Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суд із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 05.03.2008 р. між ВАТ КБ "Надра", (правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Надра"), в особі філії АТ КБ "Надра" Дніпропетровське РУ (надалі банк), та [PERSON] (надалі - відповідач) був укладений кредитний договір № 784528/ФЛ, згідно з яким позивач надив, а відповідач отримав кредит в розмірі 203 200,00 доларів США строком до 12.02.2033 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків У відповідності з ч. 1, ст. 509 ЦК України зобов'язанням с правовідношення, в якомч одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) невп дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатній і ропи тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, позивач свої зобов'язання за кредитним договором, щодо надання кредиту, виконав в повному обсязі. Відповідно до п. 4.3.2. кредитного договору відповідач зобов'язався належним чин дотримуватися положень цього договору, сплачувати необхідні платежі у розмірі порядку і строки, визначені в кредитному договорі. У відповідності з ч. 1 ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актах цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звич. ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п. 5.2 кредитного договору у випадку прострочення виконання зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3 цього Договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. що діяла на ч: виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення Згідно п. 5.3. кредитного договору у разі порушення відповідачем вимог договору відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 10 (десять) % відсотків в суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок. У відповідності з абз. 1 ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що бузі передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 4.2.3 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплач нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі термін, визначений п. 3.3.3 цього договору. Позивачем було направлено відповідачу вимогу про усунення порушень кредитної ( договору з вимогою виконати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, факт направлення вищезазначеної вимоги підтверджується чеком про оплату послуг поштової зв'язку та описом вкладення. Утім, відповідач вимогу не виконав, та станом на 25.03.2013 р. заборгованість відповідача за кредитним договором № 784528/ФЛ від 05.03.2008 р. складає 2 883 638.05 грн., що в еквівалент по курсу НБУ (7,993 грн. за 1 долар) на 25.03.2013 р. становить 360 770,43 доларів США а саме: заборгованість за кредитом -200 168,20 дол. США, що складає 1 599 944.42 грн.; заборгованість за відсотками -122 520,28 дол. США, що складає 979 304,60 грн.; пеня - 17 761,95 дол. США, що складає 141 971,27 грн.; штраф -20 320,00 дол. США, що складає 162 417,76 грн. Разом з тим, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки №784528/ФЛ -3 (від 05.03.2008 р.). Предмет позову становить вимога про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №784528/ФЛ від 05.03.2008 року в розмірі 2 883 638,05 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору та інших витрат, пов'язаних з виконанням винесеного судового рішення, на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 784528/ФЛ-З від 05.03.2008 р. - домоволодіння загальною площею 131,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осипенко, 42 шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Артема, 15, код ЄДРПОУ 20025456), з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку, викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та наданням Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, та про вирішення питання про розподіл судових витрат. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, та в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та в якій просив суд повністю задовольнити поданий позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, не з'явився, причини неявки не повідомив, не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахував заяву представника позивача та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного (за ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється). Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України «Про банки та банківську діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Разом з тим, виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежать саме на позичальнику; відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що відповідно до укладеного 05.03.2008 р. договору між ВАТ КБ "Надра", (правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Надра"), в особі філії АТ КБ "Надра" Дніпропетровське РУ (надалі банк), та [PERSON] (надалі - відповідач) № 784528/ФЛ позивач надив, а відповідач отримав кредит в розмірі 203 200,00 доларів США строком до 12.02.2033 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Утім, на порушення зазначених правових норм та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням з боку відповідача зобов'язання за кредитним договором № 784528/ФЛ від 05.03.2008 р. склалася заборгованість, розмір якої станом на 25.03.20113 р. складає 2 883 638.05 грн., що в еквівалент по курсу НБУ (7,993 грн. за 1 долар) на 25.03.2013 р. становить 360 770,43 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом -200 168,20 дол. США, що складає 1 599 944.42 грн.; заборгованість за відсотками -122 520,28 дол. США, що складає 979 304,60 грн.; пеня - 17 761,95 дол. США, що складає 141 971,27 грн.; штраф -20 320,00 дол. США, що складає 162 417,76 грн. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, зазначеним вище, між сторонами вданій справі був укладений договір іпотеки №784528/ФЛ -3, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, розташоване на земельній ділянці площею 627,0 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осипенко, 42, та складається з: літ. А-2 - житловий будинок (цегла), житловою площею 141,5 кв.м, загальною площею 262,1 кв.м, літ. Б-2 - літня кухня (цегла), літю В- сарай (метал), літ. Г - сарай (цегла), літ. Е - сарай (дерево), №1-10,1 споруди, літ. Д - сарай (цегла), а також земельну ділянку площею 0,0728, яка розташована на території Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська вул. Осипенко, 42. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Іпотека ? вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому ЗУ «Про іпотеку»; відповідно до абз. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, відповідач не діє у спосіб, передбачений законом та кредитним договором, заборгованість за кредитним договором не сплачує, порушенням з боку позичальника боргового зобов'язання завдаються збитків іпотекодержателю та змінюється обсяг його прав, можливість звернення стягнення на майно сторони за цим позовом погодили під час укладення іпотечного договору. 07.06.2014 р. набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який діє станом на дату ухвалення судом даного рішення та відповідно до якого (ст. 1) протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм (ст. 4 даного закону). Відповідно до ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відтак, оскільки, починаючи з 07.06.2014 р., інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм, та в даній справі майно, пор звернення стягнення на яке заявлено вимогу у позові, підпадає під дію цього закону, для суду відсутні для задоволення позову повністю. Судові витрати віднести на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed