Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська юридична компанія» звернувся до суду з вказаним вище позовом про стягнення суми страхового відшкодування, вказуючи на те, що 08.06.2013 року близько 19 години 10 хвилин [PERSON], в м. Одесі, керуючи транспортним засобом «Тойота Камрі» д/н [NUMBER], рухаючись по вул. Тираспольське шосе, 16А, при виникненні небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] встановлена постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 07.08.2013 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у СТзДВ «Гарантія». 10.06.2013 року [PERSON] звернувся до СТзДВ «Гарантія» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 24.09.2013 року [PERSON] звернувся до СТзДВ «Гарантія» із заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 03177 розмір збитків, завданих ДТП [PERSON] склав 8.415,00 грн., який до тепер не відшкодовано. Надалі [PERSON] з одного боку та ТОВ «Одеська юридична компанія», в особі [PERSON], з другого боку уклали договір відступки права вимоги (цесії) від 14 березня 2014 року, за яким ТОВ «Одеська юридична компанія» набуває право вимагати від Боржників належного виконання зобов'язань, які виникли внаслідок вищевказаного ДТП. Також, Позивачем 24.03.2013 року було укладено договір поруки з ПП «СМАРТКОМ», згідно якого, Поручитель поручається перед Позивачем за виконання обов'язку Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" щодо виконання усіх його зобов'язань за договором № АЕ/2185109 від 21.01.2013 року. В судове засідання сторони не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача до суду, до судового засідання, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, представник відповідача ПП «СМАРТКОМ» надав заяву про розгляд справи в його відсутність, інші учасники цивільного процесу про причини неявки суд не повідомили. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 113 Цивільного процесуального кодексу України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Як випливає з матеріалів справи, 08.06.2013 року близько 19 години 10 хвилин [PERSON] у м. Одесі, керуючи транспортним засобом «Тойота Камрі» н/з [NUMBER], рухаючись по вул. Тираспольське шосе, 16А, при виникненні небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху автомобіля та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, допустивши зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження Таким чином, [PERSON] порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. 07.08.2013 pоку, суддею Дорош В.В., Ананьївського районного суду Одеської області було проголошено постанову у справі № 491/914/13-п, відповідно до якої, у вчиненні вищевказаного ДТП було визнано винним [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у СТзДВ «Гарантія», що підтверджується полісом серії № АЕ/2185109 строком дії з 22.01.2013 р. по 21.01.2014р., тобто таким, що був дійсний на момент ДТП. Франшиза за вищевказаним полісом складає 1.000,00 грн. Пунктом 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася із настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. 10.06.2013 року [PERSON], який керував транспортним засобом ВАЗ н/з [NUMBER], звернувся до СТзДВ «Гарантія» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/2185109, що підтверджується відповідним повідомленням №5096 та надав пакет необхідних документів. 24.09.2013 року [PERSON] звернувся до СТзДВ «Гарантія» із заявою на виплату страхового відшкодування, зареєстрованою за №9015. Згідно звіту № 03177 розмір збитків, завданих ДТП [PERSON] склав 8.415,00 грн., який до тепер не відшкодовано. Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України № 1961-IV, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону України № 1961-IV: «кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня». Згідно з Постановою НБУ від 09.08.2013 р. № 315 облікова ставка НБУ (2013) з 09.08.2013 року та станом на теперішній час діє облікова ставка у розмірі 6,5%. З моменту невиплати минуло 84 дні. Таким чином, пеня складає 162,50 грн. Пунктом 3 ч.2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Як вбачається з ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк згідно умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Надалі [PERSON] з одного боку та ТОВ «Одеська юридична компанія», в особі [PERSON], з другого боку уклали договір відступки права вимоги (цесії) від 14 березня 2014 року, за яким Позивач набуває право вимагати від Боржників належного виконання наступних зобов'язань: а) Вимагати від винних в ДТП відшкодування шкоди завданої [PERSON] дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 08.06.2013 року, за участю транспортного засобу марки "Тойота Камрі", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. б) Вимагати від страхової компані СТзДВ «Гарантія», відшкодування шкоди завданої [PERSON] дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 08.06.2013 року, за участю транспортного засобу марки "Тойота Камрі", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Також, Позивачем 24.03.2013 року було укладено договір поруки з ПП «СМАРТКОМ», згідно якого, Поручитель поручається перед Позивачем за виконання обов'язку Страхового товариства з додатковою відповідальністю Гарантія щодо виконання усіх його зобов'язань за договором № АЕ/2185109 від 21.01.2013 року. У разі порушення Боржником обов'язку за основним зобов'язанням обсяг відповідальності поручителя перед кредитором складає 10,00 грн. Згідно до ПОСТАНОВИ № 4 ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», оскільки у спорах, що виникають із відносин відшкодування шкоди, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи, а також з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118 ЦПК при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа. Відповідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Одеська юридична компанія» підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, який набрав чинності з 01.01.2012 року, - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем в особі [PERSON] був укладений договір з Адвакатським бюро "[INFO]" про надання правової допомоги від 26.03.2014 року №26/03/2014-3ц. Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік», який складає 1.218,00 грн. на квітень - серпень 2014 року, вартість одного часу роботи адвоката складає не більш 487,20 грн. З урахуванням кількості судових засідань, кількості клопотань, уточнень до позову, запитів і інших документів, що були виготовлені та надані представником позивача, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу у розмірі 2.923,20 грн. не перевищують граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою, встановлених діючим законодавством України та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 3-4, 6-8, 10, 15, 57-60, 79, 84, 88, 113, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved