Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

14.05.2018 року ТОВ Ніконджитбудсервіс звернулось із позовною заявою до [PERSON], якою просили стягнути на свою користь з відповідача заборгованість в розмірі 20\~876,00 грн. та компенсацію інфляційних втрат у сумі 3\~230,76 грн., 3% річних в розмірі 820,21 грн., а також судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. Вказували, що гуртожиток по вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві, належить позивачеві на праві приватної власності з 2001 року, перебуває на балансі та підприємство здійснює функцію управителя гуртожитку. Приладами обліку споживання комунальних послуг кімнат, в яких проживає відповідач, не обладнані. Як власник, ТОВ «Нікоджитбудсервіс», самостійно визначає плату за користування найманим житлом у вигляді фіксованої ставки, до розміру якої включені: витрати на утримання будинку, прибудинкової території, витрати по оплаті комунальних послуг з електричної енергії, постачання води та водовідведення, газу для приготовлення їжі, опалення та окремо плата за них не стягується. 01.07.2003 року між позивачем та відповідачем був укладений договір на користування площею проживаючим в гуртожитку ТОВ «Нікоджитбудсервіс» кімнатами № 503,504, строком на один рік. За рішенням суду між сторонами розірвано договір найму та відповідача виселено з кімнати №504, однак, оскільки вона безпідставно проживала у кімнатах №503,504, з 01.11.2015 року по 27.03.2017 року виникла заборгованість за оренду вищевказаних кімнат в розмірі 20\~876,00 грн. Попередження про оплату боргу відповідач ігнорує. В судовому засіданні представник ТОВ Ніконджитбудсервіс заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, з підстав, зазначених у заперечені (відзиві) на позов. А саме, вказувала на те, що між нею та позивачем не існує будь-яких договорів, оскільки за рішенням суду договір найму від 2003 року було розірвано, вона проживає у гуртожитку на підставі трудових відносин із колишнім власником, позивачем невірно нараховується плата за комунальні послуги, які позивач відносить до орендної плати. Крім того, за рішенням суду з неї стягується 800 грн. щомісячно та відсутня заборгованість. Дослідивши надані учасниками справи докази, встановивши фактичні обставини, суд при вирішені справи виходить з такого. ТОВ «Ніконджитбудсервіс» є власником 9068/10000 часток гуртожитку за адресою: Космонавтів, 128 у м. Миколаєві на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2005 року та з 2000 року по теперішній час є його балансоутримувачем. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, гуртожиток за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 128 належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" на праві спільної часткової власності. Основним видом діяльності ТОВ "Ніконджитбудсервіс" є надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. У відповідності до договору про користування площею проживаючим у гуртожитку ТОВ «Ніконджитбутсервіс» від 01 липня 2003 року, укладеного між цим товариством та [PERSON] строком на один рік, ТОВ «Ніконджитбутсервіс» передав у користування останній кімнати №№ 503, 504. Згідно із частиною першою\~статті 810 ЦК України\~за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до частин першої, другої\~статті 820 ЦК України\~розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо\~законом\~встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, положення щодо оплати послуг за гуртожитки містяться у пункті 7 розділу ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого\~наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27 квітня 2015 року, за змістом якого розмір плати за проживання в гуртожитку визначається у договорі найму приміщення у гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку, а плата за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/ тарифів та такі послуги. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 61 - 2433/цс-16 викладено висновки щодо застосування законодавства у справі за участю ТОВ «Ніконджитбудсервіс». Ленінським райсудом м. Миколаєва було розглянуто цивільну справу за позовом ТОВ "Ніконджитбудсервіс" до [PERSON] про розірвання договору найму, виселення з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення, стягнення заборгованості за користування приміщенням та зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ "Ніконджитбудсервіс" про визнання дій неправомірними, визнання недійсним окремих пунктів договору, зобов'язання вчинити певні дії та 27.01.2016р. ухвалено рішення. За вказаним рішення судом розірвано договір користування житлом від 01.07.2003 року, укладений між сторонами. Виселено [PERSON] із кімнат № 503,504 вказаного гуртожитку без надання іншого житлового приміщення. Стягнуто з неї на користь Товариства 13206,68 грн. заборгованості по оплаті за користування гуртожитком, 520,82 грн. - 3 % річних, 3605,08 грн. інфляційних втрат. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області 01.03.2016 року рішення Ленінського райсуда м. Миколаєва від 27.01.2016 р. в частині виселення [PERSON] з кімнати № 503 гуртожитку скасовано та в цієї частині у задоволенні позову відмовлено. Також скасовано рішення в частині зустрічного позову щодо зобов'язання вчинити певні дії. А саме зобов'язано ТОВ "Ніконджитбудсервіс" перерахувати ,починаючи з 28.08.2015 року, та здійснювати нарахування плати [PERSON] за користування жилою площею у відособленій кімнаті № 503 і комунальними послугами у гуртожитку по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного (комунального) житлового фонду. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2017 року рішення апеляційного суду в частині вирішення зустрічного позову про зобов'язання вчинити певні дії скасовано та в цієї частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області 26.09.2017 року рішення Ленінського райсуда м. Миколаєва від 27.01.2016 р. в частині вирішення зустрічного позову скасовано частково вдруге. Позов [PERSON] до ТОВ "Ніконджитбудсервіс" про зобов'язання здійснити перерахунок за комунальні послуги та користування жилою площею у гуртожитку задоволено. Зобов'язано\~ТОВ "Ніконджитбудсервіс"\~здійснити перерахунок\~за комунальні\~послуги та\~користування жилою\~площею,\~яку займала\~[PERSON]\~у гуртожитку\~по вул.\~Космонавтів,\~128\~в м.\~Миколаєві,\~за період\~з 28.08.2012\~року по\~19.08.2015\~року у\~відповідності до\~ч.2\~п.38\~Примірного положення\~про гуртожитки,\~затвердженого [PERSON] Міністрів\~УРСР від\~3\~червня 1986\~року №\~208,\~по ставках\~квартирної плати\~(тарифах),\~установлених для\~будинків державного\~та громадського\~житлового фонду,\~та за\~період з\~19.08.2015\~року по\~28.08.2015\~року у\~відповідності з\~пунктом 7\~розділу Ш\~Положення про\~гуртожитки,\~затвердженого наказомМіністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27 квітня 2015 року, виходячи з розміру плати за проживання в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку, а плати за житлово-комунальні послуги відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/ тарифів та такі послуги. Рішення Ленінського райсуду м. Миколаєва від 27.01.2016 р. в частині стягнення на користь Товариства 13206,68 грн. заборгованості по оплаті за користування гуртожитком, 520,82 грн. - 3 % річних, 3605,08 грн. інфляційних втрат перебуває на примусовому виконанні та за ним з [PERSON] стягуються щомісячно кошти у розмірі 800 грн. (відповідно до розрахункових листів). В той же час, ТОВ "Ніконджитбудсервіс" не виконало рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 26.09.2017 року в частині перерахунку боргу [PERSON] за період з 28.08.2012 року по 19.08.2015 року. Таким чином,\~судом з'ясовано,\~що розрахунок\~позивача про\~розмір заборгованості,\~за відсутності\~будь-яких\~ укладених\~між сторонами\~Договорів,\~які б\~містили певні\~умови та\~зобов'язання,\~ не\~відповідає пункту\~7\~розділу Ш\~Положення про\~гуртожитки,\~затвердженого наказомМіністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27 квітня 2015 року, оскільки при розрахунках не береться до уваги встановлені уповноваженими органами ціни (тарифи) на відповідні послуги, за наявності сплачених за виконавчим листом сум [PERSON] та відсутності перерахунку боргу з боку ТОВ "Ніконджитбудсервіс" за зазначений рішенням суду період. Згідно положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими положеннями ЦПК України, зокрема статтями 76-81, 260-265, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру боргу, наявності доказів, що їх підтверджують). Дотримання вимог цивільного процесуального\~закону\~щодо встановлення обставин справи, належної оцінки доказів, вирішення питання щодо характеру правовідносин між сторонами та застосування правової норми до них є умовою ухвалення законного та обгрунтованого рішення у справі, а також дотримання основних засад цивільного судочинства (частина третя\~статті 2 ЦПК України). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги недоведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed