Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

30.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до ТОВ "Селтік", третя особа [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що 15.04.2015 року в м. Києві по Дніпропетровському шосе мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Peugeot", д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та вантажного сміттєвоза "MAN" д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.06.2015 року визнано [PERSON] В результаті дії джерела підвищеної небезпеки був пошкоджений автомобіль "Peugeot", д.н.з. [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. За даними звіту з оцінки транспортного засобу № 2095/107004 від 28.04.2015 року вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля "Peugeot", д.н.з. [NUMBER] становить 136 405, 67 грн. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу "MAN", д.н.з. [NUMBER], застрахована в АТ "ПРОСТО-страхування", яким встановлено ліміт відповідальності страховика - 100 000 грн. за шкоду, заподіяну здоров"ю, 50 000 грн. за шкоду, заподіяну майну та франшиза у розмірі 510, 00 грн. Джерело підвищеної небезпеки, автомобіль "MAN", д.н.з. [NUMBER], належить на праві власності ТОВ "Селтік", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. На виконання умов договору обов"язкового страхування АТ "ПРОСТО-страхування" суму матеріального збитку у розмірі 49 490, 00 грн. виплатило 20 серпня 2015 року. Відповідно, ТОВ "СЕЛТІК", як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля "MAN", д.н.з. [NUMBER], має відшкодувати різницю між фактичними збитками, завданими таким джерелом підвищеної небезпеки в результаті його використання та страховим відшкодуванням, виплаченим АТ "ПРОСТО-страхування" у розмірі 86 915, 67 грн. [PERSON], як потерпілій від дорожньо-транспортної пригоди була спричинена моральна шкода з тих підстав, що остання отримала тілесні ушкодження, пошкоджено автомобіль, що стало причиною її переживань, оскільки вона використовувала автомобіль у своїй повсякденній діяльності. Після настання дорожньо-транспортної пригоди, що є предметом розгляду даного цивільного спору, у [PERSON], як в учасника вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, погіршився настрій, вона стала більш дратівливою. Більше того, в такому емоційному стані [PERSON] не могла сумлінно виконувати взяті на себе обов"язки, а це впливало на її становище на роботі, в сім"ї. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що шкода заподіяна дією джерела підвищеної небезпеки, розмір завданої [PERSON] моральної шкоди складає 5 000, 00 грн. Просив стягнути з ТОВ "Селтік" 86 915, 67 грн. завданої майнової шкоди, 5 000, 00 грн. моральної шкоди, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 869, 16 грн. та 1 378, 00 грн. та понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 2 000, 00 грн. У судовому засіданні 26.01.2016 року представник позивача уточнив, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу, становить 90 000, 00 гривень, однак при зверненні до суду з позовом у позовній заяві ним помилково зазначено, що завданий позивачу розмір моральної шкоди становить 5 000, 00 гривень. Підтримав заявлені до ТОВ "Селтік" позовні вимоги з урахуванням уточнень у повному обсязі. З зазначених у позовній заяві підстав просив стягнути з ТОВ "Селтік" на користь [PERSON] 86 915, 67 грн. майнової шкоди, 90 000, 00 грн. на відшкодування моральної шкоди, відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 869, 16 грн. та 1 378, 00 грн., понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 2 000, 00 грн. Представник відповідача проти позову заперечував. В обґрунтування своїх заперечень зазначав, що ТОВ "Селтік" не погоджується з розрахунками, викладеними в позовній заяві, виходячи з того, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля є не об"єктивною та завідомо завищеною, оскільки вартість ремонту коштує більше половини автомобіля, виходячи зі звіту № 2095/107004 від 28.04.2015 року, однак з фотокопій, доданих до матеріалів справи, чітко видно, що пошкоджена менша частина автомобіля. Щодо стягнення моральної шкоди заперечував, оскільки позивачем не надано чіткого походження та взаємопов"язаності такого розміру моральної шкоди з дорожньо-транспортною пригодою, оскільки під час дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено лише задню частину автомобіля, що виключає факт сильних переживань водія, які могли б бути причиною для стягнення зі сторони таких значних розмірів збитків. Стороною не надано будь-яких доказів надання медичної допомоги, які могли також свідчити про спричинення значних витрат, що свою чергу підтвердило б таку моральну шкоду. У зв"язку з вищевикладеним, просив суд об"єктивно оцінити суд розмір понесених позивачем моральних збитків та зменшити його до 500, 00 грн., понесені витрати на правову допомогу відшкодувати у розмірі 500, 00 грн. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце судового розгляду справи, повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Заслухавши думку представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15.04.2015 року по Дніпропетровському шосе в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Peugeot", д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та вантажного сміттєвоза "MAN", д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], останнього також визнано винним у її вчиненні постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.06.2015 року, в якій було виправлено описки постановою судді цього ж суду від 20.08.2015 року (а.с. 8-9). Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Peugeot", д.н.з. [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 2). Відповідно до правили частини 4 статті 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, вирішуючи заявлені позивачем у справі позовні вимоги, суд приймає до уваги постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.06.2015 року з урахуванням виправлених помилок постановою від 20.08.2015 року, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 15.04.2015 року, оскільки остання має силу закону, нею ж встановлено час та місце дій, внаслідок яких було пошкоджено автомобілі сторін у справі, а також особу, що її вчинила. На підтвердження заявлених вимог у частині, що стосується розміру майнової шкоди позивачем, надано суду звіт з оцінки транспортного засобу про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу № 2095/107004, складений 28.04.2015 року суб"єктом оціночної діяльності [PERSON] За даними якого, розмір матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу в результаті пошкодження транспортного засобу "Peugeot", державний номерний знак [NUMBER] складає 136 405, 67 грн. (а.с. 11-15). Звертаючись до суду з позовом, представник позивача [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON], стверджує, що вантажний сміттєвоз "MAN", д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], що перебував з ТОВ "Селтік" у трудових відносинах належить на праві власності ТОВ "Селтік", яким було застраховано обов"язкову цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу, такі твердження представника позивача [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON], були визнані представником відповідача ТОВ "Селтік" у судовому засіданні. За правилами частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а частиною 1 статті 1172 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов"язків. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що завдану позивачу шкоду з вини [PERSON] має відшкодувати власник вантажного сміттєвозу "MAN", д.н.з. [NUMBER] - ТОВ "Селтік", з яким [PERSON] перебував у трудових відносинах на момент дорожньо-транспортної пригоди, яким було застраховано обов"язкову цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу в розмірі, визначеному позивачем, який не спростований відповідачем у встановленому законом порядку. Що ж стосується позовних вимог позивача у частині відшкодування моральної шкоди, то вони знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України. Звертаючись в суд з вимогою про відшкодування моральної шкоди, позивачем в обґрунтування цих позовних вимог не надано суду докази на їх підтвердження, а тому при визначені розміру моральної шкоди суд приймає до уваги тільки ту обставину, що сам факт пошкодження майна, що було власністю та використовувалося за призначенням свідчить про завдання його власнику моральної шкоди та необхідність вживання заходів для відшкодування завданої майнової шкоди. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку що позивачу завдано моральну шкоду, яка може бути відшкодована в грошовому вираженні сумою в розмірі 1 500, 00 грн. Що ж стосується вимог позивача про відшкодування витрат, понесених на правову допомогу у розмірі 2 000, 00 грн., то вони підлягають частковому задоволенню, оскільки відшкодування цих витрат передбачено правилами статті 84 ЦПК України, однак у розмірі тільки 500, 00 грн., оскільки такий розмір витрат не заперечувався представником відповідача у судовому засіданні, а розмір судових витрат в сумі 2 000, 00 грн., що визначений представником позивача, не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки необгрунтований розрахунком у порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" № 590 від 27 квітня 2006 року. Крім того, відповідачем ТОВ "Селітк", за правилами статті 88 ЦПК України, мають бути відшкодовані витрати позивача в частині сплати судового збору в розмірі 869, 16 грн. та 1 378, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial