Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. В обгрунтування позову вказує, що 05.02.2015 року, приблизно о 13.10 годині [PERSON], керуючи автомобілем "Лексус", держ.номер [NUMBER], по вул. Борщагівській, 46 в м. Києві не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з належним [PERSON] автомобілем "МітсубісіОутлендер" держ. Знак [NUMBER], порушивши вимоги п.13.1. ПДР, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. 19.02.2015 року Постановою Солом'янського райсуду м. Києва [PERSON] від 19.02.2015 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого вимогами ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Власником автомобіля "Лексус", держ.номер [NUMBER], яким керував [PERSON] є [PERSON] Відповідно до ексепртної оцінки у Звіті оцінки транспортного засобу від 20.02.2015 року № 1713/1105678, складеного на замовлення АТ "Просто страхування" вартість матеріальних збитків, спричинених позивачу по справі становить 18358,70 грн. Оскільки відповідальність відповідача, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.05.2014 року застраховано у АТ "Просто страхування", позивач звернувся за відшкодуванням до Страховика . На підставі Звіту № 1713/105678 АТ " Просто страхування" провело виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 18358,70 грн. Однак позивачем було витрачено більше коштів на відновлювальний ремонт автомобіля, який склав 33 557,18 грн. Тому сума доплати [PERSON] склала 15 781,00 грн. Оскільки страхова компанія здійснює виплату страхового відшкодування, що є витратами, які пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу в розмірі 18 358,70 грн., вартість робіт, виконання яких необхідно доплатити до повного відновлення транспортного засобу, становить різницю витрат з відновлення транспортного засобу з врахуванням зносу і без такого врахування, і складає 15 781,00 грн., що пов'язано з необхідністю використання нових деталей, вузлів та агрегатів під час виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу, яку позивач і просить стягнути з відповідачів. Крім того внаслідок вказаної ДТП позивачу були спричинені і моральні переживання та моральна шкода, яку позивач оцінює в 20000,00 грн. та просить стягнути з відповідачів. 15.03.2017 року [PERSON] до Голосіївського районного суду м. Києва було подано уточнену позовну заяву, якою Позивач просить збільшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідачів на користь Позивача матеріальну шкоду, заподіяну їй в наслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді, що становить різницю витрат, необхідну для виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу та реальною вартістю пошкодженого транспортного засобу у розмірі 15 998,46 грн., а також 3% річних від суми збитку 1 020,00 грн., інфляційне збільшення 9 516,23 грн., а всього 26 534,69 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн. та стягнення з відповідачів на користь Позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав. Проте Представник відповідача не заперечував факту винуватості відповідача у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.02.2015 року, між автомобілями, якими керували сторони по справі. Однак як стверджує представник [PERSON]. в судовому засіданні позивачем не доведено факт спричинення матеріальної шкоди, у зв'язку з відновленням транспортного засобу в авторемонтному цеху ТОВ «Ніко Центр Київ» на суму 33 557,18 грн., вони є безпідставними, а зазначена в Наряді - замовленні від 15.05.15р. № НН011585 сума коштів є значно завищеною за реальну. Також Представник відповідача не погоджується з пред'явленими претензіями, щодо заподіяння Позивачем моральної шкоди, яка полягає в порушенні права Позивача власності та нарахування Позивачем 3% річних від суми збитку 1020,00 грн. та інфляційного збільшення 9516,23 грн. тавказуює на те, що факт скоєння [PERSON] ДТП не є в розумінні статей 524 та 533 ЦК України грошовим зобов'язанням, а тому до зазначених відносин положення ст. 625 ЦК України застосовуватись не можуть. 20.09.2017 року в процесі розгляду справи по суті позивач подав до суду повторну уточнену позовну заяву, якою Позивач просить суд пункт 2 результативної частини Уточненої позовної заяви від 15.03.2017 року вважати таким: стягнути з Відповідача [PERSON] та [PERSON] на користь Позивача матеріальну шкоду (збитки), заподіяну їй в наслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді, що становить різницю витрат, необхідну для виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу та реальною вартістю пошкодженого транспортного засобу (страховим відшкодуванням), у розмірі 15 998,46 грн., а також 3% річних від суми збитку 1 260,00 грн., інфляційне збільшення 11 001,63 грн., а всього 28 260,09 грн., інші пункти резолютивної частини позову - залишити без змін. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 05.02.2015 року, приблизно о 13.10 годині [PERSON], керуючи автомобілем "Лексус", держ.номер [NUMBER], по вул. Борщагівській, 46 в м. Києві не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з належним [PERSON] автомобілем "МітсубісіОутлендер" держ. Знак [NUMBER], порушивши вимоги п.13.1. ПДР, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Постановою Солом'янського райсуду м. Києва [PERSON] від 19.02.2015 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого вимогами ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У відповідності до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, що мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Власником автомобіля "Лексус", держ.номер [NUMBER], яким керував [PERSON] є [PERSON] Згідно вимог до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно вимог ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі . Згідно до Постанови Верховного Суду України № 6, п.9 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року вбачається, що якщо відшкодування шкоди в натурі неможливо, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт,які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність ( наприклад автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації . Крім того у відповідності до Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки ВССУ роз'яснив, що у разі якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність ( наприклад, автомобіля) було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості ( при відшкодуванні збитків ). Таким чином, позивач має право на повне відшкодування збитків,якими є як реальна вартість пошкодженого транспортного засобу (страховевідшкодування), так і вартість робіт, виконання яких необхідно для повного відновлення транспортного засобу. Згідно ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремнтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством . Тому, 20 лютого 2015 року за участі експерта страхової компанії"АТ "Просто страхування" оглянуто вищевказаний транспортний засіб автомобіль марки "МітсубісіОутлендер" держ.знак[NUMBER], про що свідчить Звіт з оцінки транспортного засобу № 1713/105678 від 20.02.15р., складеного незалежним експертом ФОП [PERSON], який діє на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності № 16472/14 виданого Фондом державного майна України від 22.05.14р. вартість відновленого ремонту пошкодженого в наслідок ДТП автомобіля - становить 28 970,28 грн. Відповідно до експертної оцінки у Звіті з оцінки транспортного засобу від 20.02.2015 року № 1713/105678, складеного на замовлення АТ "Просто страхування"незалежно експертною організацією, вартість матеріальних збитків,що підлягають відшкодуванню Позивачу,як власнику автомобіля становлять 18 358,70 грн. Оскільки відповідальність Відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.05.2014 року зараховано у АТ "Просто страхування", позивач звернулася за відшкодуванням до страховика . Відповідно до ст.22.1Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку Страховик відповідно до лімітів відповідальності Страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду,яка була заподіяна в результаті ДТП . Тому , з урахуванням вищенаведеного, на підставі Звіту № 1713/105678АТ "Просто страхування" провело виплату страхового відшкодування лише у розмірі 18358,70 грн. Однак ця сума є меншою, ніж розмірзаподіяного позивачу матеріального збитку,який склав 28 970,28 грн., оскільки: відповідно до Звіту з оцінки транспортного засобу № 1713/105678 від 20.02.15р., складеного незалежним експертом ФОП [PERSON], який діє на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності № 16472/14 виданого Фондом державного майна України від 22.05.14р., вартість відновленого ремонту пошкодженого в наслідок ДТП автомобіля - становить 28 970,28 грн. Таким чином, сума доплати [PERSON] склала 10611,58 грн. Відповідно до вимог ст.1194 ЦК, особа,яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ). Тому з урахуванням права на отримання позивачем страхового відшкодування від Страховика в сумі 18 358,70 грн., відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу 10611,58 грн. Оскільки страхова компанія здійснює виплату страхового відшкодування, що є витратами, які пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу в розмірі 18358,70 грн., вартість робіт, виконання яких необхідно для повного відновлення транспортного засобу, становить різницю витрат з відновлення транспортного засобу з врахуванням зносу і без такого врахування, і складає 10611,58 грн., що пов'язаного з необхідністю використання нових деталей, вузлів та агрегатів під час виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу . За наведеного вище, матеріальну шкоду в розмірі 10611,58 грн.,яка складає витрати необхідні для повного відновлення транспортного засобу, без врахування зносу деталей та без врахування страхового відшкодування, виходячи з вимог ст.ст.22,1192 ЦК України та на підставі ст.1187 ЦК України необхідно стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача. У відповідності до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана громадянину неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка заподіяла шкоду. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування моральної (немайнової шкоди) від 31.03.1995 року № 4 із наступною змінами " під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ , заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб . Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати , зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав , у порушенні нормальних життєвих зав'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ . Таким чином відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав . В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач по справі відчула негативні емоції , моральні переживання та дискомфорт, внаслідок вказаної ДТП. Була вимушена витрачати особистий та робочий час для вирішення питань, пов'язаних із захистом своїх прав, що порушило її звичний спосіб життя . З урахуванням викладеного, суд вважає, що внаслідок вчинення ДТП, з вини відповідача, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка має бути відшкодована відповідачем по справі [PERSON].Однак позивачем не доведено розмір спричиненої їй моральної шкоди саме в розмірі 20000,00 грн. тому суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування йому моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000,00 грн. Також, суд не може погодитись з нарахуванням Позивачем 3% річних від суми збитку, а саме 1 260,00 грн. та інфляційне збільшення, що становить 11 001,63 грн. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦКУкраїни розміщена в розд. І «Загальні положення про зобов'язання» кн. 5 ЦК, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. При цьому важливим виявляється питання, які зобов'язання є грошовими. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12). Зобов'язальні правовідносини, які належать до грошових, досить різноманітні. Вони можуть бути частиною інших оплатних зобов'язань (наприклад, обов'язок покупця сплатити гроші за придбаний товар, обов'язок наймача оплатити користування майном тощо), а можуть мати самостійний характер (відносини позики, кредиту, банківського вкладу і под.). Разом з тим не є грошовими зобов'язання, в яких грошові знаки використовуються не як засіб погашення грошового боргу, а виконують роль товару: зобов'язання передачі грошей, що випливають з угод обміну валюти, опціону, купівлі-продажу монет і банкнот, зобов'язання повернути грошові знаки, які перебували на зберіганні, передати перевізником банкноти за договором перевезення та ін. З огляду на це положення ст. 625 ЦК не застосовуються до зазначених відносин. Посилання представника Позивача на судову практику, а саме на Постанову Верховного суду України від 07.06.2017 року по Справі №761/5817/15-ц є недопустимим, оскільки у вказаній постанові мова йде про зовсім інший спір, спір між страховиком та страхувальником, між якими підписаний відповідний договір про надання страхових послуг. Враховуючи зазначене суд не може прийняти до уваги зазначену постанову. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судови витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 443,60 грн.

Outcome: partial