Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» діючи через представника Вегера А.А. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Вимоги позову обґрунтовано наступним. 18.09.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю Honda Accord, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобілю Volkswagen Bora, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Honda Civic, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Оболонського районного суду міста Києва від 02.11.2018 року по справі 756/12825/18 винною особою у скоєнні ДТП за ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП визнано Відповідача. Згідно зазначеної вище постанови суду Відповідач під час скоєння ДТП перебував у стані наркотичного сп`яніння. На момент настання ДТП діяв Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ-3431531 від 09.05.2018 року, забезпеченим транспортом згідно п. 7 якого є транспортний засіб Honda Accord, державний номерний знак [NUMBER] . В результаті вищезазначеного ДТП, автомобілі Потерпілих отримали механічні - пошкодження а їх власникам заподіяно матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту на загальну суму 69 443,82 грн., що підтверджується відповідною ремонтною калькуляцією. На підставі наданих документів та згідно з умовами Полісу, зазначене ДТП ПрАТ «СК ЕТАЛОН» визнала страховим випадком та виплатила Потерпілим страхове відшкодування в загальному розмірі 69 443,82 грн. Вказано, що ПрАТ «СК ЕТАЛОН» виконала в повному обсязі зобов`язання за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ-343153 від 09.05.2018 року. Вказано, що Відповідач порушуючи умови п. «а)», «ґ)» ч. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» під час скоєння ДТП перебував у стані наркотичного сп`яніння та не повідомив Позивача, як страховика, про настання зазначеної вище ДТП, у зв`язку з чим вважає, що Відповідач в порядку регресу має сплатити на користь Позивача виплачені Потерпілим грошові кошти у загальному розмірі 69 443,82грн. Посилаючись на викладені обставини справи, представник позивача просить суд: стягнути з [PERSON] , на користь ПрАТ «СК Еталон» відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 69443,82 грн. та судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року прийнято до розгляду справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій суду заяві вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати без участі їх представника. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вимогу позову визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що сторони будучи повідомлені належним чином про день та час судового засідання, не з`являлись в судове засідання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Стягнуто з [PERSON] судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп. в дохід держави. Зі змісту постанови вбачається, що 18 вересня 2018 року [PERSON] о 23 год. 30 хв. в м. Києві на пр-ті. Степана Бандери (Московський міст), керуючи автомобілем марки "Honda", державний номер [NUMBER] , під час перестроювання не надав переваги в русі автомобілю марки "Honda", державний номер [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення та одночасно при цьому не дотримався безпечної швидкості руху та безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen", державний номер [NUMBER] , який рухався з лівої сторони, що призвело до пошкодження всіх транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. п. 10.3, 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. 19 вересня 2018 року [PERSON] о 02 год. 30 хв. в м. Києві на пр-ті. Степана Бандери (Московський міст), керував автомобілем марки "Honda", державний номер [NUMBER] , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які мляво реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліде обличчя), чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП. Медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку лікарем-наркологом у відділенні медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння №2 Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія" за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6. Постанова Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року набрала законної сили 13 листопада 2018 року. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, відповідно до якої відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Отже, з огляду на викладене вина відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо транспортній пригоді є доведеною. На момент ДТП, згідно Полісу №АМ-3431531 від 09.05.2018 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, цивільно-правова відповідальності власника наземного транспортного засобу «Honda Accord», державний номер [NUMBER] страхувальник [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК Еталон». Згідно Звіту №384 про оцінку автомобіля «Honda Civic» держномер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , складеного 04 лютого 2019 року - матеріальний збиток, завданий власнику «Honda Civic» держномер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 38473,85 грн. Згідно розпорядження №09-05-13595 ПрАТ «СК Еталон» від 08 лютого 2018 року «Про виплату страхового відшкодування», на підставі заяви [PERSON] та згідно Страхового Акту №712-13595 по договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №АМ-3431531 від 09.05.2018 року, [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 37973,85 грн., що стверджується платіжним дорученням №169 від 08.02.2019 року. Згідно розпорядження №09-05-13595/1 ПрАТ «СК Еталон» від 28 грудня 2018 року «Про виплату страхового відшкодування», на підставі заяви [PERSON] та згідно Страхового Акту №712-13595/1 по договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №АМ-3431531 від 09.05.2018 року, [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 31469,97 грн., що стверджується платіжним дорученням №1550 від 28.12.2018 року. Враховуючи вищевикладене загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК Еталон» склав: 69443,82 грн. Звертаючись до суду із даним позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, позивач посилається на те, що відповідачем було порушено вимоги пунктів а,в,г 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: відповідач по справі зник з місця пригоди, під час скоєння ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння та відповідач не повідомив позивача, як страхувальника, про настання страхового випадку - ДТП. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів»страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховик,

Outcome: partial