Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22299,75 грн. звернулось ПАТ КБ "ПриватБанк". В обґрунтування позову ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідно до укладеного між ним та [PERSON] договору від 18.05.2011 року остання отримала кредит в розмірі 5400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказує, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначає, що відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Вказує, що п.2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що у разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., відповідач зобов'язалася сплачувати банку пеню, а відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, остання зобов'язана сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Зазначаючи про те, що відповідач порушила умови договору по поверненню коштів та ст.ст. 526, 527, 530, 599 ЦК України, позивач просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором станом на 31.12.2017 року на суму 22299 грн. 75 коп., яка складається: 5121,92 грн. заборгованість за кредитом; 14139,75 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1500 грн. заборгованість за пенею; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1038,08 грн. штраф (процентна складова), а також витрати на сплату судового збору у розмірі 1762 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просить розглянути справу без його присутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій суду заяві позов визнала, просить розглядати справу в її відсутності. Одночасно просить зменшити суму штрафу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові докази в їх сукупності, вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 15.05.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку в розмірі 5400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а [PERSON] взяла на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості) в строк до 25 числа місяця, наступного за звітним. У разі виникнення прострочених зобовязань, клієнт сплачує банку пеню, яка є сумою базової процентної ставки за договором, розділеної на 30 і нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць і нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. і більше (довідка про умови кредитування звикористанням кредитних карт "Універсальна 55 днів пільгового періоду"). Відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент. Одночасно п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід"ємних частин договору. З анкети-заяви [PERSON] вбачається, що вона була ознайомлена та згідна з умовами надання банківських послуг і тарифами банку. Вказаний договір відповідає вимогам ст.634 ЦК України. Відповідно до п.2.1.1.4.2, п.2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід"ємною частиною договору, визначено що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов"язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов"язків за договором. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки кредитним договором було передбачено повернення коштів щомісячними платежами, а [PERSON] дані умови порушила, то відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України з неї слід стягнути заборгованість по кредиту в розмірі 5121,92 грн. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що [PERSON] отримала кредит зі сплатою 2,5 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 1.1.3.2.3 умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта. В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що розмір відсоткової ставки за кредитним договором становив 2,5% на місяць. Оскільки станом на 31.12.2017 року борг по процентам за користування кредитом становив 14139,75 грн. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до довідки про умови кредитування, у разі виникнення прострочених зобовязань, клієнт сплачує банку пеню, яка є сумою базової процентної ставки за договором, розділеної на 30 і нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць і нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. і більше. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість по пені нараховувалась банком з березня 2012 року. Оскільки [PERSON] зобов'язання перед банком порушила, то відповідно до тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна 55 днів пільгового періоду" та вимог ст.549 ЦК України з неї на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню пеня в розмірі 1500 грн. При укладенні кредитного договору від 18.05.2011 року сторони домовились, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню коштів більш ніж на 30 днів [PERSON] зобов'язалася сплатити на користь банку штраф в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг), в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 1038,08 грн. (процентна складова). Водночас суд вважає, що вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення із [PERSON], окрім неустойки, ще і штрафів, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Умовами договору, а саме пунктом 2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Водночас, згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення штрафів в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 1038,08 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України в зв"язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір, при цьому, в силу вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв"язку з визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 1762 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №PROM6BDSHU від 06.02.2018 року, а тому у зв'язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в розмірі 881 грн. В той же час, за цими ж правилами з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 881 грн. витрат на сплату судового збору. На підставі ст. 549, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved