Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач виконавчий комітет Тернопільської міської ради як орган опіки і піклування, який діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] предявив до суду позов до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому просить відібрати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від батьків відповідачів по справі, без позбавлення їх батьківських прав. В обґрунтування заячвлених вимог зазначив, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей з 29 жовтня 2013 року, як діти, що опинилися у складних життєвих обставинах. Діти навчаються у Тернопільському обласному навчально-реабілітаційному центрі. Батьки дітей відповідачі [PERSON] неналежно виконують батьківські обовязки, що призвело до виникнення обставин, які загрожують життю та здоровю малолітніх дітей. Мати дітей [PERSON] з жовтня 2016 року покинула сімю, вихованням та утриманням дітей не займається, на телефонні дзвінки не відповідає, місце перебування її невідоме. Батько зловживає алкоголем, не має постійного місця роботи. При неодноразових проведеннях обстеження житла встановлено, що батьками не створено належних умов для проживання, виховання та навчання малолітніх дітей, в помешканні безлад, відсутність приготовленої їжі, санітарно-гігієнічні умови не відповідають нормам. Діти цілодобово перебувають у навчальному закладі, у суботу та неділю включно. З відповідачами неодноразово проводились профілактичні бесіди про відповідальність за неналежне виконання батьківських обовязків та недопущення вчинення ними подібних вчинків у майбутньому, однак позитивного результату не досягнуто. 16 червня 2017 року малолітні діти влаштовані за направленням служби у справах неповнолітніх та дітей у центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської ОДА. Представник позивача виконавчого комітету Тернопільської міської ради як органу опіки і піклування [PERSON] у судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнитиу повному обсязіз мотивів у ній наведених .Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомили та не подавали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації [PERSON] у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. У судове засідання представник третьої особи Тернопільського обласного навчально-реабілітаційного центру [PERSON] не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи Тернопільського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подавав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином і повторно не зявилися у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює про проведення заочного розгляду справи, що відповідає ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини: Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ИД №007280 виданого 19 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, [PERSON] народилася 10 травня 2005 року у м. Тернополі, про що складено актовий запис №936 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Вказаним свідоцтвом про народження стверджується, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] народився 09 лютого 2008 року у м. Тернопіль, про що складено актовий запис №469 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким видане свідоцтво про народження серії 1-ИД №071816. Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тернопільської міської ради Про розгляд питання неналежного виконання батьківських обовязків та доцільності відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] від батьків [PERSON], [PERSON] №180 від 23 червня 2017 року, малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей з 29 жовтня 2013 року, як діти, що опинилися у складних життєвих обставинах. Мати дітей [PERSON] з жовтня 2016 року покинула сімю, вихованням та утриманням дітей не займається, на телефонні дзвінки не відповідає, місце перебування її невідоме. Батько зловживає алкоголем, не має постійного місця роботи. Під час останнього обстеження діти в помешканні були відсутні. Надати достовірну інформацію про місце перебування дітей батько не зміг. Мати дітей [PERSON] на засідання комісії не зявилася та не повідомила причини своєї відсутності. 16 червня 2017 року малолітні діти влаштовані за направленням служби у справах неповнолітніх та дітей у центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської ОДА. З батьками дітей неодноразово проводились профілактичні бесіди про відповідальність за неналежне виконання батьківських обовязків та недопущення вчинення ними подібних вчинків у майбутньому, однак позитивного результату не досягнуто. Батько дітей [PERSON] на засіданні комісії не зміг надати обґрунтовану відповідь щодо неналежного виконання ним батьківських обовязків. Працівниками служби у справах неповнолітніх та дітей неодноразово проводились обстеження житлово-побутових умов проживання сімї [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В ході неодноразових обстежень встановлено, що батьками не створено належних умов для проживання, виховання та навчання малолітніх дітей, в помешканні брудно, санітарно-гігієнічні умови не відповідають нормам, відсутність приготовленої їжі. Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила визнати доцільним відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] від батьків [PERSON], [PERSON]. Згідно інформації закладу освіти І-ІІІ ступенів Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр від 14 січня 2017 року за №12 мати учениці [INFO], [PERSON] 01.09.2016 року привела дітей на свято першого дзвоника та у пятницю 2.09.2016 року їх забрала. З того часу до них не навідувалася, спілкувалася з педагогами лише по телефону. Батько [PERSON] відвідував дітей протягом першої чверті, проте додому не забирав. Вони перебували у закладі і у вихідні дні. Як убачається із інформації наданої закладом освіти І-ІІІ ступенів Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр 24 травня 2017 року №121, мати неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до школи не навідується, дітьми не цікавиться, учні круглодобово перебувають у закладі ( у суботу та неділю включно). На осінні, зимові та весняні канікули дітей забирав батько [PERSON] Із психолого-педагогічної характеристики [PERSON] наданої закладом освіти І-ІІІ ступенів Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр вбачається, що [PERSON] навчається у ТОНРЦ з 01 вересня 2013 року зарекомендував себе, як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Потребує збагачення словникового запасу, правильності граматичного оформлення речень, недостатні навики звязно і послідовно висловлювати свої думки. Батьки мало приділяють уваги вихованню дитини. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики [PERSON] наданої закладом освіти І-ІІІ ступенів Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр, [PERSON] навчається у ТОНРЦ з 01 вересня 2013 року, загальний рівень розвитку пізнавальної сфери середній; рівень розвитку памяті низький, уваги середній, мислення середній, уяви низький, мовлення пасивне, стримане, працездатність знижена, виснаженість. Учениці властива замкнутість, скромність, низька самооцінка, тривожність, пасивність, понижений емоційний фон, занепокоєння, знижений настрій, невпевненість у собі, неговірка, соромязлива, доброзичлива, спілкування зводить до мінімуму, не вміє відстоювати власну думку. Виховується у проблемній родині, з батьком проживати не бажає, присутній острах іти додому. Дівчинка проявляє піклування і турботу про молодшого братика. Батьки не приділяють належну увагу вихованню доньки. Згідно інформації Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні за №544 від 15 червня 2017 року, діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] знаходяться на обліку в педіатричному відділенні поліклініки ТМДКЛ з діагнозами: [PERSON] гіперметропічний астигматизм обох очей, порушення постави, плоскостопість, F88; [PERSON] гіперметропічний астигматизм обох очей, порушення постави. 12 червня 2017 року при активному відвідуванні дільничною медсестрою зясовано, що по даній адресі діти не проживають. Зі слів батька, який знаходився у стані алкогольного спяніння, діти тимчасово знаходяться в с. Смиківці. З Акта обстеження умов проживання від 16 червня 2017 року вбачається, що при обстеженні умов проживання сімї [PERSON] за адресою: м. Тернопіль, вул. Лукяновича, 2/17 встановлено незадовільні умови проживання, немає створених умов для проживання та виховання дітей, санітарно-гігієнічні умови незадовільні, немає відповідного харчування для дітей, в квартирі безлад, бруд, дідусь з батьком та дядьком постійно розпивають алкоголь, палять цигарки. За цією адресою проживають і мають постійне реєстрації: [PERSON], [INFO] (дідусь); [PERSON], [INFO]; [PERSON]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (дядько); [PERSON], [INFO] (дядько). Мати сімю покинула 29 жовтня 2016 року. Батько немає постійного місця роботи, зловживає алкоголем. Родина зі сторони матері не спілкується із зятем. Згідно висновку органу опіки та піклування про відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] №452 від 27 червня 2017 року, на обліку служби у справах неповнолітніх та дітей перебувають діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] як діти, що опинилися в складних життєвих обставинах (ухиляння батьків від виконання батьківських обовязків). Враховуючи усі обставини та з метою захисту інтересів дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Виконавчий комітет Тернопільської міської ради рішенням №452 від 27 червня 2017 року вирішив затвердити висновок про відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Частиною 1 статті 12 Закону України Про охорону дитинства встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ( рішення Европейского суду з прав людини у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). Статтею 14 Закону України Про охорону дитинства встановлено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Cудом установлено, що неналежне виконання своїх батьківських обовязків відповідачми, завдає шкоди здоровю неповнолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] та може призвести до суттєвого обмеження розвитку дітей та негативно вплинути на їх майбутнє життя. Як зазначено у рішенні Європейского суду з прав людини по справі "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) від 18 грудня 2008 року визначаючи, чи буде конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 Конвенції. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, з метою забезпечення захисту інтересів неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання про наявність визначених законом підстав для відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON], без позбавлення їх батьківських прав. На підставі наведеного та

Outcome: approved