Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до » до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним зобов'язанням від 02 жовтня 2006 року. В порядку ст.31 ЦПК України представником позивача збільшено заявлені раніше позовні вимоги. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 02 жовтня 2006 року між ВАТ «Універсал Банк» (найменування якого змінено на ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №11/507К-06, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 2 000 доларів США строком до 01 жовтня 2008 року, зі сплатою 12 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення договору між позивачем та [PERSON], укладено договір поруки за яким останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позивальником зобов'язань за вказаним вище кредитним договором. В порушення вимог вищевказаного договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання, в частині погашення заборгованості за кредитом згідно графіку, не виконував, тому виникла заборгованість, яка становить 48052 (сорок вісім тисяч п'ятдесят дві ) грн. 20 коп., З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму боргу по кредитному зобов'язанню, яка виникла станом квітень 2015 року та сплачені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовільнити позов у повному обсязі, стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача [PERSON] звернувся з клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просив відмовити в задоволенні позову з урахуванням вимог частини 4 статті 559 ЦК України. Заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи та подане заперечення, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між ВАТ «Універсал Банк» (найменування якого змінено на ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] 02 жовтня 2006 року укладено кредитний договір №11/507К-06, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 2 000 доларів США строком до 01 жовтня 2008 року, зі сплатою 12 відсотків річних за користування кредитом. Крім того, 02 жовтня 2006 року між позивачем та [PERSON], укладено договір поруки за яким останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позивальником зобов'язань за вказаним вище кредитним договором. Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії АБ № 508857. 2 із 4 Зазначеним вище договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач [PERSON] в порушення вимог вищевказаного договору свої зобов'язання, в частині погашення заборгованості за кредитом згідно графіку, не виконував, що значно порушує права позивача та вимоги ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що заборгованість відповідача згідно наданого суду позивачем розрахунку, станом на квітень 2015 року, становить 2100 доларів США, що за курсом НБУ становить - 48052 (сорок вісім тисяч п'ятдесят дві ) грн. 20 коп., яка складається із: · заборгованості по кредиту 17162 грн. 64 коп.; · сума дострокового стягнення кредиту - 28601 грн. 36 коп.; · заборгованість по процентам за користування кредитом - 2288 грн. 20 коп. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу. Частиною 2 ст. 192 ЦК України визначено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, у кредит можуть бути надані згідно ЦК України як грошові одиниці України гривні, так і іноземна валюта, що виступатиме предметом зобов'язання. Відповідно до п.1 4.2 ст.47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Окрім того, положення ч. З ст. 533 ЦК України допускають можливість виконання зобов'язань у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за забов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як зазначалося вище, такі випадки, порядок та умови визначені Законом України «Про банки і банківську діяльність». Отже, можливість надання і погашення кредитів в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Таким, чином, кредитний договір в іноземній валюті відповідає вимогам чинного законодавства. Згідно вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з вимогами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Таким чином, вимога про стягнення заборгованості за договором кредиту з [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, щодо вимог позивача про солідарне стягнення боргу суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення яких здійснює поручитель. Частиною 4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука 3 із 4 припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно до п.24 Постанови №5 від 30 березня 2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Таким чином, у відповідності до положень зазначеної вище норми позивач вправі був пред'явити вимогу до поручителя протягом шести місяців, однак цього не зробив. Отже, позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості з істотним порушенням строку, визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому порука припинена і законні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] відсутні. Судові витрати у справі, понесені позивачем та документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 525-527, 559,610, 612, 617, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved