Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач 15.09.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.01.2014 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO],сина [PERSON],[INFO],доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] по 150 грн на кожну дитину.Вказане рішення постановлене на підставі того, що на момент розгляду справи відповідач мав нерегулярний, мінливий дохід. Проте, з травня 2015 року відповідач працює на посаді грузчика у ТОВ «НПП Таїровський Вінзавод «НИВА» та має постійний заробіток. На сьогодні сума аліментів, що надає відповідач на багато разів менша, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: змінити розмір аліментів, а саме винести рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO],сина [PERSON],[INFO],доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], 08.06.2011 р.н у розмірі ? частини щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, стягнути з відповідача 400 грн. за правову допомогу. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити . Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 14.01.2014 року стягнуто з\~\~ [PERSON],\~\~ [INFO], уродженця\~\~[INFO], Білгород - Дністровського району, Одеської області, що проживає за адресою: [INFO] на користь\~\~[PERSON]\~\~аліменти на утримання\~\~неповнолітніх дітей\~\~- сина [PERSON],[INFO],\~\~доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] у розмірі\~\~ по 150 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 25.11.2013 року та до досягнення дітьми\~\~повноліття. Позивач у своєму позові зазначає, що вказана сума аліментів на сьогодні набагато нижча від 30% прожиткового мінімуму на дітей. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2016 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2016 рік" за пoданням Міністерства фінансів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Згідно п.п.3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлюючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, у відповідності до ст.ст.\~7,\~141 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до ч.1-3 ст.26 ЗУ «Про оплату праці» відрахування із заробітної плати можуть провадитися тільки у випадках, передбачених законодавством.\~При кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п'ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам.\~Обмеження, встановлені частиною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні покарання у вигляді виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.\~ Позивач у своєму позові вказує, що з травня 2015 року відповідач працює на посаді грузчика у ТОВ «НПП Таїровський Вінзавод «НИВА» та має постійний, регулярний дохід. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що розмір аліментів, що отримує позивач на утримання дітей нижчий від мінімального розміру аліментів визначеного ЗУ "Пpo Державний бюджeт на 2016 рік"для дитини відповідного віку, він не достатній для нормального рівня життя дитини, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, , суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO],сина [PERSON],[INFO],доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], 08.06.2011 р.н у розмірі ? частини щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивач про стягнення витрат за правову допомогу, суд приходить до наступного. У відповідності ст.1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах від\~ 20.12.2011\~ №\~ 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. За таких обставин, оскільки позивачем не наведено розрахунку суми, витраченої на правову допомогу, а отже не обґрунтовано заявлену вимогу про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в цій частині.

Outcome: partial