Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

15.04.2021 р [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ "Фінансова\~компанія "Аланд" про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 32723, вчиненого 17 грудня 2019 р приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення заборгованості за за кредитрим договором № 002-22013-010712 від 01.07.2012 р, укладеним між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] . В позовній заяві позивач [PERSON] вказує на те, що 01 липня 2012 року між ним та ПАТ "Дельта Банк" було укладено кредитний договір № 002-22013-010712. 15 березня 2015 року Національний банк України визнав Дельта Банк неплатоспроможним та ввів тимчасову адмінстрацію, а з 5 жовтня 2015 року ухвалив рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 право вимоги за Договором № 002-22013-010712 від 01.07.2012 року перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", яке звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., якою 17.12.2019 року було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 002-22013-010712 від 01 липня 2012 року, який в подальшому було предявлено до виконання та 24.01.2020 року приватним виконавцем Терлеєвим І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61068916. Крім того, 05 лютого 2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника. Просить позов задовольнити та визнати виконавчий напис № 32723, вчиненого 17 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Аланд" належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відзив на позов відповідно до ст. 178 ЦПК України не подав. Треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович належним чином повідомлені про розгляд справи судом, пояснень на позов відповідно до ст. 181 ЦПК України не подали. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, суд приходить до наступного. 17 грудня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна вчинила виконавчий напис № 32723 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № 002-22013-010712 від 01.07.2012 року, укладеним ним із ПАТ "Дельта Банк", право вимоги за яким перейшло до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД", на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" АЛАНД". Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.02.2018 року по 29.11.2019 року. Сума заборгованості складає 16367,6 грн та 300 грн за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с.8-9). 24 січня 2020 року на підставі виконавчого напису № 32723 від 17.12.2019 р приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович відкрив виконавче провадження № 61068916 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" заборгованості в розмірі 16667,60 грн, що стверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.10-11). 05 лютого 2020 року на підставі виконавчого напису № 32723 від 17.12.2019 р приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович виніс постанову про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с.12-14). Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановленому законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Пунктом 1 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Згідно пункту 3, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.92 при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У пункті 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17. Крім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р "Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Отже, на час розгляду справи судом Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише за Нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як вбачається зі ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватним нотаріусом Харою Н.С. був вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, приватний нотаріус не подав доказів, витребуваних судом, без повідомлення причин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved