Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Представник Державної іпотечної установи звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування свої вимог вказав, що 27 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 14-07-Ип/29, за умовами якого Банк надав останній у кредит грошові кошти в сумі 70 000,00 дол. США., строком з 27 вересня 2007р. по 26 вересня 2017р. включно зі сплатою 9,6 процентів річних. Зазначений кредитний договір був укладений на підставі заяви [PERSON] на отримання кредиту від 27 вересня 2007 року. [PERSON] була ознайомлена і погодилась з інформацією про умови кредитування, що підтверджується її підписом у кредитному договорі. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 27.09.2007 року між Банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 212. Відповідно до умов якого Іпотекодавець передав в заставу Іпотекодержателю нерухоме майно: квартиру № 109, розташованому по пр.-ту [PERSON] у м. Вишгород, Київської області. Також для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором між Банком та [PERSON] укладений договір поруки № 14-07-П1/29 від 27.09.2007р. та [PERSON] укладений договір поруки № 14-07П2/29 від 27.09.2007р. 11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та Банком був укладений договір відступлення права вимоги №17/4-В, згідно якого Банк передав позивачу всі права вимоги за кредитним договором, іпотечним договором, договорами поруки, про що листом Державної іпотечної установи від 15.10.2015 року № 7400/11/2 була повідомлена [PERSON] АТ «Банк «Фінанси та Кредит» листом від 23.11.2015 року № 3-242100/22658 повідомив Державну іпотечну установу про суму заборгованості [PERSON] станом на 17.09.2015 року. Предметом договору відступлення є реалізація порядку звернення стягнення на майнові права відповідно договору застави майнових прав № 17/4 -3 від 11.02.2015 року, що укладений з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 17/4 від 11.02.2015 року. Пунктом 1.2. договору відступлення передбачено, що первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаними у додатках до цього договору. Також пунктом 2.1. зазначеного договору вказана відкладальна умова про те, що пункт 1.2. набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення первісного кредитора до категорії неплатоспроможних або на наступний календарний день у випадку неповернення банком установі суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом у строк визначений кредитним договором і отримання банком від Державної іпотечної установи повідомлення про відступлення на користь нового кредитора прав вимоги, що має підтверджуватись відміткою про одержання банком на копії повідомлення. 17.09.2015 року на офіційному сайті Національного банку України було розміщено прес реліз в якому зазначено, що відповідно до вимог статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" 17 вересня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 612 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних". Станом на 24 жовтня 2018 року Банк не повернув кошти Державній іпотечній установі, що підтверджується ухвалою господарського суду міста Києва від 20 січня 2016 року по справі № 910/21864/15 про затвердження мирової угоди між Державною іпотечною установою та банком. Таким чином зважаючи на вказані обставини пункт 1.2. договору відступлення набрав чинності 17.09.2015 року, а Державна іпотечна установа набула право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 14-07-Ип/29 від 27 вересня 2007 року, пені та інфляційних витрат з відповідачів у судовому порядку. Оскільки відповідачі добровільно не сплачують суму заборгованості, просить у примусовому порядку солідарно стягнути з них суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 429\~969, 35 грн., що складається з: залишку набутих вимог у розмірі 171\~636, 18 грн.; прострочених відсотках за користування кредитом за період з 01.12.2015 р. по 12.03.2018 р. у розмірі 37\~611, 34 грн.; пені 176\~750, 00 грн.; інфляційних витрат у розмірі 43\~971, 83 грн. та судові витрати у виді судового збору в сумі 6\~449, 59 грн. та витрати повязані із відрядженням представників позивача у розмірі 320 грн. В судове засідання представник позивача не зявилася, надала письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просила розглянути справу без її участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.\~\~ Відповідачі до суду не зявилися, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за їх відсутність до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачів. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 27 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 14-07-Ип/29, за умовами якого Банк надав останній у кредит грошові кошти в сумі 70 000,00 дол. США., строком з 27 вересня 2007р. по 26 вересня 2017р. включно зі сплатою 9,6 процентів річних. Зазначений кредитний договір був укладений на підставі заяви [PERSON] на отримання кредиту від 27 вересня 2007 року. [PERSON] була ознайомлена і погодилась з інформацією про умови кредитування, що підтверджується її підписом (а.с. 11-15, 23-25). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 27.09.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 212. Відповідно до умов якого Іпотекодавець передав в заставу Іпотекодержателю нерухоме майно: квартиру № 109, розташованому по пр.-ту [PERSON] у м. Вишгород, Київської області (а.с. 19-22). Крім того, для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладений договір поруки № 14-07-П1/29 від 27.09.2007р. та [PERSON] укладений договір поруки № 14-07П2/29 від 27.09.2007р. (а.с. 26-31). 11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір відступлення права вимоги № 17/4-В, згідно якого Банк передав позивачу всі права вимоги за кредитним договором № 14-07-Ип/29 від 27 вересня 2007 року, іпотечним договором від 27 вересня 2007 року, договором поруки № 14-07-П1/29 від 27 вересня 2007 року, договором поруки № 14-07П2/29 від 27 вересня 2007 року (а.с. 32-38). Предметом договору відступлення є реалізація порядку звернення стягнення на майнові права відповідно договору застави майнових прав № 17/4 -3 від 11.02.2015 року, що укладений з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 17/4 від 11.02.2015 року. Пунктом 1.2. договору відступлення передбачено, що первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаними у додатках до цього договору. Також пунктом 2.1. зазначеного договору вказана відкладальна умова про те, що пункт 1.2. набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення первісного кредитора до категорії неплатоспроможних або на наступний календарний день у випадку неповернення банком установі суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом у строк визначений кредитним договором і отримання банком від Державної іпотечної установи повідомлення про відступлення на користь нового кредитора прав вимоги, що має підтверджуватись відміткою про одержання банком на копії повідомлення. 17.09.2015 року на офіційному сайті Національного банку України було розміщено прес реліз в якому зазначено, що відповідно до вимог статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" 17 вересня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 612 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних". Листом Державної іпотечної установи від 15.10.2015 року № 7400/11/2 про відступлення прав вимоги за кредитним договором була повідомлена [PERSON] (а.с. 39-44). В свою чергу АТ «Банк «Фінанси та Кредит» листом від 23.11.2015 року № 3-242100/22658 повідомив Державну іпотечну установу про суму заборгованості [PERSON] станом на 17.09.2015 року (а.с. 45-48). Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Господарського суду від 20.01.2016 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було затверджено мирову угоду, згідно якої Банк визнав та підтвердив свою заборгованість перед Державною іпотечною установою. З довідки від 20.03.2018 року № 1417/32/28 виданої Державною іпотечною установою про стан заборгованості [PERSON] за кредитними договором № 14-07-Ип/29 від 27.09.2007 року складає 429 969, 35 грн., яка складається з: залишку набутих вимог у розмірі 171 636, 18 грн.; прострочених відсотках за користування кредитом за період з 01.12.2015 р. по 12.03.2018 р. у розмірі 37 611, 34 грн.; пені 176 750, 00 грн.; інфляційних витрат у розмірі 43 971, 83 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується видати гроші кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Крім того, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо. Частиною 1 статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобовязання за вказаними договорами не виконали. Таким чином, у звязку з тим, що в порушення вимог кредитного договору, іпотечного договору та вимог договору поруки відповідачі належним чином не виконували свої зобовязання, з них солідарно підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 429 969, 35 грн., яка складається з: залишку набутих вимог у розмірі 171 636, 18 грн.; прострочених відсотках за користування кредитом за період з 01.12.2015 р. по 12.03.2018 р. у розмірі 37 611, 34 грн.; пені 176 750, 00 грн.; інфляційних витрат у розмірі 43 971, 83 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покласти пропорційно на відповідачів. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів витрат повязаних із відрядженням представників позивача, судом зазначається, що в цій частині вимоги є необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами.

Outcome: partial