Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"звернулося в суд з позовом, яким просили стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №KGMDGK09180608 від 16.08.2007 року в розмірі- 45 681,66 доларів США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.10.2014 року складає 591 577,54 грн. та понесені судові витрати. Вимоги мотивували тим, що 16.08.2007 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № KGMDGK09180608, відповідно якого позичальнику надано кредит в сумі 52 800,00 доларів США на термін до 13.08.2027 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячній платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно кредитного договору. Відповідач перед позивачем належним чином не виконав зобов"язання, внаслідок чого станом на 27.10.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 45 681,66 доларів США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.10.2014 року становить 591 577,54 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 38 864,92 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом- 4 120,78 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом- 248,19 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 254,07 доларів США, а також штрафи відповідно до Договору: 19,31 доларів США- штраф (фіксована частина), 2 174,40 доларів США- штраф ( процентна складова). Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2016 року, ухваленому у справі, позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за договором кредиту № KGMDGK09180608 від 16.08.2007 року в розмірі- 45 680, 74 доларів США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.10.2014 року становить - 591 565,50 грн., з них: заборгованість за кредитом - 38 864,92 доларів США, що за курсом НБУ складає 503 300,70 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 4 120,78 доларів США, що за курсом НБУ складає 53 364,10 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом- 248,19 доларів США, що за курсом НБУ складає 3 214,06 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 253,14 доларів США, що за курсом НБУ складає 3 278,16 грн., штрафи відповідно до Договору: 19,31 доларів США, що за курсом НБУ складає 250,00 грн.,- штраф (фіксована частина), 2 174,40 доларів США, що за курсом НБУ складає 28 158,48 грн.,- штраф ( процентна складова), а також 3 654 грн.- судового збору. У задоволенні решти вимог- відмовлено (т.с.2, а.с. 49,52-53). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2016 року Заяву [PERSON] - задоволено. Заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.07.2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту- скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку (т.с. 2, а.с. 82). Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2017 року, за клопотанням представника відповідача, провадження у справі зупинено до набрання законної сили судового рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі №404/8243/16-ц ( номер провадження 2/404/1191/17) за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк « Приват Банк» про визнання недійсним кредитного договору, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів" . Ухвала сторонами не оскаржувалася (т.с. 2, а.с. 135). 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 жовтня 2018 року, яка набрала законної сили 09 листопада 2018 року, позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про визнання недійсним кредитного договору, відповідно до Закону України « Про захист прав споживачів» - залишено без розгляду. В зв"язку з чим, 21 січня 2019 року судом поновлено провадження в справі та продовжено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого . Призначено підготовче засідання, яке 20.05.2019 року закрито. Справа призначена до судового розгляду по суті в судовому засіданні . Сторона позивача, зокрема представник заявлені раніше вимоги багку підтримав, просив їх задовольнити, проводити розгляд справи у їх відсутності . Сторона відповідача, зокрема представник, у задоволенні вимоги просив відмовити з урахуванням висновку судового експерта, та провести засідання без участі сторони відповідача. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом з"ясовано, що 16 серпня 2007 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № KGMDGK09180608, відповідно якого позичальнику надано було кредит в сумі 52 800,00 доларів США , на термін до 13.08.2027 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячній платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно, кредитного договору. У відповідності до умов договору, визначених кредитним договором щомісячний платіж 519, 04 дол. США, який складається із заборгованості за кредитом, винагороди у розмірі 0, 2 % від суми виданого кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі 10,08 % річних. Кошти від банку позичальник отримав у розмірі, визначеному Кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов"язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця-гривня. У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). З`ясовано, що відповідач перед позивачем належним чином не виконав зобов"язання, внаслідок чого станом на 27.10.2014 року заборгованість за договором № KGMDGK09180608 від 16.08.2007 року , укладеного між банком та [PERSON] , становить - 45 681, 66 доларів США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.10.2014 року складає - 591 577,54 грн., з них: заборгованість за кредитом - 38 864,92 доларів США, що за курсом НБУ складає 503 300,70 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 4 120,78 доларів США, що за курсом НБУ складає 53 364,10 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом- 248,19 доларів США, що за курсом НБУ складає 3 214,06 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 253,14 доларів США, що за курсом НБУ складає 3 278,16 грн., штрафи відповідно до Договору: 19,31 доларів США, що за курсом НБУ складає 250,00 грн.,- штраф (фіксована частина), 2 174,40 доларів США, що за курсом НБУ складає 28 158,48 грн.,- штраф ( процентна складова) ( т.1 а.с.4-7). Згідно із п. 2.3.1 укладеного сторонами кредитного договору, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон`юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше, ніж на 10% у порівнянні з курсом США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору, зміні облікової ставки НБУ, зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому, банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки Банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшується ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США. Разом з тим, частиною 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка діяла як на момент укладення кредитного договору так і на момент підвищення відсоткової ставки до 13,20 відсотків річних), було передбачено, що у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Згідно п.2.3.3 Договору, банк має право: а) змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування , виконання інших зобов"язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. Доказів підтвердження того , що банк надіслав на адресу відповідача повідомлення про дострокове повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, зміни облікової ставки , виконання інших зобов"язань за цим договором у повному обсязі , матеріали справи не містять. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.02. 2015 року , за клопотанням сторони відповідача, по справі призначалася судово- економічна експертиза. З висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №33 по цивільній справі №404/9611/14-ц від 25 березня 2016 року вбачається, що в обсязі наданих на дослідження документів не надається за можливе визначити чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] перед ПАТ КБ "Приват банк" станом на 27.10.2014 року умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № KGMDGK09180608 від 16.08.2007 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором . Наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] перед ПАТ КБ "Приват банк" станом на 27.10.2014 року не відповідає даним бухгалтерського обліку ПАТ КБ "Приват банк". Разом з цим, в обсязі наданих на дослідження документів не надається за можливе визначити яка фактична сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № KGMDGK09180608 від 16.08.2007 року станом на 27.10.2014 року, відповідно до умов укладеного вканими сторонами кредитного договору № KGMDGK09180608 від 16.08.2007 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором. Матеріали справи не містять та на дослідження не надано графік погашення платежів ( згідно зі строковістю, зазначеною у кредитному договорі , щомісяця) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, сплати винагороди за надання фінансового інструменту , а також інших фінансових зобов"язань позичальника за кожним платіжним періодом. За період з 16.08.2007 року по 07.07.2015 року, у період часу з 17.09.2007 року по 27.10.2014 року позичальником на рахунок банку внесено грошових коштів для погашення заборгованості по кредитному договору у розмірі 49 803, 48 дол. США (т. 1 а.с. 190-250, т.2 а.с. 1-25). Під час розгляду справи суд позбавлений був можливості перевірити правові підстави звернення до суду з позовом та відповідність й узгодженість нарахованої суми заборгованості матеріалам справи і вимогам закону. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, та приймаючи до уваги те, що сторона відповідача заперечує щодо сум заборгованості за кредитним договором, позивач доказів на їх підтвердження не надав, висновок судового експерта не спростував, тому у суду відсутні підстави вважати розрахунок заборгованості за кредитним договором наданий до суду позивачем обгрунтованим. Таким чином, позивачем позбавлено суд можливості перевірити правові підстави звернення до суду із даним позовом та обґрунтованість і відповідність нарахованої заборгованості умовам договору, її розмір та складові частини, а також ту обставину, що експерт був позбавлений можливості повно та всебічно провести судово-економічну експертизу, а відтак позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими. В свою чергу, посилання представника відповідача на застосування судом строків позовної давності, як загального, так і спеціального є безпідставними( т.2 а.с. 212-213). Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed