друкарня" та № 17 від 14 серпня 2009 року про його заробітну плату за період з 1982 по 1988 роки. Після проведеної Управлінням позапланової перевірки достовірності наданої довідки № 20 від 23 вересня 2013 року ТОВ "Красноармійська друкарня" було видано нову довідку про підтвердження наявного трудового стажу № 20 від 4 липня 2014 року з уточненим періодом роботи [PERSON] в Красноармійській друкарні. На підставі наданих довідок Управлінням згідно протоколу № 2243 від 8 травня 2014 року [PERSON] було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 15 квітня 2014 року в розмірі 2284,13 грн.. В подальшому в ході розгляду Донецьким апеляційним адміністративним судом справи за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області до ТОВ "Красноармійська друкарня" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, було встановлено, що ТОВ "Красноармійська друкарня" не є правонаступником ДП "Красноармійська міська друкарня" і не повинно відшкодовувати фактичні витрати Управлінню. Оскільки відповідач не є правонаступником ДП "Красноармійська міська друкарня" він не мав права видавати довідки для підтвердження спеціального трудового стажу, в такому випадку підтвердження періоду роботи має бути здійснене Комісією з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при головних управліннях ПФУ в областях, містах Києві та Севастополі. Оскільки пенсію призначено на підставі довідок, виданих особою, яка не мала на це повноважень, утворилась переплата пенсії. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати недійсними довідки №20 від 23.09.2013 року, №21 від 23.09.2013 року, №20 від 04.07.2014 року, що видані відповідачем, зобов'язати відповідача їх відкликати та стягнути з відповідача переплату пенсії за період з квітня 2014 року по серпень 2015 року в сумі 33 970,32 грн.. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 серпня 2016 року позов задоволено частково. Стягнено з відповідача на користь позивача переплату пенсії за період з квітня 2014 року по серпень 2015 року у розмірі 33 970, 32 грн.. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. У апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на необґрунтованість рішення, порушення судом вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень з результатами оцінки доказів з мотивами їх прийняття чи відмови у прийнятті. Так, суд безпідставно застосував положення ст. 1166 ЦК України щодо наявності обов'язку відповідача відшкодувати матеріальну шкоду позивачеві, оскільки фактично такої шкоди заподіяно не було. Відповідно до статей 12 - 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підставою для призначення та нарахування застрахованій особі пенсії є наявність фактів досягнення особою пенсійного віку та відповідного стажу роботи, у тому числі пільгового. Наявність таких підстав для призначення пенсії колишньому працівникові ДП «Красноармійська друкарня» [PERSON] підтверджена в судовому засіданні представником позивача, а на момент призначення йому пенсії у 2014 році і результатами перевірки співробітника контролюючого органу - УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі, що підтверджено актом №151 від 04.07.2014 року. У зазначеному акті вказано, що необхідно вказувати у довідці час початку роботи [PERSON] з 01.12.1981 року, а не з 12.12.1981 року, як було зазначено у первісно виданій довідці від 23.09.2013 року №20. Саме співробітником цього контролюючого органу рекомендовано відповідачеві видати нову довідку, що і було виконано. Отже, Пенсійному Фонду України взагалі не спричинено ніяких збитків, бо виплата пільгової пенсії [PERSON] не є незаконною. Представник позивача підтвердив судовому засіданні, що дані, вказані у довідці, виданій відповідачем про характер та стаж роботи [PERSON] на ДП «Красноармійська друкарня» є достовірними та відповідають дійсності та у разі видачі довідки будь - якою архівною установою не було б порушено порядку видачі довідки і не було б спричинено матеріальної шкоди позивачеві. Але порушення самого порядку видачі довідки не спричиняє позивачу моральної шкоди, оскільки [PERSON] мав право на призначення пенсії. Крім того, адміністрація ТОВ «Красноарміська друкарня» не мала права відмовити [PERSON] у видачі довідки, оскільки на підприємстві залишилися архівні документи про роботу та нарахування забортної плати Державного підприємства «Красноармійська друкарня». Відповідачу невідомо, чому у 1995 році адміністрацією ДП «Красноармійська друкарня» своєчасно не були передані архівні документи ліквідованого державного підприємства до архівної установи. Відповідач був вимушений видати довідку [PERSON], оскільки вказані архівні документи зберігаються у ТОВ «Красноармійська друкарня», згідно вимог Законів України «Про інформацію», «Про захист персональних даних», «Про звернення громадян» відповідачу забезпечене право на вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто. Отже, при видачі довідки відповідач діяв правомірно, тому положення ст. 1166 ЦК України застосовуватися не повинні. Суд не дав оцінку вказаним запереченням відповідача та не зазначив, чому при розгляді спору не застосовуються Закони України «Про інформацію», «Про захист персональних даних», «Про звернення громадян», якими врегульовані відносини між відповідачем та [PERSON]. В засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено отриманням кожним із сторін судових повісток. Від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, у яких міститься також клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові наступних підстав. Задовольняючи частково позов та стягуючи з відповідача на користь позивача переплату пенсії за період з квітня 2014 року по серпень 2015 року у розмірі 33 970,32 грн. суд виходив із того, що з боку відповідача наявний склад правопорушення умов пенсійного законодавства, внаслідок чого завдано шкоди державі, від імені якої виступають органи пенсійного Фонду України, а саме відповідач діяв протиправно, бо надав недостовірну довідку, спричинена шкода, оскільки було нараховано надмірний розмір пенсії в сумі 33 970,32 грн., існує причинний зв'язок між нарахуванням пенсії та наданням недостовірних документів та є вина відповідача, який надав довідку за підписом керівника та головного бухгалтера установи, яка не мала права видавати довідку, оскільки не є правонаступником роботодавця особи, що звернулась за довідкою. У задоволенні вимог про визнання довідок недійсними та зобов'язання відповідача їх відкликати суд відмовив, оскільки такі вимоги є неналежним способом захисту права, що передбачено ст. 16 ЦК України. Позивачем апеляційна скарга не подана, у апеляційній скарзі відповідача не приведено доводів незгоди з частиною рішення про відмову у задоволенні частини вимог. З висновком суду про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми переплаченої пенсії погодитись неможливо, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права. Так, із справи вбачається, що 23 вересня 2013 року відповідачем була видана довідка №20 на ім'я [PERSON] про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, у якій зазначено, що [PERSON] працював повний робочий день у Красноармійській друкарні і за період з 12 грудня 1981 року по 11 вересня 1985 року виконував роботи на стереотипері, зайнятий на відділенні і обробці стереотипів та кліше із друкарського сплаву. За професією, посадою стереотипер, що передбачена списком №2 розділ XXVII, підстава ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», Постанова СССР від 22.08.1956р. №1173, за період з 12.12.1981 р. по 11.09.1985 р. 3 роки 9 місяців. Підстава для видачі: наказ про прийняття на роботу, звільнення, розрахункова відомість про зарплату, особова картка. Також 23.09.2013 року [PERSON] була видана відповідачем довідка №21 про те, що він працював в Красноармійській типографії з 12.12.1981 року по 11.09.1985 року та що Красноармійська типографія перейменована у ТОВ «Красноармійська типографія» згідно наказу №2 від 03.07.1995 року. Довідка дана для пред'явлення за місцем роботи. 15.04.2014 року [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного Фонду у м. Красноармійську та Красноармійському районі із заявою про призначення пенсії та, як зазначає у позові позивач, додав дві вказані вище довідки. Як вбачається з копії акту №151 від 04 липня 2014 року головним спеціалістом відділу контрольно - перевірочної роботи управління Пенсійного Фонду України у м. Красноармійську та Красноармійському районі згідно з наказом начальника управління від 4 липня 2014 року та відповідно до наказу управління Пенсійного Фонду України у м. Красноармійську та Красноармійському районі від 3 липня 2014 року №305 проведена позапланова перевірка достовірності довідки від 23.09.2013 року №20 про пільговий характер роботи, наданої на ім'я [PERSON] за період роботи у Красноармійській друкарні з 12.12.1981 року по 11.09.1985 року. При проведенні перевірки були використані наступні документи: накази по підприємству, розрахунково - платіжні відомості, статут підприємства. У акті викладено висновок про те, що відповідно наданих на перевірку документів встановлено, що дані, зазначені у довідці від 23.09.2013 року №20 не відповідають даним у первинних документах, які зберігаються у ТОВ «Красноармійська друкарня», а саме: згідно первинних документів [PERSON] працював стереотипером з 01.12.1981 року. Рекомендовано видати нову довідку. 04.07.2014 року відповідач надав [PERSON] нову довідку №20 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, у якій зазначив ті ж дані, що і в первісній довідці №20 від 23 вересня 2013 року, але із зміною початку роботи [PERSON] з 1 грудня 1981 року, як рекомендовано актом перевірки №151 від 04 липня 2014 року, та зазначено, що довідку №20 від 23.09.2013 року вважати недійсною. 14 серпня 2009 року відповідачем видана [PERSON] довідка №17 про заробітну плату для обчислення пенсії із зазначенням сум заробітної плати за період з 1982 року по 1988 рік. Згідно з копією протоколу 2243 від 08.05.2014 року управлінням Пенсійного фонду України у м. Красноармійську та Красноармійському районі [PERSON] призначена пенсія за віком за списком №2 у розмірі 2 284, 13 грн.. Розпорядженням від 26.08.2015 року [PERSON] з 01.09.2015 року припинено виплату пенсії управлінням ПФУ у м. Красноармійську та Красноармійському районі у зв'язку із рішенням суду від 14 травня 2015 року №805/507/15-а. Як вбачається із копії вказаного судового рішення постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року у справі № 805/507/15-а задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Красноармійська друкарня», скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 5 березня 2015 року у справі № 805/507/15-а та у задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України у м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області до ТОВ «Красноармійська друкарня» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відмовлено. Із мотивувальної частини постанови вбачається, що колегія суддів прийшла до висновку про те, що ТОВ «Красноармійська друкарня» не є правонаступником ДП «Красноармійська друкарня», на якому працював [PERSON], тому ТОВ «Красноармійська друкарня» не повинна відшкодовувати витрати, пов'язані з виплатою та доставкою пенсії [PERSON]. Звертаючись із позовом у даній справі позивач посилався на те, що оскільки відповідач не є правонаступником ДП «Красноармійська друкарня», він не мав права видавати довідки про підтвердження наявного трудового стажу та про заробітну плату для призначення пенсії, на підставі яких була призначена пенсія. Згідно п.2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 25 листопада 2005 року №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. Тобто повноваження щодо видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсії належать підприємствам, на яких такі особи працювали, або правонаступникам таких підприємств, або архівним установам. Внаслідок неправомірних дій відповідача було призначена та виплачувалась пенсія [PERSON], отже переплата пенсії відбулась з вини відповідача, який повинен відшкодувати матеріальну шкоду позивачу, спричинену переплатою пенсії на підставі ст. 1166 ЦК України. Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що він дійсно не є правонаступником ДП «Красноармійська друкарня», але видав довідки, оскільки з невідомих причин документи ДП «Красноармійська друкарня» не були передані до архіву та зберігаються на підприємстві відповідача. Він не міг відмовити [PERSON] у видачі довідок, оскільки володіє цією інформацією та у разі відмови були б порушені вимоги Законів України «Про захист персональних даних», «Про інформацію», «Про звернення громадян». Задовольняючи позов суд погодився з посиланням позивача на те, що внаслідок того, що відповідач видав недостовірні довідки, на підставі яких позивач призначив пенсію [PERSON], виникла переплата пенсії, яку має відшкодувати відповідач. Згідно із частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина завдавача шкоди. Суд зазначив, що неправомірна поведінка позивача виражена у наданні недостовірної довідки. Однак, довідка, видана відповідачем, не є недостовірною, адже всі відомості, що викладені у ній є вірними, вони зазначені на підставі первісної документації, що зберігається на підприємстві відповідача. Достовірність інформації, викладеної у довідці підтверджена і актом перевірки, проведеної позивачем. Позивач посилався не на недостовірність довідки, а на те, що відповідач не мав права видавати довідку, оскільки не являється правонаступником працедавця [PERSON]. Сама по собі видача довідок про підтвердження наявного трудового стажу та про заробітну плату для призначення пенсії за умови, що первісна документація не передана в архів, а зберігається на підприємстві відповідача, не є неправомірною поведінкою. Пенсія [PERSON] була призначена позивачем після перевірки, проведеної на підприємстві відповідача з оглядом первісної документації, за результатами якої був складений акт та видана рекомендація видати нову довідку із уточненням періоду роботи. У акті перевірки були приведені пункти із Статуту ТОВ «Красноармійська друкарня» про те, що це товариство створене на власності засновників, власністю засновників є майно цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Красноармійська друкарня», засновники придбали це майно, будучи учасниками Товариства покупців членів трудового колективу Державного підприємства «Красноармійська друкарня» та товариство не відповідає за боргами держави, держава не відповідає за боргами товариства. 15.07.2014 року відповідачем була надана відповідь на лист позивача за №13984/02/23 від 09.07.2014 року про те, що [PERSON] на підприємстві ТОВ «Красноармійська друкарня» не працював, так як підприємство було зареєстроване з 03.07.1995 року. [PERSON] працював на державному підприємстві Красноармійська міська друкарня. ТОВ «Красноармійська друкарня» не є правонаступником Красноармійської міської друкарні, у зв'язку з чим товариство не зобов'язане і не має підстав на доплату до пільгової пенсії. Таким чином, відповідач не приховував, що він не є правонаступником ДП Красноармійська міська друкарня. Маючи цю інформацію, позивач мав можливість відмовити у призначенні пенсії, у разі, якщо вважав, що довідка видана неналежною особою, але прийняв рішення про призначення пенсії. Таким чином, відсутній причинний зв'язок між діями відповідача по видачі довідок та наслідками у вигляді виплати [PERSON] пенсії в період між її призначенням та припиненням. За вказаних обставин висновки суду про стягнення з відповідача на користь позивача суми переплаченої пенсії не відповідають фактичним обставинам та вимогам ст. 1166 ЦК України. Тому рішення в часині задоволення позову суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення суми переплаченої пенсії у зв'язку із його недоведеністю. Апеляційна скарга не містить доводів неправильності рішення в частині відмови у задоволенні вимог про визнання довідок недійсними та про зобов'язання їх відкликати, тому в цій частині рішення слід залишити без зміни. Згідно з п. п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення.

Outcome: partial