Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 26 лютого 2018 року, заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування в частині рішення Червонослобідської сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки. У своїх вимогах позивач вказує, що рішенням сесії Червонослобідської сільської ради від 22.10.2015 року № 53-9 „ Про затвердження проектів відведення земельних ділянок громадянам" п. ХІІ п.п.1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва загальною площею 4,0600 га. Згідно п.п. 2 вказаного рішення, 58 громадянам надано у власність земельні ділянки для індивідуального садівництва загальною площею 4,0600 га. в межах с. Червона Слобода, Черкаського району Черкаської області. Крім того, п. ХІІІ п.п. 4 вищевказаного рішення, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва, загальною площею 3,700 га в межах с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області та п.п. 5.62 громадянам надано у власність земельні ділянки для індивідуального садівництва загальною площею 3,700 га. в межах с. Червона Слобода, Черкаського району Черкаської області, у тому числі [PERSON], ділянка № 58 площею 0,0700 га. До того ж, встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як депутати Червонослобідської сільської ради, Черкаського району Черкаської області 22.10.2015 року прийняли участь у 53 сесії Червонослобідської сільської ради, на якій окрім них були присутні ще 13 депутатів Червонослобідської сільської ради. Так, вищевказані особи будучи присутніми на вказаній вище сесії сільської ради, всупереч вимогам ч. 2 ст. 35 Закону України „Про запобігання корупції", особисто проголосували за прийняття рішення № 53-9 від 22.10.2015 року щодо надання громадянам у власність земельних ділянок для індивідуального садівництва в межах с. Червона Слобода, Черкаського району в тому числі собі і близьким особам. Згідно з протоколом 53 сесії сільської ради від 22.10.2015 року жодних заяв про наявність конфлікту інтересів у діях депутатів сільської ради до нього не вносилось. Відповідно до ч. 12 ст. 45 Закону України „ Про місцеве самоврядування в України", сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради. Враховуючи, що 6 депутатів, із 19 присутніх на сесії сільської ради, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язані були не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, а тому за відсутності голосів вказаних депутатів рішення № 53-9 від 22.10.2015 року щодо надання громадянам у постійне користування земельних ділянок для індивідуального садівництва, було б не прийнято. Отже, своїми умисними протиправними діями [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]А та [PERSON] порушили вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України „ Про запобігання корупції ", чим вчинили адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 17.05.2016 року, що набрала законної сили 28.05.2016 року, [PERSON], [INFO], що проживає за адресою [ADDRESS], працює фельдшером Черкаської райСеС, депутат Червонослобідської сільської ради, Черкаського району Черкаської області, визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 17.05.2016 року, що набрала законної сили 28.05.2016 року, [PERSON], [INFO], що проживає за адресою [ADDRESS], пенсіонер, депутат Червонослобідської сільської ради, Черкаського району Черкаської області визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 01.06.2016 року, що набрала законної сили 13.06.2016 року, [PERSON], [INFO], що проживає за адресою [ADDRESS] працює музичним керівником ДНЗ „Дніпряночка", депутат Червонослобідської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 14.06.2016 року, що набрала законної сили 14.06.2016 року, [PERSON], [INFO], що проживає за адресою [ADDRESS], працює вихователем методистом ДНЗ „Дніпряночка", депутат Червонослобідської сільської ради, Черкаського району Черкаської області визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 17.05.2016 року, що набрала законної сили 28.06.2016 року, [PERSON], [INFO], що проживає за адресою [ADDRESS], працює біологом КДЛ Черкаська ЦРЛ, депутат Червонослобідської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 17.05.2016 року, що набрала законної сили 05.07.2016 року, [PERSON], [INFO], що проживає за адресою [ADDRESS], пенсіонер, депутат Червонослобідської сільської ради, Черкаського району Черкаської області визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Відповідно до ст. 25 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" , № 280/97-ВР від 21.05.1997 року сільські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Водночас, статтею 26 Закону України „ Про місцеве самоврядування в Україні ", визначено, що питання щодо регулювання земельних відносин, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян вирішується виключно на пленарних засіданнях ради. Таким чином, органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями у сфері земельних відносин на відповідній території, тому в силу цих норм Закону уповноважені приймати рішення, пов'язані із надання громадянам земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та вирішення інших питань у галузі земельних відносин. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України „ Про запобігання корупції ", нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. В даному випадку строк на оскарження спірного рішення Червонослобідської сільської ради № 53-9 22.10.2015 року обраховується з дня набрання законної сили постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.07.2016 року відносно [PERSON] Згідно ст. 24 Закону України „ Про місцеве самоврядування в Україні ", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, прийнятими у межах їхньої компетенції та не можуть суперечити їм. Частиною 10 ст. 59 Закону України „ Про місцеве самоврядування в Україні ", передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування діють в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими для виконання на відповідній території. Зі змісту ч. 2 ст. 144 Конституції України та ч. 10 ст. 59 Закону України „ Про місцеве самоврядування в Україні ", вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Як наслідок є вимога про визнання незаконним та скасування рішення Червонослобідської сільської ради від 22.10.2015 року № 53-9 „ Про затвердження проектів відведення земельних ділянок громадянам " в частині передачі у власність [PERSON]ділянки площею 0,7 га, розташованої в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області за межами населеного пункту. На підставі оспорюваного рішення № 53-9 від 22.10.2015 року, [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,7 га і отримано свідоцтво на право власності [NUMBER] з грубим порушенням чинного законодавства. Оскільки підставою прийняття рішення про реєстрацію речового права за [PERSON] та видачі їй свідоцтва на право власності на нерухоме майно 27507691 від 25.12.2015 року стало незаконне рішення Червонослобідськї сільської ради Черкаського району, необхідним також є визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та скасування запису про державну реєстрацію права власності. Враховуючи викладене позивач просив суд, визнати незаконним та скасувати рішення Червонослобідської сільської ради від 22.10.2015 року № 53-9 „ Про затвердження проектів відведення земельних ділянок громадянам "в частині передачі у власність [PERSON]земельної ділянки площею 0,07 га, розташованої в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області за межами населеного пункту; визнати недійсним свідоцтво на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], видане 25.12.2015 року [PERSON]; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за № 27507691 від 25.12.2015 року, якою зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,07 га за кадастровим номером [NUMBER], розташовану в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради за межами населеного пункту, передану у власність [PERSON]; стягнути з відповідачів на користь прокуратури Черкаської області судовий збір у розмірі 5286,00 грн. Стислий виклад відзиву відповідача на позовну заяву: 18.04.2018 року від представника Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У своїх вимогах відповідач посилається на норми, визначені ст.. ст.. 10, 11, 25, 26, 46, ст. 59, ст.. 59-1, Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі- Закон № 288. в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин (станом на 22.10.2015 р.); ст.. 12-1 Закону України «Про службу органах місцевого самоврядування»; ч. 2 ст. 35, ст.. 67 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 р. № 1700-VII (далі - Закон № 1700-УІІ, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин). Враховуючи наявність постанови Черкаського районного суду Черкаської області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, Червонослобідська сільська рада Черкаського району вважає доведеним факт допущення такою особою порушення антикорупційного законодавства. Проте, проаналізувавши зміст положень ст.67 Закону України «Про запобігання корупції», відповідач дійшов до висновку про те, що вказана норма не містить імперативного припису щодо обов'язковості скасування у судовому порядку, зокрема, рішень, які були прийняті з порушенням вимог вказаного Закону, оскільки нею передбачена можливість скасування у судовому порядку за зверненням відповідного органу рішення, прийнятого з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції», що потребує надання судом оцінки тому, наскільки допущене порушення вимог цього Закону впливає на правомірність прийняття рішення. Отже прийняття сільською радою оскаржуваного рішення від 22.10.2015 р. № 53-9 в умовах наявності у депутата ради конфлікту інтересів не є підставою для визнання протиправним та скасування вказаного рішення. Відповідно до протоколу № 53, 53-ої сесії сільської ради 6-го-скликання від 22.10.2015 р., на якому було прийнято оспорюване рішення, на засіданні сесії були присутні 19 депутатів, у той час як загальний склад ради становить 31 депутат. З вказаного протоколу вбачається, що за оспорювань рішення проголосувало: за - 18, проти - 0, утримались - 2. Як було вказано вище, відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону №280 рішення ради приймається на її пленарному засіданні більшістю депутатів від загального складу ради, тобто для позитивного вирішення питання про надання [PERSON] у власність земельної ділянки достатньою кількістю голосів є 16, що свідчить про те, що голос [PERSON] не був вирішальним. Таким чином, не заперечуючи факт вчинення [PERSON] корупційного правопорушення у вигляді неповідомлення на сесії ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів та порушення закріпленої ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» заборони на прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, Червонослобідська сільська рада вважає, що наведений факт не є достатньою підставою для скасування у судовому порядку спірного рішення органу місцевого самоврядування. На думку відповідача, позивач у своєму позові не приводить та не надає належних та допустимих доказів на підтвердження того, що неповідомлення депутатом органу місцевого самоврядування про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення є безумовною підставою для скасування рішення, прийнятого за участю такого депутата, у той час як голос такої особи не був вирішальним, що свідчить про прийняття Червонослобідською сільською радою спірного рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Стислий виклад пояснень позивача на відзив: 15.05.2018 року від позивача надійшли письмові пояснення з приводу відзиву на позовну заяву, в яких останній посилається на судову практику Вищого адміністративного суду України від 02.06.2016 року, справа № 486/74/15-а та Львівського апеляційного суду у справі № 876/1396/17. Крім того позивач зазначає, що предметом спору у даній справі є скасування рішення «Про затвердження проектів відведення земельних ділянок громадянам» в частині передачі у власність [PERSON] ділянки площею 0,7 га, що розташована в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області за межами населеного пункту. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись в порядку п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає можливим продовжити розгляд справи без їх участі. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 20.03.2018 року дана справа прийнята до розгляду з відкриттям провадження. Встановлені судом обставини: У судовому засіданні встановлено, що п. ХІІ рішення сесії Червонослобідської сільської ради від 22.10.2015 року № 53-9 „ Про затвердження проектів відведення земельних ділянок громадянам" вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок загальною площею 4,0600 га громадянам (58 осіб) для індивідуального садівництва за рахунок земель не наданих у власність, або постійне користування в межах населеного пункту с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, розроблений ФОП [PERSON] Надано громадянам у власність земельні ділянки для індивідуального садівництва загальною площею,4,0600 га в межах населеного пункту с. Червона Слобода Черкаської області (Додаток №1). Земельні ділянки за основним цільовим призначенням віднести до категорії земель сільськогосподарського призначення, за функціональним призначенням - для індивідуального садівництва. Зобов'язано громадян провести державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно (а.с.54-58) Відповідно до п. 47 Додатку №1 до рішення сесії сільської ради від 22.10.2015 року за №53-9, [PERSON] надана земельна ділянка № 47, площею 0,0700 га (а.с.59-60). Постановами Черкаського районного суду Черкаської області (що набрали законної сили): від 17.05.2016 року - [PERSON]; від 17.05.2016 року - [PERSON]; від 01.06.2016 року - [PERSON]; від 01.06.2016 року - [PERSON]; від 16.06.2016 року - [PERSON] та від 24.06.2016 року - [PERSON], що обіймали посади депутатів Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області визнано винними у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП з накладенням на них стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень (а.с. 63-74). Отже судами, у вищевказаних постановах встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] будучи депутатами Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, 22.10.2015 року прийняли участь у 53-й сесії сільської ради, на якій всупереч вимогам ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», особисто проголосували за прийняття рішення №53-9 від 22.10.2015 року щодо надання громадянам у постійне користування земельних ділянок для індивідуального садівництва в межах с. Червона Слобода Черкаського району. Сесію сільської ради про наявність конфлікту інтересів вони не повідомляли ні в усній, ні в письмовій формі. 24.12.2015 року державним реєстратором Мацепою Олександром Сергійовичем з Черкаського районного управління юстиції Черкаської області внесено запис про право власності № 12751783, щодо належності земельної ділянки, площею, 0,07 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташована в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер [NUMBER] на праві приватної власності [PERSON], підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: [NUMBER], видане 25.12.2015 року Черкаським управлінням юстиції у Черкаській області, що підтверджується інформаційним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.76-77). 25 грудня 2015 року державний реєстратором прав на нерухоме майно Мацепою О.С. прийнято рішення № 27507691 про проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, на земельну ділянку, що розташована в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер [NUMBER], за суб'єктом [PERSON] (а.с.75). З протоколу №53 53-ої сесії Червонослобідської сільської ради 6-го скликання від 22 жовтня 2015 року вбачається, що всього обрано -31 депутат сільської ради, прийняло участь в роботі сесії - 19 депутатів. Серед присутніх була депутат [PERSON] - виборчий округ №18. В порядку денному ставилося на вирішення 18 питань. Дев'ятим та шістнадцятим питанням ставилось: затвердження проектів відведення земельних ділянок громадянам та передачу земельної ділянки у приватну власність згідно матеріалів технічної документації із землеустрою розроблених ФОП [PERSON] Доповідач: спеціаліст-землевпорядник [PERSON]. Слухання відбулось з приводу затвердження проектів відведення земельних ділянок громадян. [PERSON]. ознайомила депутатів з проектом даного рішення. Прийнято рішення №53-9 « Про затвердження проектів відведення земельних ділянок громадян». Голосували: за - 18, проти - 0, утримались -2 (а.с.94-98). Отже, судом встановлено, що питання про надання у власність відповідачу [PERSON] земельної ділянки вирішувалось одним рішенням і одним голосуванням за його прийняття одразу по 58 особам (згідно додатку №1) та по 62 особам (згідно додатку №2), серед яких була і [PERSON], а не окремим рішенням по кожному із них. Жоден з шістьох депутатів в умовах конфлікту інтересів, не міг приймати участі у голосуванні при прийнятті оскаржуваного рішення, а мали право на це з 19 присутніх депутатів лише 13, що не утворює більшість від загального складу даної сільської ради, яка становить - 31 депутат, а тому Червонослобідська сільська рада Черкаського району Черкаської області у тому складі, який був наявний 22 жовтня 2015 року, відповідно до положень ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» була б неправомочна приймати вказане рішення. Крім того, судом з'ясовано, що відповідач [PERSON],обіймаючи посаду депутата Червонослобідської сільської ради, Черкаського району Черкаської області, в порушення вимог антикорупційного законодавства, проголосувала за прийняття рішення №53-9 від 22.10.2015 року „ Про затвердження проектів відведення земельних ділянок громадянам", в тому числі і надання земельної ділянки у власність собі, на підставі якого зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку площею, 0,07 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташована в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер [NUMBER], про що державним реєстратором Мацепою Олександром Сергійовичем з Черкаського районного управління юстиції Черкаської області, 25 грудня 2015 року прийнято рішення № 27507691 про проведення державної реєстрації права власності і внесено запис про право власності № 12751783 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Докази, які підтверджують обставини справи і містяться в матеріалах справи є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Норми права, що підлягають застосуванню: Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Як вбачається з положень ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. п. в) ч. 1 ст. 5 Земельного кодексу України визначено, що земельне законодавство базується, зокрема, на принципі невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом. За правилами ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить в тому числі: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Захист прав на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування - п.г) ч. 3 ст. 152 ЗК України). Згідно ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Частинами 1, 2, 6, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ч. 12 ст. 46 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради. Сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та роз'яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою (ст.. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції". ст.3, ст.. 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначають, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , в тому числі депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови зобов'язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів. Згідно положень ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу. У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом. ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Правочин, укладений внаслідок порушення вимог цього Закону, може бути визнаним недійсним. У пунктах 4, 5 рішення Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року вказано, що в Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року N 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року N 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини) Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. ч. 1 ст. 21 ЦК України передбачає, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.. 328 ЦК України). Згідно ст.. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. При розгляді справи № 6-2510цс15 Верховний Суд України у своїй постанові від 16.12.2015 року зробив правовий висновок, відповідно до якого з урахуванням висновку Конституційного Суду України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 ,та з огляду на положення статті 11 ЦК України, статей 78, 116, 122 ЗК України, в зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права. За таких обставин рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень. Відповідно до п.2 ч.1ст.2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Отже під час прийняття оскаржуваного рішення Червонослобідської сільської ради від 22.10.2015 року № 53-9 „ Про затвердження проектів відведення земельних ділянок громадянам", депутатами вказаної сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було порушено вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо врегулювання конфлікту інтересів, зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], проголосували за прийняття оскаржуваного рішення, яким були надані у власність земельні ділянки їх близьким родичам; [PERSON] проголосувала за надання їй у власність земельної ділянки; [PERSON] проголосувала за надання у власність земельних ділянок собі та близьким родичам. Тобто оскаржуване рішення було прийнято з порушенням вимог закону. Так, з протоколу засідання №53 53-ої сесії Червонослобідської сільської ради 6-го скликання від 22 жовтня 2015 року вбачається, що питання про надання у власність відповідачу [PERSON] земельної ділянки, вирішувалось одним рішенням і одним голосуванням за його прийняття одразу по 58 особам (згідно додатку №1) та по 62 особам (згідно додатку №2), серед яких була і [PERSON], а не окремим рішенням по кожному із них. Жоден з вищевказаних депутатів не міг приймати участі у голосуванні при прийнятті оскаржуваного рішення, а мали право на це з 19 присутніх депутатів лише 13, що не утворює більшість від загального складу даної сільської ради, яка становить - 31 депутат, а тому Червонослобідська сільська рада Черкаського району Черкаської області у тому складі, який був наявний 22 жовтня 2015 року, відповідно до положень ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» була б неправомочна приймати вказане рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо судом установлено незаконність набуття права власності, відсутні підстави застосовувати концепцію «легітимних очікувань», як гарантію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, або надати їй перевагу порівняно з нормами ст. 19 Конституції України та Цивільного кодексу України про набуття права власності. Оскільки рішення Червонослобідської сільської ради від 22.10.2015 року № 53-9 „ Про затвердження проектів відведення земельних ділянок громадянам", в частині надання [PERSON] у власність земельної ділянки, площею 0,07 га, для індивідуального садівництва, в межах населеного пункту с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області прийняте з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції», суд прийшов до висновку, що вказане рішенняв частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,07 га, що розташована в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області за межами населеного пункту є незаконним та підлягає скасуванню. Окрім того, суд прийшов до висновку, що визнання незаконним та скасування спірного рішення сільської ради в частині передачі у власність [PERSON]земельної ділянки, є підставою для: визнання недійсним свідоцтва про право власності, серія та номер: [NUMBER], виданого 25.12.2015 року Черкаським управлінням юстиції у Черкаській області та скасування державної реєстрації речового права, якою підтверджується право власності. До того ж, враховуючи відзив на позовну заяву представника Червонослобідської сільської ради Черкаського району, суд зазначає, що позивачем оскаржується рішення Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області в частині надання [PERSON] земельної ділянки, з підстав порушення депутатом Червонослобідської сільської ради Черкаського району - [PERSON], вимог Закону України «Про запобігання корупції», і прокурором не ставиться питання щодо скасування рішення сільської ради вцілому, з підстав відсутності на пленарному засіданні сільської ради необхідної більшості депутатів від загального складу Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, потрібної для прийняття рішення, а тому суд не може самостійно вийти за межі позовних вимог. Судові витрати: Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved