Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

В провадженні Верхньорогачицького районного суду Херсонської області знаходиться цивільна справа № 651/120/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТ БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20172 гривні 36 копійок. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладено договору № б/н від 26.12.2007 року [PERSON] 26.12.2007 року отримала кредит у розмірі 3000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між [PERSON] та банком договір, що підтверджено підписом [PERSON] При укладанні договору сторони керувалися ст. 634 ч.1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачені порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. ПАТ КБ « ПРИВАТ БАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 8.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Відповідач [PERSON] не виконала своєчасно зобов'язання перед банком у зв'язку з чим станом на 13.02.2014 року вона мала заборгованість в сумі 22989 гривень 91 копійку, яка складається з наступного: -3000 гривень 00 копійок - заборгованість за кредитом; -12716 гривень 91 копійка - заборгованість по процентам за користування кредитом; -7273 гривні 00 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом; Від вказаної суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 4254 гривень 33 копійки, яка була задоволена судовим наказом Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 01.12.2008 року. Отже, різниця становить 18735 гривень 58 копійок. Крім того, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язана сплатити такі штрафи: -500 гривень 00 копійок - штраф ( фіксована частина); -936 гривень 78 копійок - штраф (процентна складова). Отже загальна сума заборгованості становить 20172 гривень 36 копійок. Тому, ПАТ КБ « ПРИВАТ БАНК» просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ « ПРИВАТ БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.12.2007 року в сумі 20172 гривні 36 копійок, а також стягнути з [PERSON] сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. Представник позивача ПАТ КБ « ПРИВАТ БАНК» Таран В.П. в судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки: відповідно до укладеного договору № б/н від 26.12.2007 року [PERSON] 26.12.2007 року отримала кредит у розмірі 3000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачені порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін і діє договір до повного його виконання. Жодна із сторін не давала своєї згоди на припинення вказаного кредитного договору, отже договір на даний час є діючим, тому у відповідності до умов договору відповідачеві нараховується заборгованість по кредиту, а також передбачені договором відсотки, комісія та інші платежі. Тому, представник позивача ПАТ КБ « ПРИВАТ БАНК» Таран В.П. просила суд позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТ БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20172 гривні 36 копійок задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ « ПРИВАТ БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.12.2007 року в сумі 20172 гривні 36 копійок, а також стягнути з [PERSON] сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду клопотання ( а.с. 92 ), згідно якого вона просить суд дану цивільну справу розглянути у її відсутність за участі її представника [PERSON], що судом приймається до уваги та вважається за можливе. Крім того, відповідач [PERSON] надіслала до суду заяву ( а.с. 91 ), згідно якої просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі у зв'язку з пропуском строку позовної давності вказавши, що відповідно до ст. 257 ЦК України - загальний строк позовної давності становить три роки. Статтею 258 ч.2 п.1 ЦК України передбачена позовна давність в один рік щодо стягнення неустойки ( штрафу та пені). Висновком Верховного Суду України по цивільній справі № 6-126 ЦС 13 від 20.11.2013 року та рішенням Конституційного Суду України по справі № 15-рп/2011 по аналогічній справі передбачено, що кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, якщо пройшов строк позовної давності. Згідно ст. 267 ч.4 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача [PERSON] 18.07.2014 року повторно не з'явилася в судове засідання пославшись на продовження її лікування ( а.с. 97), жодного доказу в підтвердження даного факту нею не надано. Згідно матеріалів даної цивільної справи 02.07.2014 року представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася та повідомила про свою хворобу ( а.с.65), але доказу про лікування до суду не надала. Згідно інформації, наданої Верхньорогачицькою ЦРЛ Херсонської області від 09.07.2014 року ( а.с. 83 ) - [PERSON] за медичною допомогою з 01.07.2014 року по 09.07.2014 року в КННП « Верхньорогачицький Центр ПМСД» не зверталася. Станом на 09.07.2014 року на амбулаторному та стаціонарному лікуванні [PERSON] в КННП « Верхньорогачицький Центр ПМСД» не перебуває. Отже, з врахуванням думки представника позивача суд вважає за необхідне повторну неявку представника відповідача в судове засідання визнати не поважною. Безпідставні неявки представника відповідача в судові засідання призводять до затягування розгляду справи по суті, тому суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності представника відповідача [PERSON]. Вивчивши матеріали даної цивільної справи, приймаючи до уваги пояснення представника позивача, заяву відповідача, суд приходить до висновку, що існують всі правові підстави для відмови в задоволенні позову ПАТ КБ « ПРИВАТ БАНКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20172 гривні 36 копійок - в повному обсязі з наступних підстав: Той факт, що між позивачем ПАТ КБ « ПРИВАТ БАНКА» та відповідачем [PERSON] дійсно існують кредитні правовідносини підтверджено заявою-позичальника від 26.12.2007 року та Умовами і правилами надання банківських послуг ( а.с.а.с. 11-15 ), згідно яких ПАТ КБ « Приват Банк» надав [PERSON] кредит в сумі 3000 гривень. Кредитний ліміт на платіжній картці 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячна комісія 3,5 %.. Відповідно наданого розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.12.2007 року ( а.с.а.с. 6-10 ) - станом на 13.02.2014 року заборгованість за кредитом [PERSON] перед ПАТ КБ « ПРИВАТ БАНК» становить 22989 гривень 91 копійка. Згідно судового наказу від 01.12.2008 року, виданого Верхньорогачицьким районним судом Херсонської області ( а.с.5) - стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ « ПРИВАТ БАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.12.2007 року в сумі 4254 гривні 33 копійки. Розрахунком станом на 03.07.2014 року підтверджено той факт, що остання банківська операція щодо сплати заборгованості [PERSON] здійснена 27.09.2009 року. Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТ БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20172 гривні 36 копійок датований 16.02.2014 року, а надійшов на розгляд до суду 01.04.2014 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно вимог ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Вимогами ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Вимогами ст. 1050 ч.2 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Умовами укладеного договору між ПАТ КБ « ПРИВАТ БАНК» та [PERSON] визначено погашення заборгованості періодичними щомісячними платежами ( п.5.4 Умов та правил надання банківських послуг). Тобто, [PERSON] зобов'язалася здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. В судовому засіданні було встановлено, що остання банківська операція щодо сплати заборгованості [PERSON] здійснена 27.09.2009 року. Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТ БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20172 гривні 36 копійок надійшов на розгляд до суду 01.04.2014 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, що зазначено у ст. 267 ч.4 ЦК України. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно вимог ст. 257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Стаття 258 ч.2 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Аналогічного висновку суд дійшов в постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України у справі № 6-116 цс 13 від 06.11.2013 року. Відповідно п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Отже, з врахуванням вищевказаного суд приходить до висновку, що існують всі правові підстави для відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ « ПРИВАТ БАНК» у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed