Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

18.10.2019 [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеною позовною заявою, яку в подальшому було уточнено, посилаючись на те, що у квітні 2018 року з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна йому стало відомо, що 01.02.2018 державним реєстратором відділу державної реєстрації при виконавчому комітеті Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області Павленком Богданом Миколайовичем, на підставі відповідного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39534935 від 06.02.2018, за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, їдальня, загальною площею 820 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , приміщення 2. Зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 13.12.2007, виданого виконавчим комітетом Миргородської міської ради 13 грудня 2007 року він набув право власності на нежитлове приміщення, їдальня, загальною площею 820 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0048/07/25-СL від 26 грудня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційний банком «Форум» та [PERSON] , між [PERSON] та АКБ «Форум» укладено іпотечний договір №0048/07/25-СL/І-1 від 26.12.2007, предметом якого є нерухоме майно: нежитлове приміщення, їдальня, загальною площею 820 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , приміщення 2. Листом від 18.08.2017 ПАТ «Банк Форум» повідомило позивача про відступлення своїх прав вимоги за кредитним договором № 0048/07/25-СL від 26.12.2007 та за іпотечним договором № 0048/07/25- СL/І-1 від 26.12.2007 новому кредитору - [PERSON] , відповідачу по справі. Ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. На адвокатський запит представника позивача - адвоката Сліпченка Ю.А., виконавчий комітет Миргородської міської ради, де зберігаються матеріали реєстраційної справи щодо спірного нежитлового приміщення, повідомив, що інформації стосовно того, чи проводилась оцінка предмету іпотеки на момент переходу права власності до [PERSON] та за якою ціною набуто у власність предмет іпотеки реєстраційна справа не містить. Від відповідача [PERSON] відповідь на адвокатський запит щодо того, чи проводилась на момент переходу права власності оцінка предмету іпотеки та щодо ціни набуття у власність предмету іпотеки, не надійшла. Таким чином, оцінка майна предмету іпотеки на момент переходу до [PERSON] права власності на нежитлове приміщення, їдальня, загальною площею 820 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , приміщення 2, не проводилась. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц, ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна, набуттю права власності на предмет іпотеки повинна передувати оцінка майна. Вважає дії відповідачів [PERSON] та державного реєстратора Павленка Б.М. неправомірними, оскільки при зверненні до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на нежитлове приміщення, їдальня, загальною площею 820 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , відповідачем [PERSON] не надано всіх необхідних документів. В свою чергу державним реєстратором проведено реєстрацію права власності за [PERSON] без наявності інформації про оцінку вищевказаного майна на момент реєстрації. На підставі викладеного просив суд : скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39534935 від 06.02.2018 державного реєстратора Павленка Богдана Миколайовича щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення, їдальня, загальною площею 820 кв.м.. за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , та визнати за ним речове право власності на вищезазначене нежитлове приміщення (а.с.1-44, 181-183 т.1). Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Сліпченко Ю.А. в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити в повному об`ємі, як законний та обґрунтований, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена за адресою, вказаною в позовній заяві, а також шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду Полтавської області офіційного веб-порталу судової влади (а.с.30-31 т.2). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Комлєв С.В. просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Зазначив, що відповідачем [PERSON] надано реєстратору всі передбачені законодавством документи, на підставі чого державним реєстратором було проведено реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем - [PERSON] .. При прийнятті оскаржуваного рішення державний реєстратор діяв на підставі і в межах повноважень, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. При проведенні державної реєстрації прав на спірне нерухоме майно у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації прав. Відповідач державний реєстратор відділу державної реєстрації при виконавчому комітеті Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області Павленко Богдан Миколайович в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.25 т.2), правом на подання відзиву не скористався. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 26 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0048/07/25-СL згідно якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 776000 грн. (а.с.14-16 т.1). На забезпечення виконання за вказаним кредитним договором, 26 грудня 2007 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №0048/07/25-СL/S-1, відповідно до умов якого останній передав банку в іпотеку нерухоме майно: нежитлове приміщення, їдальню, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 820 кв.м., що належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 13.12.2007, виданого Миргородською міською радою (а.с.17-18 т.1) Згідно п.п.5.1, 5.2 вищезазначеного іпотечного договору іпотекодержатель набуває права на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадках, якщо сума наданого кредиту та/або проценти за користування ним, можливі неустойки і витрати не будуть сплачені у строки, встановлені кредитним договором, та інших випадках, передбачених кредитним договором, цим договором та чинним законодавством України. У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а в разі їх невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. П.п.5.4, 5.5 іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення умов кредитного договору та/або умов цього договору, іпотекодержатель надсилає позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про усунення порушення не пізніше тридцятиденного строку та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та Закону України «Про іпотеку». Іпотечний договір №0048/07/25-СL/S-1 від 26 грудня 2007 року містить розділ 6 «Застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя». У п.6.1 іпотечного договору сторони цього договору дійшли згоди вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження, що міститься у цьому договорі. Згідно п.6.3 іпотечного договору задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися у т.ч. шляхом передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором у порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п.6.4 іпотечного договору, у випадку прийняття рішення іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та відмови іпотекодавця від укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя застереження в цьому договорі є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. 18 серпня 2017 року ПАТ «Банк Форум» відступив [PERSON] право вимоги за кредитним договором №0048/07/25-СL від 26.12.2007 та іпотечним договором №0048/07/25-СL/S-1 від 26.12.2007, які були укладені між АКБ «Форум» і [PERSON] (кредитний договір) та між АКБ «Форум» та [PERSON] (іпотечний договір), що підтверджується договором №651-Ф від 18.08.2017 про відступлення прав вимоги та договором про відступлення прав за іпотечним договором №0048/07/25-СL/S-1 (матеріали реєстраційної справи №1478458653109). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державним реєстратором відділу державної реєстрації при виконавчому комітеті Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області Павленком Б.М. здійснено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, їдальня, загальною площею 820 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] на підставі іпотечного договору №0048/07/25-СL/S-1 від 26.12.2007 (а.с.9-11 т.1). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема заставою згідно вимог статей 546, 575 ЦК України. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частинами першою, третьою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Можливість і порядок звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені, у тому числі, й статтями 35-37 Закону України «Про іпотеку». Частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Отже аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що чинним законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Згідно пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстратор відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зобов`язаний встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено порядок проведення державної реєстрації прав. Згідно з пунктом 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції чинній на момент вчинення реєстраційних дій), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Суд зазначає, що на державного реєстратора не покладено обов`язку вимагати додаткових документів або запитувати додаткову інформацію від органів державної влади та місцевого самоврядування щодо об`єкта нерухомого майна, стосовно якого подано заяву про державну реєстрацію. Згідно до частини другої статті 77, статті 79 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Отже, державним реєстратором відділу державної реєстрації при виконавчому комітеті Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області Павленком Б.М. за заявою [PERSON] було проведено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Твердження позивача, що відповідачка [PERSON] при зверненні до державного реєстратора не долучила до своєї заяви всі необхідні документи для проведення реєстрації, спростовані матеріалами реєстраційної справи, дослідженої в судовому засіданні. Так, в матеріалах реєстраційної справи №1478458653109 на об`єкт нерухомого майна - на нежитлове приміщення, їдальня, загальною площею 820 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , приміщення 2, з поміж іншого містяться копії вимоги в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку» від 31.08.2017 про усунення порушення за кредитним договором №0048/07/25-СL від 26.12.2007, адресовані іпотекодавцеві - [PERSON] та боржникові - [PERSON] , фіскальні чеки Полтавської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 31.08.2017 про відправку рекомендованих листів [PERSON] та [PERSON] , а також копії рекомендованих поштових повідомлень про вручення поштового відправлення згаданим вище особам. Таким чином, оцінивши вищенаведені докази, суд вважає, що позивач був належним чином повідомлений про намір [PERSON] у позасудовому порядку звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на належне йому нерухоме майно. Доводи позивача щодо незаконності реєстрації права власності державним реєстратором у зв`язку із відсутністю оцінки предмета іпотеки є необґрунтованими, оскільки така оцінка при державній реєстрації права власності відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції чинній на момент вчинення реєстраційних дій) не вимагалась. Виходячи з викладеного, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту порушених прав, встановивши, що державним реєстратором Павленко Б.М. під час реєстрації права власності на іпотечне майно було дотримано порядок, встановлений Законами України «Про іпотеку», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 травня 2020 року, за заявою позивача [PERSON] застосовано заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на нежитлове приміщення, їдальню, загальною площею 820 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Відповідно до ч.9, 10 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Таким чином, заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 травня 2020 року, підлягають скасуванню. Згідно положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] , відшкодування судових витрат на користь останнього не здійснюється.

Outcome: dismissed