Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

06.03.2019 року фізична особа підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 25.02.2015 року між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5060279. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки "Audi", державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. 14.02.2016 року о 15:42 год. на автодорозі Львів-Краковець, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Audi", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки "Mazda", державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу марки "Mazda", державний реєстраційний номер [NUMBER] завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до постанови Яворівського районного суду Львівської області від 05.04.2016 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. З огляду на вищевказане, [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АІ/5060279. ПрАТ «УПСК» на підставі Страхового акту виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 9 166, 13 грн, що підтверджується платіжним дорученням. У зв`язку із тим, що з моменту ДТП до теперішнього часу відповідачем не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену ДТП, на підставі ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АІ/5060279. Відповідачу направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак в добровільному порядку відповідачем заборгованість не погашено. 05.02.2019 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено договір №05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» відступив, а ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АІ/5060279 від 25.02.2015. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 9 166, 13 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 500,00 грн. Представника позивача адвокат Самойленко П.М. в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у цого відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Згідно ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 25.02.2015 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5060279. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки "Audi", державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. 14.02.2016 року о 15 год 42 хв на 23 км. автодороги Львів-Краковець [PERSON] , керуючи автомобілем марки "Audi", державний реєстраційний номер [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння здійснив зіткнення з автомобілем марки "Mazda", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 05.04.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, що була винесена за наслідками розгляду обставин вищезазначеної ДТП та набрала законної сили 16.04.2016 року, відповідача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях відповідача [PERSON] у скоєні ДТП, яка відбулась 14.02.2016 додатковому доказуванню не підлягає. ПрАТ «УПСК» визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складений страховий акт № ОЦ/024/000/16/0043, відповідно до якого розмір страхового відшкодування власнику автомобіля марки "Mazda", державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , дорівнює 9 166, 13грн. Факт сплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 282 від 29.04.2019. З претензії про відшкодування збитків в порядку регресу від 16.03.2017 вбачається, що ПрАТ «УПСК» звертався до відповідача [PERSON] із пропозицією у добровільному порядку здійснити перерахування суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 9 166,13 грн на рахунок ПрАТ «УПСК», але вимоги страховика не були виконані. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «ґ» п.38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відтак, відповідачем було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/5060279 та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку. З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АІ/5060279. З регресної вимоги вбачається, що ПрАТ «УПСК» звертався до відповідача з пропозицією у добровільному порядку здійснити перерахування суми сплаченого страхового відшкодування розмірі 9 166,13 грн на рахунок ПрАТ «УПСК», але вимоги позивача не були виконані. 02.08.2019 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено договір №05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» відступив, а ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за № АІ/5060279. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги, а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу сплаченої ПрАТ «УПСК» суми страхового відшкодування в розмірі 9 166, 13 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. До позовної заяви долучено копію договору від 30.01.2019 року про надання правової допомоги №30/01/19, укладений між адвокатом Самойленком П.М. та ФОП [PERSON] ; акт здачі-прийняття робіт (наданняпослуг) від 30.01.2019 року; додаткову угоду № 92 від 28.02.2019 року та квитанцію до прибуткового касового ордера № 092 на суму 1 500,00 грн. Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved