overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування»» звернулося до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 11 квітня 2014 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування"" та [PERSON] було укладено договір комплексного добровільного страхування наземного транспорту CLAU №2946 від 11 квітня 2014 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом "Honda Pilot", д/з [NUMBER]. Позивач зазначає, що 02 вересня 2014 року в м. Одеса на вул. Миколаївська дорога, 126, сталася ДТП за участю автомобіля марки "Ford", д/з [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля марки "Honda Pilot", д/з [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Відповідно до довідки ВДАІ №9431669 відносно [PERSON] за невиконання ним вимог правил дорожнього руху було складено адміністративні матеріали, які передані до Ананьївського районного суду Одеської області для подальшого розгляду. 17 листопада 2014 року постановою Ананьївського районного суду Одеської області було встановлено, що [PERSON], керуючи автомобілем марки "Ford", д/з [NUMBER], не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки "Honda Pilot", д/з [NUMBER], в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За вчинення вказаного правопорушення на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 23 жовтня 2014 року до ТДВ "СК"ВіДі-Страхування"" з заявою про виплату страхового відшкодування звернулася [PERSON]. 26 листопада 2014 року ТДВ "СК"ВіДі-Страхування"" на підставі страхового акту №КР-008970 від 20 листопада 2014 року з розрахунком суми страхового відшкодування до нього,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до Романівської районної державної адміністрації Житомирської області та сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес", в якому просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай), як члена сільськогосподарської асоціації пайовиків "Прогрес" Романівського району Житомирської області в розмірі 5,05 умовних кадастрових гектарів. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що з 6 травня 1993 року по 25 березня 1996 року [PERSON] був членом сільськогосподарської асоціації пайовиків "Прогрес" Дзержинського району Житомирської області, однак його помилково не внесли до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, виданого вищевказаній асоціації 26 січня 1996 року. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 10 липня 2018 року на адресу суду надішла заява Романівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання позову. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. 23 липня 2018 року представником позивача подано до суду клопотання про виключення неналежного відповідача - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" зі складу учасників справи, оскільки жодних позовних вимог до даного відповідача не заявлено. Частиною 1 статті 51 ЦПК України визначено, що суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного провадження-до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Частиною 2 цієї ж статті передбачено право позивача замінити первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідача за позовом. Судом встановлено, що 6 травня 1993 року [PERSON] був прийнятий у члени сільськогосподаської асоціації пайовиків "Прогрес" Дзержинського району Житомирської області на посаду художника-інтер"єрщика, де останній працював до 25 березня 1996 року, що підтверджується архівним витягом № 197-а/01-14 від 29 грудня 2017 року, виданого архівним сектором Романівської районної державної адміністрації Житомирської області . 26 січня 1996 року сільськогосподаській асоціації пайовиків "Прогрес" було видано державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER], однак [PERSON], з невідомих причин, не був включений до списку, що додається до даного державного акта на право колективної власності на землю. Встановивши, що визнання належним відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до Романівської районної державної адміністрації Житомирської області та сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес", в якому просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай), як члена сільськогосподарської асоціації пайовиків "Прогрес" Романівського району Житомирської області в розмірі 5,05 умовних кадастрових гектарів. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що з 2 березня 1991 року по 20 квітня 1996 рік [PERSON] був членом сільськогосподарської асоціації пайовиків "Прогрес" Дзержинського району Житомирської області, однак, його помилково не внесли до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, виданого вищевказаній асоціації 26 січня 1996 року. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 10 липня 2018 року на адресу суду надішла заява Романівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання позову. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. 23 липня 2018 року представником позивача подано до суду клопотання про виключення неналежного відповідача - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" зі складу учасників справи, оскільки жодних позовних вимог до даного відповідача не заявлено. Частиною 1 статті 51 ЦПК України визначено, що суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного провадження-до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Частиною 2 цієї ж статті передбачено право позивача замінити первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідача за позовом. Судом встановлено, що 2 березня 1991 року [PERSON] був прийнятий у члени сільськогосподаської асоціації пайовиків "Прогрес" Дзержинського району Житомирської області на посаду інтер"єрщика, де останній працював до 20 квітня 1996 року, що підтверджується записами в його трудовій книжці. 26 січня 1996 року сільськогосподаській асоціації пайовиків "Прогрес" було видано державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER], однак [PERSON], з невідомих причин, не був включений до списку, що додається до даного державного акта на право колективної власності на землю. Встановивши, що визнання належним відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 33 % від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 18.01.2014 р. та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню дитини, хоча працює і має регулярний дохід, а тому просить стягувати з нього аліменти в примусовому порядку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з аналогічних підстав, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього щомісячно на утримання неповнолітнього сина аліментів в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 18.01.2014 р. та до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Згідно ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.3) вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 30.08.2005 року, який був укладений між ними у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що здійснено актовий запис № 2311. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4) вбачається, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] З довідки ЛКП "Північне 411" від 15.01.2014 р. (а.с. 5) вбачається, що [PERSON], 2007 р.н., зареєстрований і проживає разом із матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З довідки ТзОВ "Дивоствіт" від 21.03.2014 р. (а.с. 10) вбачається, що відповідач працює на посаді керівника відділу ТзОВ "Дивосвіт" та отримує регулярний дохід в середньому у розмірі 4000 грн. у місяць. Таким чином, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього регулярного доходу, відсутність інших утриманців, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 18.01.2014 р. та до досягнення дитиною повноліття, оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Також, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить суд встановити факт того, що трудова книжка, на ім'я [PERSON], [INFO], яка видана 12.07.1974 року Шосткинським СУ-509 та трудова книжка колгоспника на ім'я [PERSON]. [INFO], яка видана 25.09.2002 року СПК "Жовтневе» дійсно належать [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що в цих трудових книжках допущені помилки при їх заповненні, а саме написання прізвища «Дмитриев» замість «Димитрієв», та помилково вказаний рік народження зявника, в результаті чого він не може підтвердити свій трудовий стаж роботи та розмір заробітної плати, що необхідно для призначення пенсії. Заявник до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області, до суду не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.6 п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявника серії ЯИ № виданого 27.02.1956 року в графі рік народження вказано "1956" ,а «призвіще» вказано (рос.) «Димитриев». В паспорті громадянина України заявника серії КМ № 323448 виданого 09.11.2006 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, його прізвище також вказано «Димитрієв», а рік народження - "1956". Згідно трудової книжки від 12.07.1974 року виданої Шосткинською СУ - 509 в графі «прізвище» вказано «Дмитриев», що не відповідає дійсності, та в цій же книжці вбачається виправлення імені на "Димитриев". Факт того, що трудова книжка, на ім'я [PERSON], [INFO], яка видана 12.07.1974 року Шосткинським СУ-509 належить заявнику [PERSON] підтверджено також довідкою ПАО СПМК № 1 від 13.03.2016 року за № 04, про те, що [PERSON] з 02.01.1985 року до 28.05.1990 року, та з 26.11.1990 року до 15.10.1993 року працював слюсарем та сантехніком, період якої збігається із записом в трудовій книжці Згідно трудової книжки колгоспника від 25.09.2002 року в графі «рік народження» вказано «1955», що не відповідає дійсності, та в цій же книжці вбачається виправлення рік народження на "1956". Крім цього, факт того, що трудова книжка колгоспника на ім'я [PERSON] [INFO], яка видана 25.09.2002 року СПК "Жовтневе» дійсно належать [PERSON], [INFO] підтверджується довідкою ТОВ "Кара-Марин" про підтвердження роботи [PERSON] Кіндтрата Панасовича, [INFO] в період з 03.03.2010 по 06.07.2010 року в ТОВ "Кара-Марин", період якої збігається із записом в трудовій книжці. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 256- 259 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що він має намір оформити пенсію, однак у його трудовій книжці, внаслідок перекладу його імені зазначено ім'я як «[PERSON]», у дипломі про проходження стаціонарного навчання зазначено «[PERSON]», у військовому квитку його ім'я зазначено як «[PERSON]», в архівній довідці Гусятинського трудового архіву вказано «[PERSON]» в той час, як насправді його ім'я і по батькові «[PERSON]», тому просить встановити факт належності вищевказаних правовстановлюючих документів. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю. Представник Управління ПФУ в Гусятинському районі надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши заявника, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER], прізвище, ім'я та по батькові заявника -"[PERSON]". Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області 24.02.2015 року, прізвище ім'я та по батькові заявника - " [PERSON] ". Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 30.08.1977 року, [PERSON] та [PERSON] 30.08.1977 року уклали шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвища «[PERSON]». Відповідно до трудової книжки виданої 16 березня 1979 року Чортківським міжколгоспним консервним заводом, ім'я і по батькові заявника -" [PERSON]". Диплом серії [NUMBER] виданий Копичинецьким технікумом бухгалтерського обліку МСГ УРСР 30 червня 1976 року на ім'я [PERSON]. Як слідує із архівної довідки про трудовий стаж №1816 від 16.12.2014 року та архівної виписки №1817 від 16.12.2014 року, прізвище, ім'я та по батькові заявника вказано як «[PERSON]». Таким чином суд вважає, що факт належності [PERSON], правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки [NUMBER] виданої Чортківським міжколгоспним консервним заводом 16.03.1979 р. на ім'я [PERSON], архівної довідки про трудовий стаж №1816 від 16.12.2014 року та архівної виписки №1817 від 16.12.2014 року виданих Гусятинським трудовим архівом на ім'я [PERSON] та диплома серії [NUMBER], виданого Копичинецьким технікумом бухгалтерського обліку 30 червня 1976 року на ім'я [PERSON] підтверджений, а тому заявлені вимоги слід задовольнити. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає змогу оформити пенсію. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв"язку з продовженням навчання. В обгрунтування позовних вимог зазначила про те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1996 року по 2014 рік. У шлюбі у них народилося два сина. Після розірвання шлюбу відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей. 01.09.2016 року, після закінчення середньої школи, старший син [PERSON] поступив на денну форму навчання до Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут". В даний час, у зв"язку з навчанням, він немає можливості працювати та заробляти гроші, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила суд стягнути з відповідача аліменти розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача. Відповідач в судовому засіданні щодо стягнення аліментів в зазначеному розмірі не заперечував,. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з з 1996 року по 2014 рік. У шлюбі у сторін народилося двоє синів - [PERSON] та [PERSON]. [INFO] старшому сину - [PERSON] виповнилося 18 років. Згідно наданої довідки [PERSON] поступив на денну форму навчання до Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут". Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Статтею 180 СК України передбачений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання суми аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги законодавчо встановлений обов"язок обох батьків на утримання дитини, те, що відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, а тому вважає позовні вимоги задовольнити. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі наведеного та круючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 208-209, 212-218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Керівник Сторожинецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Старожадівської сільської ради звернувся в суд з позовом про відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою дерева, посилаючись на те, що 22 лютого 2016 р. службовими особами "Сторожинецький держлісгосп" виявлено самовільну порубку сироростучого дерева породи Дуб (діаметром у корі біля шийки кореня 45 см.), на земельній ділянці за адресою с.Стара Жадова Сторожинецького району Чернівецької області, яка була здійснена [PERSON] Чим завдано шкоду навколишньому середовищу в розмірі 7578 грн. 21 коп. Керівник Сторожинецької місцевої прокуратури просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Старожадівської сільської ради Сторожинецького району у Чернівецькій області шкоду в сумі 7578 грн. 21 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання прокурор направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задоволити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. В судовому засіданні було встановлено, що 22 лютого 2016 року службовими особами СЛАП "Сторожинецький держлісгосп" у 14-у виділі 13-го кварталу Жадівського лісництва виявлено самовільну порубку сироростучого дерева породи "Дуб", діаметром 45 см., яку здійснив [PERSON], що росло на земельній ділянці Старожадівської сільської ради. Факт порубки зазначеного дерева підтверджується протоколом про лісопорушення від 23.02.2016 р. (а.с.10), постановою №2 про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] від 24.02.2016 р. (а.с.4) , Вказані обставини сторонами не заперечуються і визнаються, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Таким чином вина вiдповiдача в спричиненнi ним шкоди завданої державі пiдтверджується повністю. Суд знаходить, що позовна вимога позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved