Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач, ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 511 517,78 грн. В обґрунтування позову вказує, що 27 лютого 2013 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник - АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 324Д-РЕФ, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 340 154 грн. 25 коп. зі сплатою 9,5 % річних з кінцевим терміном повернення до 26 лютого 2020 року. Для забезпечення виконання зобов`язань між Банком та [PERSON] 27 лютого 2013 року було укладено Договір поруки № 324Д-РЕФ/ПОР1, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання зобов`язання [PERSON] та відповідати як солідарні боржники. В порушення вимог ЦК України відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконала, станом на 23.03.2017 року має заборгованість в розмірі 511\~517,78 грн. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 січня 2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного Акціонерного\~Товариства\~"Укрсоцбанк", третя\~особа\~без\~самостійних вимог\~на стороні\~позивача -\~ [PERSON] про визнання\~договору поруки\~припиненим прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Публічного Акціонерного Товариства "Укрсоцбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2020 року залучено Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» як правонаступника первісного позивача замість Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» по справі № 569/12565/17. Представник позивача-відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачі-позивачі - [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином, подали через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 24.05.2021 року заяви, в яких позовні вимоги по первісному позову не визнають, просять відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зустрічний позов підтримують, просять його задоволити та розгляд справи проводити у їх відсутність. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд приходить до наступного. 27 лютого 2013 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник - АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 324Д-РЕФ, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 340 154 грн. 25 коп. зі сплатою 9,5 % річних з кінцевим терміном повернення до 26 лютого 2020 року. Для забезпечення виконання зобов`язань між Банком та [PERSON] 27 лютого 2013 року було укладено Договір поруки № 324Д-РЕФ/ПОР1, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання зобов`язання [PERSON] та відповідати як солідарні боржники. З розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 23.03.2017 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 511\~517,78 грн. За клопотанням відповідачів-позивачів в судовому засіданні було досліджено матеріали цивільної справи № 569/22883/13-ц, зокрема, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27.01.2014 року у справі № 569/22883/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №324Д-РЕФ від 27.02.2013 року, яким було стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 366 097 грн. 32 коп. та судові витрати по справі. Таким чином про наявність простроченої заборгованості за Договором кредиту №324Д-РЕФ від 27.02.2013 року та відповідно існування підстав для стягнення заборгованості із поручителя за Договором поруки № 324Д-РЕФ/ПОР1 від 27.02.2013 року кредитору було відомо ще 17.12.2013 року, коли Банк звернувся із позовними вимогами про стягнення заборгованості. Також було досліджено письмові вимоги Банку № 02-06/1034 та № 02-06/1035 від 21.11.2013 року, які були направлені [PERSON] та [PERSON] із вимогами протягом 30 днів достроково сплатити всю заборгованість у розмірі 362\~721,45 гривень. Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В даному договорі поруки строки не визначені, а строк виконання основного зобов`язання, кредитором був змінений шляхом надіслання вимоги про дострокове погашення заборгованості. Таким чином кредитор в односторонньому порядку змінив кінцевий строк повернення кредитних коштів. Проте, кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання вимоги до [PERSON] не пред`явив, тобто строк пред`явлення вимоги до відповідача [PERSON] сплив, а відтак, порука є припиненою, що підтверджено правовою позицією Верховного Суду України від 14.06.2017 року по справі № 6-1009цс17.\~ Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором. Таким чином, в порушення умов Договору кредиту, а також вимог ст.ст. 525, 526, 1054 ЦК України відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним вище договором не виконала. За встановлених обставин справи, суд вважає, що внаслідок порушення вимог вищеперелічених статей ЦК України у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором, яку на підставі ст. ст. 1048,1049,1050 ЦК України позивач має право в повному обсязі стягнути з боржника на його користь за кредитним договором. Разом з цим, як вбачається із матеріалів справи, відповідачі заявили про пропуск банком строку позовної давності та необхідності застосування наслідків його спливу. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. ЄСПЛ, практика якого є обов`язковою для застосування національними судами, зауважує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу" (див. mutatis mutandis рішення у справах "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії" від 20 вересня 2011 року ("OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia", заява N 14902/04, § 570), "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" від 22 жовтня 1996 року ("Stubbings and Others v. the United Kingdom", заяви N 22083/93 і N 22095/93, § 51)). Статті 257, 258 ЦК України передбачають, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а спеціальна позовна давність (для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю) в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено,\~що в\~листопаді 2013\~року,\~позивач надіслав\~відповідачам вимоги № 02-06/1034 та № 02-06/1035 від 21.11.2013 року, із вимогами протягом 30 днів достроково сплатити всю заборгованість у сумі 362\~721, 45 гривень. Зазначену суму слід було повернути протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання цієї вимоги, тобто до 21 грудня 2013 року. Вимоги залишились невиконаними. Таким чином, пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту, кредитор - АТ «Укрсоцбанк» відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання на 21.12.2013 року. Тобто, кредитор в повній мірі скористався своїм правом визнання терміну повернення кредиту таким, що настав, правом вимагати дострокового повернення всієї суми отриманого кредиту, нарахованих процентів та інших нарахованих за договором платежів та звернувся 17.12.2013 року до Рівненського міського суду Рівненської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №324Д-РЕФ від 27.02.2013 року про надання кредиту в сумі 366\~\~097 грн. 32 коп. та судових витрат по справі. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27.01.2014 року у справі № 569/22883/13-ц позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №324Д-РЕФ від 27.02.2013 року задоволено в повному обсязі. Даним рішенням було солідарно стягнуто із відповідачів на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 366 097 грн. 32 коп. та судові витрати по справі. 21 грудня 2013 року припинилася дія вимог Банку № 02-06/1034 та № 02-06/1035, а відтак і право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі №202/4494/16-ц). Також цього ж дня, позивач повинен був дізнатись про порушення свого права на повне дострокове повернення всієї суми кредиту та інших нарахувань за кредитним договором і саме з цього часу має відраховуватись загальний трирічний строк позовної давності для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позивачем не було заявлено клопотання про поновлення строку позовної давності та не наведено поважних причин його пропуску. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов АТ «Альфа-Банк» обґрунтований, однак, позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості, предметом якого є вирішення питання щодо погашення заборгованості позичальника за кредитним договором, а тому сплив позовної давності в силу приписів ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Щодо задоволення зустрічного позову [PERSON] до Акціонерного Товариства\~«Альфа Банк»\~як правонаступника Публічного Акціонерного\~Товариства\~"Укрсоцбанк", третя\~особа\~без\~самостійних вимог\~на стороні\~позивача -\~ [PERSON] про визнання\~договору поруки\~припиненим суд зазначає наступне. Про наявність простроченої заборгованості за Договором кредиту №324Д-РЕФ від 27.02.2013 року та відповідно існування підстав для стягнення заборгованості із поручителя за Договором поруки № 324Д-РЕФ/ПОР1 від 27.02.2013 року, Банку було відомо, ще 21.11.2013 року, коли він звернувся із вимогою до поручителя [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості. Судова палата у цивільних справах\~Верховного Суду України розглянула справу\~№ 6-2056цс15, за результатами якої була сформована наступна правова позиція: У частині 4 ст. 559 ЦК України зазначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки., порука є припиненою, що підтверджено правовою позицією Верховного Суду України від 14.06.2017 року по справі № 6-1009цс17.\~ Аналогічна правова позиція також була сформована у постанові Верховного Суду\~у складі\~колегії суддів\~Другої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду\~від 02.12.2020\~року по\~справі № 752/11478/18. Враховуючи, що ПАТ «Укрсоцбанк» 21.11.2013 року направило вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, у якій вимагало дострокового виконання боргових зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі протягом 30 робочих днів з моменту її отримання, повернення кредиту та процентів за користування кредитом, а тому строк виконання зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі настав починаючи з 21.12 2013 року. Оскільки Банк не пред`явив вимог до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором в межах шестимісячного строку з дня зміни строку виконання основного зобов`язання, а звернувся із позовом до суду лише 15.08.2017 року, порука [PERSON] за договором поруки припинилася на підставі ч. 4 ст.\~559\~ЦК України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), а тому суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову [PERSON] .

Outcome: approved