Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

05 жовтня 2018 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Новомосковський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без руху, позивачу було надано строк для усунення недоліків заяви. 05 листопада 2018 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовною заявою в новій редакції, в якій усунув недоліки первісної заяви. На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наказу Новомосковського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 708 від 29.12.2014 року родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Згідно розпорядження Новомосковського міського голови з 15 січня 2015 року діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поставлені на облік як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах. Підставою взяття на облік стало те, що їх мати - відповідач [PERSON] вживає алкогольні напої, що приводить до неналежного виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. З січня 2018 року з [PERSON] управлінням освіти навчального закладу СЗОШ № 15 І-ІІ ступенів проводилась робота по відновленню батьківського потенціалу, остання всіляко демонструвала бажання змінити спосіб життя, проте після поновлення виплат на утримання родини неодноразово була помічена в стані алкогольного сп`яніння. З питань навчання та виховання [PERSON] , [INFO] школа зверталася до бабусі [PERSON] , батьківські збори мати дівчинки не відвідувала. Що стосується дитини [PERSON] , [INFO] , остання з 14 квітня 2018 року відвідує КЗ Дошкільний навчальний заклад комбінованого типу № 4 «Росинка», до садочка її приводить мати та її співмешканець. У випадку, коли до закладу мати [PERSON] приходить в нетверезому стані, про це вихователі повідомляють бабусю [PERSON] , яка і збирає дівчинку до дитсадка. Дитина ходить до садочка у чистому одязі, але її гігієнічним потребам не завжди приділяється належна увага, розвиток дитини не відповідає її віку, має вади мовлення, протягом дня у [PERSON] виникають прояви тривожності. Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 1178 від 20.00.92018 року відповідач [PERSON] виконує рекомендації лікаря частково, в разі захворювання не завжди своєчасно звертається до медичного закладу та повторні огляди на зазначені дати. Позивач наголошує на тому, що відповідач перебуває на обліку у наркологічному кабінеті у лікаря-нарколога, у листопаді-грудні 2017 року проходила лікування в КЗ «Дніпропетровській обласний наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради, а на початку 2018 року пройшла курс лікування за призначенням лікаря-нарколога. Крім того, [PERSON] неодноразово проходила реабілітацію в Центрі соціальної реабілітації та адаптації для нарко- та алкозалежних в благодійній організації «Благодійний фонд «Центр Милосердя-Дніпро»: з 20.05.2018 року по 18.06.2018 року, з 17.09.2018 року та по сьогоднішній день. Лікування за місцем проживання зривала, після реабілітації через деякий час продовжувала вживати алкогольні напої. За неналежне виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей відповідач була неодноразово притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] не бажає змінювати спосіб свого життя, зокрема ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх доньок. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області просив суд: -позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; -стягнути з [PERSON] аліменти на користь майбутнього законного представника дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на їх утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2 531,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача - Новомосковської міської ради Дніпропетровської областіне з`явився, згідно заяви просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, в задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи - Новомосковського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молодів судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив розглядати справу без його участі. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дітей, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00021186252, № 00021186440 та № 00021186017 від 11 жовтня 2018 року. Згідно наказу Новомосковського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 708 від 29.12.2014 року родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах. На підставі розпорядження Новомосковського міського голови, з 15 січня 2015 року діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поставлені на облік як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки діти поставлені на облік як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах,а тому орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківства. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він є хронічними алкоголіками або наркоманами. В своєму висновку від 22 жовтня 2018 року за вих. № 1896/0/2-18 Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області посилався на обставини, викладені ним в позовній заяві та вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В той же час, суд не може погодитися з таким рішенням Органу опіки та піклування, виходячи з наступного. Як вже було зазначено, особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, зокрема якщо мати, батько є хронічними алкоголіками або наркоманами ( п. 4 ч. 1 цієї статті). Дійсно, матеріали справи містять інформацію про те, що працівниками Новомосковського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області в період з 01 січня 2018 року відносно відповідача [PERSON] були складені протоколи про адміністративне правопорушення про ухилення останньою від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, а саме адміністративний протокол № 409954 від 02.04.2018 року, адміністративний протокол № 88994 від 27.06.2018 року адміністративний протокол № 312994 від 06.09.2018 року та адміністративний протокол № 231388 від 25.09.2018 року. В той же час, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень відповідач [PERSON] за 2018 рік жодного разу не була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей. Постановами Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2018 року у справі № 183/6162/18, від 17.12.2018 року у справі № 183/4024/18, від 05.12.2018 року у справі № 183/5746/18 провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 та 2 ст. 184 КУпАП відносно [PERSON] були закриті у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Судом встановлено, про що не заперечувалося сторонами, що протягом всього часу розгляду даної справи відповідач [PERSON] виправилася з позитивної точки зору, змінила погляд на спосіб свого життя, поведінку. На теперішній час належно виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, пройшла курс реабілітації, спиртних напоїв не вживає, діти доглянуті та знаходяться в належних умовах. Старша її донька [PERSON] , [INFO] навчається у 8-Б класі СЗОШ № 15 І-ІІ ступенів управління освіти м. Новомосковська, середня - Ангеліна, [INFO] навчається в 1-Б класі гімназії № 3 ЗОНЗ І-ІІІ ступенів Новомосковської міської ради, а найменша - [PERSON] , [INFO] наразі відвідує КЗ Дошкільний навчальний заклад комбінованого типу № 4 «Росинка». Будь-яких нарікань з навчальних закладів, в яких навчаються діти відносно їх матері [PERSON] не надходило. Також встановлено, що відповідач [PERSON] є. співвласником квартири [ADDRESS] . В зазначеній квартирі остання проживає разом зі своїми дітьми. В судовому засіданні були дослідженні письмові пояснення матері відповідача [PERSON] (бабусі дітей), відтворені нею власноручно 01.08 2019 року, згідно яких остання посилалася на те, що на теперішній час атмосфера в сім`ї її доньки задовільна та стабільна, [PERSON] піклується, дбає про своїх дітей, приділяє їм достатньо своєї уваги, пройшла медогляд з доньками, зробила ремонт в квартирі на належному рівні, харчування у дітей повноцінне, в житловому приміщенні підтримує чистоту та порядок, діти весь час охайні. [PERSON] підтримує тісний зв`язок як зі своєю донькою [PERSON] , так і з онуками, повністю володіє ситуацією в сім`ї та по можливості допомагає їм. Наведені вище обставини позивачем належними та допустимими доказами не спростовані. Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В справі «IlyaLyapin v. Russia», справа №70879/11, Страсбург, 30.06.2020, §44, 47, Європейський суд з прав людини зазначив про те, що в даний час існує широкий консенсус - у тому числі в міжнародному праві - на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси мають бути першочерговими. Як правило, інтереси дитини диктують, що зв`язки дитини зі своєю сім`єю повинні підтримуватися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною і це може завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Розірвати такі зв`язки означає відірвати дитину від коріння, що може бути зроблено лише у виняткових обставинах; необхідно зробити все для збереження особистих відносин і, якщо це необхідно, для відновлення сім`ї. Оцінюючи, чи був оскаржений захід "необхідним у демократичному суспільстві", Суд повинен врахувати, чи були, зважаючи на справу в цілому, причини, виправдані для оскаржуваного заходу, "відповідні та достатні" для цілей § 2 статті 8 Конвенції. З цією метою Суд повинен з`ясувати, чи проводили вітчизняні суди поглиблену перевірку всієї сімейної ситуації та цілу низку факторів, зокрема факторів фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру, і чи врівноважена та розумна оцінка відповідних інтересів кожної людини з постійною турботою про визначення того, яке найкраще рішення буде для дитини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що переконливих доказів на підтвердження умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей матеріали справи не містять, а відтак суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача на даний час є передчасним, позов в цій частині є необґрунтованим та недоведеним належними та допустими доказами, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити. У зв`язку з наведеним вище, оскільки в задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав відмовлено та встановлено, що діти проживають разом з відповідачкою, перебувають на її утриманні та матеріальному забезпечення, позовні вимоги про стягнення аліментів також не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed