Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач ТОВ « МАРКС.КАПІТАЛ» в особі свого представника за довіреністю № 10 від 02.09. 2014 року, [PERSON] ( а.с. 26) звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про страхове відшкодування в порядку регресу, свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 січня 2012 року о 14- 00 год. в м. Києві, по вул. Драгоманова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля Хюндай д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля " Шевролет " д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON] . Причиною ДТП стало те, що [PERSON] керуючи транспортним засобом "Хюндай" д.н.з. [NUMBER] , не переконався, що це буде небезпечно для інших учасників руху та здійснив наїзд на стоячий автомобіль в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом " Шевролет " д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] , чим спричинив пошкодження обом транспортним засобам та порушив п. 10.9 ПДР України. 28.02. 2012 року постановою Дарницького районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у скоєнні даного ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент ДТП між Відповідачем та ПАТ "Страхова компанія " Лафорт" був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності влас\-ників наземних транспортних засобів від 26.01.2012 р. №АВ/0062221 , за яким було за\-страховано цивільну відповідальність Відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу "Хюндай" д.н.з. [NUMBER] . На виконання умов вказаного договору страхування Позивачем за заявою про виплату страхового відшкодування, було виплачено страхове відшкодування в розмірі 1007 ( одна тисяча сім ) гривень 20 коп. [PERSON], що підтверджено платіжним дорученням № 3401 від 10.07.2012 року. В судовому засіданні, представник позивача за довіреністю № 11 від 02.09. 2014 року, [PERSON] ( а.с. 43) позовні вимоги уточнила, підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать конверти які повернулися на адресу суду з зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання та відповідні акти про невручення судових повісток. За приписами п.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов"язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Також, відповідно до ч.2 п.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається : фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстроваеною у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином ( ч.3 п. 5 ст. 74 ЦПК України). У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою ( ч.8 ст. 76 ЦПК України). Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2012 року о 14- 00 год. в м. Києві, по вул. Драгоманова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля Хюндай д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля " Шевролет " д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON] . Причиною ДТП стало те, що [PERSON] керуючи транспортним засобом "Хюндай" д.н.з. [NUMBER] , не переконався, що це буде небезпечно для інших учасників руху та здійснив наїзд на стоячий автомобіль в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом " Шевролет " д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] , чим спричинив пошкодження обом транспортним засобам та порушив п. 10.9 ПДР України ( а.с. 10). 28.02. 2012 року постановою Дарницького районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у скоєнні даного ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу ( а.с. 11) Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. На момент ДТП між Відповідачем та ПАТ "Страхова компанія " Лафорт" був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності влас\-ників наземних транспортних засобів від 26.01.2012 р. №АВ/0062221 , за яким було за\-страховано цивільну відповідальність Відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу "Хюндай" д.н.з. [NUMBER] . ( а.с. 12). 31 січня 2012 р. потерпілий [PERSON] за вх. № 429-Вр повідомив про настання страхової події ( а.с.13), а 01.06. 2012 року за вх. № 3870 звернувся до Позивача із за\-явою про страхове відшкодування у розмірі 1007 гривень 20 копійок ( а.с. 14) яка є страховиком [PERSON] при цьому надавши відповідні документи для виплати страхового відшкодування ( а.с. 15 - 19). Платіжним дорученням № 3401 від 09.07. 2012 року страхове відшкодування було перераховано на банківський рахунок [PERSON] ( а.с. 20.). Таким чином позивач повністю виконав покладені на нього зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги , яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно вимог до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, особою, відповідальною за завдані збитки, у даному випадку є відповідач відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно підпункту 38.1(і), п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки. Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, тощо. Згідно ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, за умов, визначених у статті 33 Закону. Аналогічні норми щодо необхідності письмового повідомлення страхувальником страховика в указані строки про настання дорожньо-транспортної пригоди містяться в Договорі обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між відповідачем та ПрАТ "СК "Лафорт". Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідач не повідомив письмово протягом 3-х днів про настання дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ "СК "Лафорт", то останній набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. 01 липня 2013 року між ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" та ПрАТ "СК"Лафорт" було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким відступив фактору свої права грошових вимог до боржників ( а.с.7-9). Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу ( фінансування про відступлення прав грошової вимоги одна сторона ( фактор) передає або зобов"язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи ( боржника). Згідно ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу якої настав ( наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому ( майбутня вимога). Враховуючи вищенаведене, право вимоги до відповідача перейшло позивачу згідно Договору № 01/01-07 2013Р від 01.07. 2013 року про надання фінансових послуг факторингу та Додатку № 1 цього договору. Представником позивача на адресу відповідача було направлено лист Претензію № 97 М.К. від 06.11. 2014 року ( а.с. 22), про що свідчить поштове повідомлення про отримання ( а.с. 22 зв.). Відповідач жодним чином не відреагував, вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, отже, на [PERSON] слід покласти обов`язок про страхове відшкодування у розмірі 1007 ( одна тисяча сім) гривень 20 копійок на користь ТОВ "Маркс.Капітал " Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та на підставі ст. 79, 85 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати пов"язані з викликом відповідача у судове засідання на подачу телеграми в сумі 103 грн. 97 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved