Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Державного підприємства "Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств", треті особи: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Красноармійську про відшкодування моральної шкоди у зв'язку із втратою працездатності на виробництві. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він з 02.07.1986 року працював на шахті ім. Т.Г.Шевченко. 05.11.1986 року був звільнений за ст. 36 п. З КЗпП УРСР у зв'язку з призовом на строкову військову службу до лав Радянської Армії. З 25.09.1989 року знаходився у трудових правовідносинах з шахтою ім. Т.Г.Шевченко. 16.10.1990 року з ним на шахті ім. Т.Г.Шевченко під час виконання трудових обов'язків трапився нещасний випадок, внаслідок якого він отримав 3 групу інвалідності. Цей факт підтверджується актом № 17 від 16.10.1990 року за формою Н-1. 08.02.1991 року на підставі Наказу № 79к від 08.02.1991 року був переведений на шахту «Красноармійська-Західна №1» на посаду горно робочого по р.г.в. 4 розряду підземного з повним робочим днем у шахті, у зв'язку з ліквідацією шахти ім. Т.Г.Шевченко. Тому у зв'язку з ліквідацією шахти ім. Т.Г.Шевченко увесь колектив підприємства перейшов на шахту «Красноармійська-Західна № 1», яка у подальшому була перейменована на ПАТ ШУ «Покровське». Ліквідація шахти ім. Т.Г.Шевченко провадилася тоді у відповідності до Постанови Ради Міністрів Української PCP від 11 липня 1983 року № 299 «Про порядок створення, реорганізації і ліквідації підприємств, об'єднань, організацій і установ республіканського та місцевого підпорядкування», яка у подальшому втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 202 ( 202-2007-п ) від 14.02.2007 року. 07.05.2002 року МСЕК відповідно до довідки № 242455 було встановлена 3 група інвалідності безстроково.11.01.2011року був звільнений за ст. 38 КЗпП України з ПАТ ШУ «Покровське» за власним бажанням. 23.03.2012 року МСЕК був проведений повторний огляд, відповідно до якого позивачу було встановлено остаточно 3 групу інвалідності безстроково та 40% ступеню втрати професійної працездатності з 23.03.2012 року - безстроково. Також було визначено медикаментозне лікування, корсет на грудо-поперековий відділ хребта. Державне підприємство "Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств" ( надалі - Відповідач ) станом на 01.07.2014 року відноситься до Переліку державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України. Таким чином, при виконанні трудових обов'язків позивач отримав професійне захворювання на підприємстві і тому Відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду. Спричинена моральна шкода полягає у тому, що у зв'язку з отриманою 3 групою інвалідності МСЕК протипоказана важка фізична праця. Внаслідок 3 групи інвалідності постійно змушений лікуватися, почуває себе погано, не має можливості працювати як раніше на шахті та вести звичайний спосіб життя, що у свою чергу призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Після втрати працездатності змінилися умови життя, що потягли за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму. Періодичні дуже сильні болі у області груді, хребта та попереку не дають позивачу можливості почувати себе повноцінною людиною, заважають спілкуванню з родиною. Тривале лікування позначилося на його загальному стані, він постійно пригнічений через те, що можливості лікування і відновлення здоров'я практично не має, відносини погіршилися, позбавлений можливості повноцінно виконувати свої обов'язки по дому. Все це разом має вплив на життя та стосунки із близькими, з'явилося почуття відчаю, тривоги перед майбутнім. В даний час чималі кошти родини спрямовані на відновлення здоров'я позивача. Моральну шкоду він оцінює в 30 000 гривень та просить стягнути зазначену суму з Відповідача на його користь. Позивач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся за допомогою СМС-повідомлень, відповідно до поданої ним заяви. Представник відповідача - Державного підприємства "Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств", до судового засідання не з'явився. Представник третьої особи - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином. Представник третьої особи - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Красноармійську, до судового засідання не з'явився, надали відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] працював на шахті ім.. Шевченко з 02.07.1986 року по 05.11.1986р., та з 25.09.1989р. по 8.02.1991 р.(а.с.8-10). 08.02.1991 року на підставі наказу № 79к від 08.02.1991 рок переведений на шахту «Красноармійська-Західна №1» (а.с.8-10). Згідно акту № 17 від 16.10.1990 року про нещасний випадок на виробництві, з [PERSON] стався нещасний випадок 16.10.1990р.(а.с.13-14). Позивачу встановлено 40% втрати працездатності 23.03.2012р., третю групу інвалідності (а.с.11-12). Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Красноармійську у відзиві на позовну заяву зазначили, що [PERSON] отримав травму на шахті «Шевченко» 16.10.1990 року. 14.10.1991 року пройшов первинно огляд на ВТЕК де йому було встановлено відсоток втрати працездатності 50 (а.с.30). Згідно до архівної довідки під час ліквідації шахти «Шевченко» правонаступником стала шахта «Красноармійська-Західна №1» (а.с.32). Наказом по підприємству від 13.12.1991 р. за № 883 позивачу було призначено регресні виплати у зв'язку з травмою на виробництві (а.с.31). Після переогляду на МСЕК [PERSON] наказом по шахті «Красноармійська-Західна №1» від 29.12.1998р. за № 686 було продовжено раніше призначені регресні виплати (а.с.33). Враховуючи ці обставини, відділення фонд вважає, що позивач не може звертатися з позовними вимогами до Державного підприємства "Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств" у якості відповідача. Вважають, що відповідач по справі є неналежним. Якщо під час судового розгляду буде встановлено, що особа, до якої пред'явлено позов, не повинна відповідати за ним, оскільки не є учасником спірних правовідносин, тобто є неналежним відповідачем, то суд, з метою процесуальної економії та забезпечення ефективного судового розгляду та швидкого захисту порушених прав, не припиняючи провадження у справі, має право: 1) за клопотанням позивача провести заміну неналежного відповідача; 2) за клопотанням позивача залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Заміна неналежного відповідача - це процесуальна дія суду, яка оформлена ухвалою, щодо виведення із цивільного процесу неналежного відповідача і залучення належної сторони, не припиняючи розгляду справи (ст. 33 ЦПК). Заміна неналежного відповідача допускається лише за клопотанням позивача, оскільки він виступив ініціатором процесу, суб'єктом, який вимагає судового захисту. При розгляді цивільної справи у випадку, коли судом буде встановлено, що позов поданий не до тієї особи, яка мусить відповідати за цивільними вимогами, суд має право за згодою позивача допустити заміну первинного відповідача належним відповідачем. Під поняттям належний відповідач розуміється особа, яка повинна відповідати за цивільним позовом. В свою чергу, неналежними сторонами будуть ті особи, які не є суб'єктами права вимоги чи несення відповідного обов'язку. Законодавцем покладений на суд обов'язок щодо перевірки сторін на їх процесуальну легітимність та визначення, чим підтверджується їх належність. Відповідно до ст. 33 ЦПК суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Формулювання ч. 1 цієї статті дозволяє зробити наступні висновки: по-перше, для залучення належного відповідача замість неналежного необхідно клопотанням позивача; по-друге, суд при, відповідній заміні не припиняє розгляд справи; по-третє, суд не має права відмовити у задоволенні відповідного клопотання; по-четверте, суд може залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Правило про залучення належного відповідача цілком розраховане лише на ініціативу позивача. Якщо він не буде згодний з заміною, суд не має права залучати іншого відповідача ані замість неналежного відповідача, ані як співвідповідача. Якщо відповідач дійсно неналежний, що буде доведено в ході розгляду справи, суд відмовляє у задоволенні позову. У зв'язку з неявкою в судове засідання позивача та його представника суд позбавлений можливості вислухати думку позивача про заміну неналежного відповідача. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed