Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач ПАТ "Дельта Банк" звернувся в суд з даним позовом до [PERSON], в обґрунтування якого вказав, що 14.04.2008 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта") та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №002-05038-140408. Відповідно до п.1.2. вищевказаного договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії в сумі 3000,00 грн. Відповідно до п.1.5. кредитного договору кредитні кошти та власні кошти відповідача використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані ним у суб"єктів господарювання, зняття готівки, виконання ним своїх зобов"язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій, передбачених договором. Відповідно до п.2.1. моментом надання банком відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів. Відповідач порушив умови кредитного договору, в результаті чого виникла прострочена заборгованість за кредитом, яка станом на 25.12.12 року в цілому становить- 2073,22 грн. та складається із заборгованості: по тілу кредиту - 808,93 грн., прострочене тіло кредиту- 0,00 грн., за відсотками - 574,99 грн., за комісіями - 689,30 грн.. Оскільки відповідач не зважаючи на неодноразові звернення Банку погасити виниклу заборгованість в добровільному порядку відмовляється, просив суд стягнути з неї цю заборгованість, а також понесені Банком витрати по сплаті судового збору в розмірі - 229,40 грн.. Представник позивача в судове засідання не з"явився подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов в інтересах ПАТ "ДельтаБанк" підтримує у повному обсязі, проти вирішення справи з прийняттям заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений відповідач в судові засідання, призначені: на 19, 27 грудня 2013 року та 09 січня 2014 року, не з"явився, без поважних причин. З викладених обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення, згідно ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому вважає ухвалити рішення про його задоволення. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Однією із підстав виникнення цивільних прав, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст.14 ЦК України цивільні обов"язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) - зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №002-05038-140408 від 14.04.2008 року позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн., та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії в сумі 3000,00 грн. [PERSON] у відповідності до умов договору зобов'язана щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, однак в порушення умов договору цього не робила. У зв'язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, [PERSON] станом на 25.12.2012 року заборгувала перед позивачем 2073,22 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) - зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Оскільки [PERSON] не виконала умов кредитного договору та не сплатила заборгованість в добровільному порядку, тому суд вважає стягнути з неї на користь позивача примусово заборгованість в сумі 2073,22 грн. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved