Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди та просив стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в сумі 7057,10 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. В судове засідання представник позивача не з"явився, однак подав заяву про роггляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений за місцем реєстрації, причини не явки суду не відомі, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.2015 року ПАТ „ПРОСТО-страхування", та ТОВ "Ульма Пекеджін Україна" уклали договір страхування № PKS 1500520 майнових інтересів власника автомобіля „Форд", д.н.з. [NUMBER]. 15.07.2015 року в м. Києві на вул. Вербицького відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль „Форд", д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до Постанови Дарницького районного суду м. Києва від 14.09.2015 року, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до звіту № 2528/108633 з оцінки транспортного засобу від 17.07.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля „Форд", д.н.з. [NUMBER], становить - 34 564,70 грн., а відповідно до рахунку-фактури №ГА-0000264 від 18.07.2015 року та рахунку-фактури №БН-0000134 від 03.09.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля „Форд", д.н.з. [NUMBER] становить 41 622,40 грн. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 31.07.2015 року та 04.09.2015 року було складено страхові акти №108633 та №108633 та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 41 622,40 грн. Відповідно до платіжних доручень №11668 від 31.07.2015 року та №14018 від 07.09.2015 року ПAT «ПРОСТО- страхування» перерахувало страхове відшкодування в сумі 41 622,40 грн. за ремонтом автомобіля „Форд", д.н.з. [NUMBER]. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 41 622,40 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до полісу № АЕ/4464443. Згідно листа ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 29.10.2015 року відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 34 564,70 грн, при цьому франшиза складає 0,00 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. 27.11.2015 року ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувало ПАТ «ПРОСТО- страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в сумі 34 564,70 грн. Однак суми грошових коштів у розмірі 34 564,70 грн. не достатньо для покриття збитків, яких зазнало ПАТ «ПРОСТО-страхування» у зв'язку із даною подією. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відповідач [PERSON] повинен відшкодувати ПАТ «ПРОСТО-страхування» різницю страхового відшкодування в сумі 7057,70 грн. (41 622,40 грн. - 34 564,70 грн. = 7057,70 грн.), у зв"язку з чим суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved