Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення, яким: визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича від 09 вересня 2020 року за № 3158 таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що ним, [PERSON] , отримано постанову про відкриття виконавчого провадження № 64251879 від 23.01.2021 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Л.М. Як вбачається з зазначеної постанови документ, що слугує підставою відкриття виконавчого провадження - виконавчий напис № 3158 виданий 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. Вважає, що виконавчий напис № 3158, виданий 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано- Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., є таким, що не підлягає до виконання. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчою напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими сгягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідник документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. Представник позивача адвокат Помазановська О.І., (ордер №003067 а.с.31) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевказані обставини, просила позов задоволити, ухваливши рішення , яким визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича від 09 вересня 2020 року за № 3158 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" в судові засідання на неодноразові виклики не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про розгляд справи (а.с.12,20,35,44,48), рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.14,21,36,52,53). У встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву представником відповідача не надано. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., в судові засідання на неодноразові виклики не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими конвертами разом з рекомендованими повідомленнями повернутими до суду без вручення та зазначено причину повернення: адресат відсутній та за закінченням терміну зберігання (а.с.27,31,50). Враховуючи те, що представником відповідача ТОВ ФК «Еліт Фінанс», у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом. Порядок та умови вчинення виконавчого напису нотаріусом передбачені ст.ст.87-88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 за № 282/20595, (з наступними змінами) та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 (з наступними змінами). Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» , нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за якими вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості за кредитом. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статтей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17, який враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 підтвердила вказаний правовий висновок Верховного Суду. Як встановлено в судовому засіданні, 09 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 3158, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №388/ФКВ-07 від 24.10.2007 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк (правонаступник Публічне акціонерне товариство «Дельта банк») та [PERSON] , за період з 23 червня 2020 року по 20 серпня 2020 року в розмірі 1762710 (один мільйон сімсот шістдесят дві тисячі сімсот десять) гривень 77 копійок, яка складається з : 772014,82 грн.- заборгованості за тілом кредиту; 908156,75 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 82239,22 грн. - сума заборгованості за комісіями; 300 грн. - сума плати, що здійснена за вчинення виконавчого напису ( а.с.7). При цьому зазначено, що правонаступником усіх прав і обов`язків ПАТ «Дельта банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». У подальшому, 23.01.2021 року на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Л.М. відкрито виконавче провадження № 64251879 ( а.с. 6). Судом встановлено, що спір про стягнення заборгованості за кредитним договором №388/ФКВ-07 від 24.10.2007 року, укладеним між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] , за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором розглядався в суді. Рішенням Долинського районного суду від 15.04.2014 року в справі №343/364/14-ц стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (р/р [NUMBER] , МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020) заборгованість за кредитним договором № 388/ФКВ-07 від 24.10.2007 року в сумі 361182,76 гривні (триста шістдесят одна тисяча сто вісімдесят дві гривні 76 копійок), з яких: тіло кредиту - 231377,21 гривень, заборгованість за відсотками - 114861,81 гривня, комісія за ведення кредиту - 14943,74 гривні. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (р/р [NUMBER] , МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020) 3611,83 гривень (три тисячі шістсот одинадцять гривень 83 копійки) судового збору (а.с.58-60). Зазначене рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили 16 травня 2014 року. Виконавчий напис нотаріус вчинив 09.09.2020 року. В обґрунтування позову [PERSON] , посилався на те, що вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", зазначені в заяві про вчинення виконавчого напису, неправомірні. Зокрема, позивач не погоджується з розрахунком заборгованості, який зазначений у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість. Суд установив, що розмір заборгованості по процентах за користування кредитом, зазначений у виконавчому написі нотаріуса, є більшим від розміру цієї заборгованості, вказаного в рішенні Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2014 року. З матеріалів справи не вбачається, а представником відповідача не подано належних та допустимих доказів, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту , здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо) та рішення Долинського районного суду від 15.04.2014 року, яким задоволено позов ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №388/ФКВ-07 від 24.10.2007 року, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс"зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач заперечив наявність саме такого розміру боргу, що являється достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, якою було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 09.09.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, згідно з позицією, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України,

Outcome: approved