Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, який в ході судового розгляду справи уточнив, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 05.03.2007 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №PLXRRX10405093, згідно якого банком відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 11615 грн. 87 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості, з терміном користування до 26.03.2009 року. Відповідач своїх зобов'язань згідно умов кредитного договору не виконала та станом на 14.03.2013 року загальна сума заборгованості склала 101715 грн. 97 коп. з неї: заборгованість за кредитом - 6143 грн. 82 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 38322 грн. 32 коп., заборгованість по комісії - 1951 грн. 46 коп., нарахована пеня - 49978 грн. 56 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 4819 грн. 81 коп., яку і прохав стягнути з відповідача. В процесі судового розгляду справи представником позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" надано уточнену позовну заяву, згідно якої позивач зменшив розмір позовних вимог, враховуючи судовий наказ Глобинського районного суду Полтавської області від 20.10.2008 року, яким задоволено вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 6621 грн. 22 коп., та остаточно прохав стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 95094 грн. 75 коп., яка утворилася станом на 14.03.2013 року і складається з: заборгованість по кредиту - 6143 грн. 82 коп., заборгованість по процентам - 38126 грн. 05 коп., заборгованість по комісії - 1672 грн. 68 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання - 49976 грн. 21 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 4819 грн. 81 коп. У судове засідання представник позивача Стрельник Р.М. не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, надав суду заяву згідно якої прохав розглянути справу без участі представника ПАТ КБ "ПриватБанк", позовні вимоги підтримав у повному обсязі та вказав, що проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України заява представника позивача судом прийнята. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" та уточнення до позовних вимог не визнали у повному обсязі, прохали відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не було надано доказів того, що відповідач підписувала спірний кредитний договір. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", звертаючись до суду з позовом вказав, що 05.03.2007 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір про отримання останньою кредиту в сумі 11615 грн. 87 коп. з терміном повернення до 26.03.2009 року, в підтвердження чого надано копію заяви (анкети) позичальника [PERSON] за №PLXRRX10405093 від 05.03.2007 року (а.с.5). Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи … на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши письмові докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру… Частина 3 статті 10 та частина 1 статті 60 ЦПК України покладають на сторони обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 57 ЦПК України визначає, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці обставини встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні відповідач та її представник пояснили суду, що [PERSON] дійсно 05.03.2007 року укладала кредитний договір з ПАТ КБ "ПриватБанк", однак заборгованість по кредитному зобов'язанню нею погашено, про що надано у підтвердження суду квитанції (а.с.53-55). А, відносно договору (заяви позичальника), копія якого мається в матеріалах справи категорично вказали, що саме цей договір [PERSON] не підписувала та з його умовами ознайомлена не була. За клопотанням відповідача, з метою з'ясування обставин підписання кредитного договору №PLXRRX10405093 від 05.03.2007 року, ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2013 року по даній цивільній справі була призначена судова почеркознавча експертиза та зобов'язано ПАТ КБ "ПриватБанк" надати оригінал заяви (анкети) позичальника [PERSON] за кредитний договір №PLXRRX10405093 від 05.03.2007 року та копії паспортних даних [PERSON] з оригіналами її підпису (а.с.103, 104-107, 109, 112, 117). Згідно листа ПАТ КБ "ПриватБанк" від 13.01.2014 року №30.1.0.0/2-20131018/1280, на виконання вищевказаної ухвали повідомлено, що оригінал заяви (анкети) позичальника [PERSON] за кредитний договір №PLXRRX10405093 від 05.03.2007 року в архівах банку не знайдений (а.с.122). 23 січня 2014 року до Глобинського районного суду Полтавської області з НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області надійшло повідомлення про неможливість проведення почеркознавчого дослідження по наданих копіях та матеріали були повернуті судові без експертного висновку (а.с.124). У інший спосіб, крім проведення почеркознавчої експертизи, встановити належність підпису саме [PERSON] у заяві (анкеті) позичальника, суд можливості не має, оскільки для з'ясування зазначеної обставини необхідні спеціальні знання у галузі науки, відсутність оригіналу заяви робить неможливим проведення експертизи. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт укладення та підпису позивачем оспорюваного кредитного договору. Зокрема суду не надано для дослідження оригінал заяви (анкети) позичальника [PERSON] за кредитний договір №PLXRRX10405093 від 05.03.2007 року та копії паспортних даних [PERSON] з оригіналами її підпису, покладеної в обґрунтування позовних вимог, яка передбачає кредитні зобов'язання сторін. Не представлено оригінал вказаної заяви і для проведення судово-почеркознавчої експертизи на предмет встановлення достовірності підпису відповідача у вказаній заяві, що суд розцінює як ухилення від участі в експертизі. Відповідно ч.1 ст.146 ЦК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд в залежності від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Судом встановлено, що у позивача відсутній оригінал кредитного договору №PLXRRX10405093 від 05.03.2007 року, тому пояснення відповідача про те, що вона не підписувала вказану заяву (анкету) позичальника, позивачем не спростовано, більше того, у своєму листі від 13 січня 2014 року Банк вказав, що в архівах вказана заява не знайдена. Таким чином, позивач не довів факт підпису відповідача у заяві (анкеті) позичальника [PERSON] за кредитний договір №PLXRRX10405093 від 05.03.2007 року та не надав інших належних доказів укладення такого кредитного договору. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України не підлягають задоволенню і вимоги позивача про відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: dismissed