Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» звернулось з позовом до відповідача про відшкодування збитків в порядку регресу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.11.2017 року між ПАТ «Європейський страховий альянс» та ТОВ "Роберт Бош ЛТД" був укладений Договір добровільного страхування транспортних засобів №1057352, відповідно до умов якого страховик зобов`язався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку із пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Вольксваген», д.н.з. [NUMBER] . У подальшому, 11.03.2018 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] , автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля М2140, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2018, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Вольксваген», д.н.з. [NUMBER] склала 53065, 60 грн. Позивачем було виплачено страхове відшкодування потерпілій особі в розмірі 53065, 60 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Таким чином, відповідач, як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язаний відшкодувати шкоду у розмірі виплаченого страхового відшкодування. У зв`язку з викладеним вище позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» страхове відшкодування у сумі 56065,60 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2019 провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в поному обсязі, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши учасників справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 11.03.2018 [PERSON] о 14 год 40 хв в м. Києві на вул. Богатирській, керуючи транспортним засобом "М 2140", державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen", державний номер [NUMBER] , після чого на регульованому перехресті з вул. Куренівською не надав перевагу в русі автомобілю марки "Mitsubishi", державний номер [NUMBER] , який рухався на дозволений зелений сигнал світлофора, та здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. п. 2.3 б, 12.1, 13.1, 16.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2018, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно - правова відповідальність автомобіля «Вольксваген», д.н.з. [NUMBER] перед третіми особами на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий альянс», відповідно до договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1057352. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку Страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Вольксваген», д.н.з. [NUMBER] у зв`язку з пошкодженням, що виникли в результаті вказаної ДТП склала 53065, 60 грн. 14.03.2018 [PERSON] власник автомобіля «Вольксваген», д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» виплатило страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 53065,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №9044, №9081, №9090. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В силу п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] визнав позов в повному обсязі. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, а також визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ч. 1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У звязку з зазначеним вище, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 960, 50 грн.

Outcome: approved