Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дубровицького районного суду Рівненської області з вищезазначеним позовом та просить суд зобов'язати відповідачів: звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: с.Берестя, вул. Партизанська, Дубровицького району Рівненської області, площею 0,1628 га, кадастровий номер 5621880900:01:001:0062, що перебуває у її власності; відновити межі земельної ділянки, відповідно до земельно-кадастрової документації, не чинити їй перешкоди у встановленні твердої межі (паркану) на належній їй земельній ділянці та не чинити перешкоди їй у користуванні земельною ділянкою, а також стягнути з відповідачів судові витрати. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5621880900:01:001:0062, площею 0,1628 за адресою вул.Партизанська, 41, в с.Берестя Дубровицького району Рівненської області, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯН №051488, виданого 27 квітня 2005 року Берестівською сільською радою. Поряд із вказаною земельною ділянкою, межує земельна ділянка, якою користуються відповідачі: [PERSON] та [PERSON], у яких відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку та ними було здійснено самозахоплення частини земельної ділянки позивача, шляхом встановлення огорожі та знищення межових знаків, які позначали межі суміжних ділянок. В подальшому межові знаки між їхніми земельними ділянками було встановлено, проте вони також були знищені відповідачами. 14 квітня 2016 року комісією з питань агропромислового комплексу, ресурсів та охорони навколишнього середовища депутатів Берестівської сільської ради в присутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]П проведено обстеження спірної земельної ділянки.За наслідками якого було складено акт про самовільне зайняття [PERSON] земельної ділянки позивача, а межові знаки на земельній ділянці відсутні. В подальшому межові знаки були встановлені спеціалістами Дубровицького земельно- кадастрового відділу. 27 липня 2016 року комісією з питань агропромислового комплексу, ресурсів та охорони навколишнього середовища депутатів Берестівської сільської ради, знову було складено акт обстеження меж земельних ділянок для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд [PERSON] та суміжного землекористувача [PERSON], яким встановлено, що земельна ділянка [PERSON] не відповідає розмірам, зазначеним у свідоцтві про право на спадщину за заповітом. 09 серпня 2018 року комісією з питань агропромислового комплексу ресурсів та охорони навколишнього середовища депутатів Берестівської сільської ради було складено акт обстеження меж земельних ділянок для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] О І. на суміжного землекористувача [PERSON]М,. в якому встановлено, що [PERSON] на рекомендації комісії щодо припинення порушення земельного законодавства не відреагував. 26 жовтня 2016 року на підставі заяви позивача ПП "Дубровицьке земельно-кадастрове бюро» було проведено обмір та встановлено межові знаків. Прете, 28 жовтня 2016 під час спроби встановити паркан па лінії межових знаків, зять відповідачів - [PERSON] знищив ці межові знаки, шляхом їх демонтажу. Після чого [PERSON] встановив огорожу на земельній ділянці позивача, самовільно захопивши її частину. 31 жовтня 2016 року комісією з питань агропромислового комплексу, ресурсів та охорони навколишнього середовища, депутатів Берестівської сільської ради було складено акт, в якому зафіксовано, що станом на 31 жовтня 2016 частину межових знаків на земельній ділянці гр. [PERSON] знищено, а на іншій частині суміжним землекористувачем [PERSON] самовільно встановлено огорожу. Листом від 13.04.2017 № 08-02/42 Берестівська сільська рада повідомила позивача про те, що в акті обстеження земельної ділянки від 05 квітня 2017 встановлено, що межі земельної ділянки [PERSON] не відповідають необхідним розмірам, визначеним в Державному акті на право власності, змінене місце розташування межі із суміжним землекористувачем [PERSON], яким була самовільно захоплена частина земельної ділянки гр. [PERSON] Позивач вказує, що відповідачі протягом багатьох років знищують межові знаки між їхніми суміжними земельними ділянками та самовільно захопили частину земельної ділянки позивача, право власності на яку посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, а тому такі їх дії порушують вимоги земельного законодавства, оскільки перешкоджають реалізації позивачем права власності на землю. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідачами факт захоплення земельної ділянки позивача не визнається, при цьому позивачем не зазначено і у матеріалах справи відсутні докази, яку саме частину земельної ділянки, в яких конкретно межах необхідно звільнити відповідачам. Відповідач [PERSON] на розгляд справи повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.102, 128). Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що відповідно до рішення Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області №119 від 20 березня 2005 року, вирішено внести зміни до земельно-кадастрової книги сільської ради щодо розміру земельної ділянки [PERSON] в розмірі 0,245 га та передати безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку розміром 0,245 га, розташовану в с.Берестя, по вулиці Партизанська для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,245 га, для ведення особистого селянського господарства (а.с.19). На виконання вказаного рішення представником фірми "Експерт-Рівне-Земля" в присутності землевпорядника сільської ради та суміжних власників, користувачів землі [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] обстежено на місцевості та погоджено межі земельної ділянки, що передається у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,2450 га на території Берестівської сільської ради в с.Берестя по вулиці Партизанська Дубровицького району Рівненської області. При встановленні і погодженні меж земельної ділянки зауважень і заперечень з боку суміжних землекористувачів, власників не заявлено. Межі земельної ділянки в натурі закріплені дерев'яними стовпами в кількості 10 шт. (а.с.29). Відповідно до акту про передачу межових знаків від 05 квітня 2005 року [PERSON] передано на зберігання межові знаки довгострокового зберігання, якими закріплені перенесені в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки, що передана у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд загальною площею 0,2450 га на території Берестівської сільської ради в с.Берестя по вулиці Партизанська Дубровицького району Рівненської області (а.с.30). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАІ 096454 від 18.03.2016 року позивач [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 5621880900:01:001:0062, площею 0,1628 за адресою вул.Партизанська, 41, в с.Берестя Дубровицького району Рівненської області, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, котра належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №051488, виданого 27 квітня 2005 року Берестівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.3). Як вбачається із опису меж земельної ділянки №1 площею 0,1628 га, яка належить [PERSON], яка розташована в с.Берестя, по вулиці Партизанська Дубровицького району Рівненської області, щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. [PERSON] на території Берестівської сільської ради в с.Берестя по вулиці Партизанська Дубровицького району Рівненської області, складеного фірмою "Експерт-Рівне-Земля" за договором №50317-2 від 03.17.2005 року, на земельній ділянці від А до Б - знаходяться землі [PERSON]; від Б до В - знаходяться землі загального користування (вул. Партизанська); від В до Г - знаходяться землі [PERSON]; від Г до Д - знаходяться землі [PERSON]; від Д до А - знаходяться землі [PERSON] (а.с.23), тобто земельна ділянка позивача межує із ділянкою, якою користуються відповідачі: [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із листа сільського голови Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області [PERSON] за №02-18/262 від 14 травня 2014 року, із заявою про повторне встановлення межових знаків до Берестівської сільської ради звернувся [PERSON], однак, встановити межові знаки між земельними ділянками по вулиці Партизанській працівникам ПП "Дубровицьке земельно-кадастрове бюро", [PERSON] не дозволив (а.с.6). Відповідно до акту встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Берестівської сільської ради в с.Берестя Дубровицького району Рівненської області від 20 травня 2014 року, в присутності голови комісії по земельних питаннях та депутатів сільської ради було встановлено на місцевості та закріплено межовими знаками в кількості 2 шт. №061АО13987 та №061АО13989, межі земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Берестівської сільської ради в с.Берестя Дубровицького району Рівненської області. [PERSON] при встановленні межових знаків був присутній, але від підпису відмовився (а.с.7). Відповідно до акту обстеження меж земельних ділянок для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд гр. [PERSON] та суміжного землекористувача [PERSON] від 14 квітня 2016 року комісією з питань агропромислового комплексу, ресурсів та охорони навколишнього середовища депутатів Берестівської сільської ради в присутності [PERSON] [PERSON] та [PERSON]П проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться в с.Берестя, по вулиці Партизанська та встановлено, що станом на 14 квітня 2016 року на земельній ділянці для будівництва і обслуговування жилого будинку, госпдарських будівель і споруд [PERSON], [PERSON] здійснила самовільне зайняття земельної ділянки позивача, а межові знаки на земельній ділянці відсутні. Крім того, встановлено, що земельна ділянка [PERSON] не відповідає розмірам, зазначеним у свідоцтві про право на спадщину за заповітом (а.с.8). Актами обстеження меж земельних ділянок для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд гр. [PERSON] та суміжного землекористувача [PERSON] від 27 липня 2016 року та від 09 серпня 2016 року встановлено, що документи, які посвідчують право власності на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні [PERSON] відсутні, а земельна ділянка [PERSON] не відповідає розмірам зазначеним у свідоцтві про право на спадщину за заповітом (а.с.9,11). Відповідно до акту обстеження меж земельних ділянок для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд гр. [PERSON] та суміжного землекористувача [PERSON] від 26 жовтня 2016 року на земельній ділянці з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд [PERSON], право власності на яку посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, представником ПП "Дубровицьке земельно-кадастрове бюро" було проведено обмір та встановлено межові знаки, відповідно до існуючої документації (а.с.12). Відповідно до акту встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Берестівської сільської ради в с.Берестя Дубровицького району Рівненської області від 31 жовтня 2016 року, представником ПП "Дубровицьке земельно-кадастрове бюро", комісією сільської ради по земельних відносинах, дільничного інспектора Котяша С.В. було проведено обмір та встановлення межових знаків земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Вказаним актом також встановлено, що частина межових знаків на земельній ділянці [PERSON] знищені, а на іншій частині суміжними землекористувачами [PERSON] самовільно встановлено огорожу. (а.с.13). Листом від 13 квітня 2017 № 08-02/42 Берестівська сільська рада повідомила позивача про те, що в акті обстеження земельної ділянки від 05 квітня 2017 встановлено, що межі земельної ділянки [PERSON] не відповідають необхідним розмірам, визначеним в Державному акті на право власності, змінене місце розташування межі із суміжним землекористувачем [PERSON], яким була самовільно захоплена частина земельної ділянки гр. [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 152 ЗК України\~передбачено, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У позовній заяві позивач просить суд: зобов'язати відповідачів звільнити самовільно зайняту частину її земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1628 га, розташовану по вул.Партизанська с.Берестя Дубровицького району Рівненської області, не чинити їй перешкоди у встановлені твердої межі (паркану) на належній їй земельній ділянці та не чинити перешкоди у користуванні її земельною ділянкою. Однак, позивачем не надано доказів, яку саме частину земельної ділянки самовільно зайнято відповідачами. Подані позивачем акти обстеження земельних ділянок, не є доказами, на підставі яких слід дійти до висновку про задоволення позовних вимог. Будь-яких інших належних і достатніх доказів для підтвердження доведення позовних вимог позивачем не надано. У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 19 березня 2010 р.) розяснено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи іпотребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків. В ході розгляду справи [PERSON] не визнавала факт зайняття нею земельної ділянки позивача, у звязку з чим, судом роз'яснювалося право позивачу та її представнику на подання клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи. Проте, таким правом вони не скористалися та позивачем було подано заперечення проти проведення експертизи (а.с.136-137). Таким чином, маючи беззаперечне право власності на земельну ділянку, позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження порушеного її права користування вказаною земельною ділянкою, в яких межах та в якій частині земельної ділянки вказане право обмежене, тому в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed