Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності. Свої вимоги мотивував тим, що він та відповідача є співвласниками домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Йому на праві власності належить 53/100 часток вказаного домоволодіння, [PERSON] - 47/100 часток. Згідно п. 7 Рішення виконкому Миколаївської міської ради від 27.04.2012 р. було оформлено право власності на житловий будинок літ. А площею 50,3 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS], за [PERSON], в зв'язку з чим відповідачка отримала свідоцтво про право власності на вищезазначений житловий будинок. Проте в подальшому п. 7 Рішення ММР від 27.04.2012 р. було визнано протиправним та скасовано. За таких обставин, на переконання позивача, підлягає також скасуванню і свідоцтво про право власності. Проте на його звернення до ММР про скасування вказаного свідоцтва позивачу було відмовлено. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності серії САЕ № 385152, видане Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 11 травня 2012 року на ім'я [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав з підстав невідповідності обраного способу захисту порушеним правам. Представник виконкому Миколаївської міської ради, відповідно до заяви, просив по розгляд справи без його участі, покладаючись на розсуд суду. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] на підставі Договору дарування від 07.03.1989 р. належить 53/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Власником інших 57/100 часток вищезазначеного домоволодіння є відповідачка по справі - [PERSON], на підставі Договору дарування від 12.07.2001 р. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 7 Рішення Миколаївської міської ради № 467 від 27.04.2012 р. оформлено право власності на житловий будинок за літ. "А" загальною площею 50,3 кв.м.. житловою площею 25,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] за громадянкою [PERSON]. Відповідно до ст. 24 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, прийнятими у межах їхньої компетенції. Згідно п. 10 ч. 2 ст. 30 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Відповідно до ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень; Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. За таких обставин 11.05.2012 р. на підставі Рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.04.2012 р. № 467 на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ. А загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 25,0 кв.м., господарських будівель та споруд. Проте, відповідно до Постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 р. визнано протиправним та скасовано п. 7 рішення Миколаївської міської ради № 467 від 27.04.2012 р., яким оформлено право власності на житловий будинок за літ. "А" загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 25,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], за громадянкою [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 550, 551, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved