Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - служба у справах дітей Демидівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 03 червня 2015 року між нею та гр. [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 03.11.2017 року було розірвано. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Демидівського районного суду від 05.01.2017 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21.09.2016 року і до досягнення сином повноліття. 06.08.2019 року позивачка зареєструвала свій шлюб з [PERSON] , після чого змінила своє прізвище на [PERSON] . Позивачка зі своїм сином [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] у будинку її батьків, але проживають в [ADDRESS] , разом з чоловіком [PERSON] . Син [PERSON] перебуває на повному утриманні позивачки. Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу народження сина [PERSON] , відповідач участі у його вихованні не бере, розвитком та здоров`ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Всі питання щодо виховання сина вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки відповідача. Відповідач фактично самоусунувся від виховання та утримання дитини, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Позивачка також вказала, що [PERSON] , перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, без будь-якого примусу чи тиску зі сторони, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, відмовився від батьківських прав щодо свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що написав заяву, справжність його підпису у даній заяві засвідчено приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Котюбіним І.Ф. Крім того, факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати власного сина, підтверджується також довідкою Демидівського ЗДО (ясла-садок) "Сонечко" та психолого-педагогічною характеристикою на вихованця [PERSON] . Відповідно до яких [PERSON] дійсно виховується у середній групі № 2 Демидівського ЗДО (ясла-садок) "Сонечко". На протязі 2018-2020 років його батько жодного разу не був присутнім на батьківських зборах, не відвідував свят за участю [PERSON] , не цікавився вихованням та розвитком дитини, жодного разу не приводив та не забирав сина із закладу та не брав участі у вихованні дитини. Крім того, відповідач упродовж січня 2017 року по вересень 2020 року жодної гривні аліментів на утримання сина [PERSON] не сплатив. Таким чином, позивачка вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідував та не відвідує сина по місцю проживання та у дошкільному навчальному закладі, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норма моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє бажання спілкуватись з сином. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Махацький Ю.М. під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, наполягають на задоволенні позову повністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, згідний, щоб його було позбавлено батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. /а.с.35/. Відзиву на позов не подав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - служби у справах дітей Демидівської РДА - Кривіцька Н.В. звернулась до суду з заявою про розгляд справ без участі представника служби у справах дітей. Також вказала, що висновок, наданий органом опіки та піклування підтримує. /а.с.45/. Заслухавши вступне слово учасників справи, безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.9). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих Демидівською селищною радою за № 15-20/1017 та № 15-20/1185, [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані в [ADDRESS] (а.с. 7,8). Відповідно до рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2017 року та додаткового рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2017 року шлюб між позивачкою та [PERSON] розірвано /а.с.12-14/. Згідно свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] позивачка зареєструвала свій шлюб з гр. [PERSON] 06 серпня 2019 року /а.с.10/. Про те, що з [PERSON] на користь позивачки на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21 вересня 2016 року і до досягнення сином повноліття, підтверджує рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 05 січня 2017 року /а.с.11/. Згідно даних довідки, виданої Демидівською селищною радою Рівненської області 21.09.2020 року за № 15-20/2074, вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] і до складу її сім`ї входять: [PERSON] - чоловік та [PERSON] - син /а.с.15/. Як зазначено у заяві [PERSON] , яка засвідчена приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Котюбіним І.Ф., [PERSON] , перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, без будь-якого примусу зі сторони, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, відповідно до власного волевиявлення, що відповідає його внутрішній волі, відмовився від батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом зі своєю матір`ю - [PERSON] /а.с.16/. Про те, що [PERSON] , як батько [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина, підтверджують, досліджені в судовому засіданні довідка Демидівського ЗДО (ясла-садка) "Сонечко" Демидівської селищної ради Рівненської області № 01-12/25 від 22.10.2020 року, психолого-педагогічна характеристика на вихованця середньої групи № 2 Демидівського ЗДО (ясла -садка) "Сонечко" Демидівської селищної ради Рівненської області [PERSON] та довідка Сарненського районного відділу ДВС № 32530 від 26.10.2020 року про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі, згідно якої вбачається, що з січня 2017 року по вересень 2020 року [PERSON] взагалі не сплачував аліменти. /а.с.17-20/. Згідно висновку органу опіки та піклування Демидівської РДА від 05.01.2021 року № 02-20/11/21, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.39-40/. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно із п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачкою було надано до суду достатньо доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і дані обставини підтверджені дослідженими судом доказами. Зазначене є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України.

Outcome: approved