Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ДП "Науково-дослідний інститут аеропружних систем" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 30.04.2010 року по 31.12.2013 року в сумі 83214,19 грн. Вимоги обгрунтовані тим, що позивач з 1973 року працювала у відповідача на посаді начальника відділу кадрів. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виплачував заробітну плату, в день звільнення не погасив заборгованість по заробітній платі. Наказом № 200-к/64 від 30.04.2010 року була звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком, ст.38 КЗпП України, що підтверджується відповідним наказом. 09.09.2010 року Феодосійським міським судом був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з лютого - серпень 2009 року, жовтень - грудень 2009 року, січень - червень 2010 року та серпень 2010 року в сумі 34247,30 грн. та компенсації у зв'язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати в сумі 1603,91 грн., а всього 35851,21 грн. Присуджена судом до стягнення з підприємства сума заборгованості по заробітній платі не виплачена відповідачем і до теперішнього часу, знаходиться на примусовому виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Феодосійського міського управління юстиції. Сума заборгованості відповідача підтверджена відповідною довідкою. Позивач в судове засідання не з'явився, сповіщений належно, подав заяву, якою вимоги позову підтримані. Відповідач у судове засідання не з'явився, подано заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника, позов визнаний. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 05.09.1973 року працювала у відповідача на різних посадах, з 09.06.2009 року - на посаді начальника відділу кадрів (а.с.4-9). Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виплачував позивачці заробітну плату, в день звільнення не погасив заборгованість по заробітній платі. Наказом № 200-к/64 від 30.04.2010 року була звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком, ст.38 КЗпП України, що підтверджується відповідним наказом (а.с.10). 09.09.2010 року Феодосійським міським судом АРК був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з лютого - серпень 2009 року, жовтень - грудень 2009 року, січень - червень 2010 року та серпень 2010 року в сумі 34247,30 грн. та компенсації у зв'язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати в сумі 1603,91 грн., а всього 35851,21 грн. (а.с.11). Згідно довідки № 15-109/1230 від 18.12.2013 року (а.с.15) середньоденний заробіток позивача складає 108,44 грн., середній заробіток за період з 30.04.2010 року по 31.12.2013 року (922 дні) складає 99 981,68 грн., без врахування податків та обов'язкових платежів - 83214,19 грн Ухвалою Господарського суду АРК від 28.04.2012 року по справі № 5002-3/1385-2012 порушено провадження про банкрутство боржника - ДП "Науково-дослідний інститут аеропружних систем". Ухвалою Господарського суду АРК від 13.11.2012 року по справі № 5002-3/1385-2012 затверджений реєстр вимог кредиторів і винесена заборона Відділу державної виконавчої служби Феодосійського міського управління юстиції здійснювати списання грошових коштів на користь фізичних осіб за виконавчими листами місцевих судів зі стягнення заборгованості по заробітній платі, та винесена заборона накладати нові арешти на рахунок відповідача. Згідно ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 21, 115 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації, або уповноважений ним орган, зобов'язані виплачувати робітнику заробітну плату, яка повинна виплачуватися не рідше двох разів на місяць. Відповідно до норми ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органа розрахунку сум у строки, встановлені статтею 116 КЗпП України, організація повинна виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного звільнення. Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. У трудових правовідносинах такі поняття як зобов'язання, неустойка чи інша санкція за невиконання зобов'язання не застосовуються. Такі терміни використовуються у низці статей Цивільного та Господарського кодексів. Статті 116, 117 КЗпП України структурно віднесені до розділу VII «Оплата праці» вказаного Кодексу. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що дія мораторію не поширюється на вимоги колишніх працівників про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Такого правового висновку дійшов 3 жовтня 2012 року Верховний Суд України при розгляді справи № 6-109 цс 12, предметом якої був спір про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно матеріалів цивільної справи суд також дійшов до висновку, що між позивачем та відповідачем відсутній спір про розмір належних до виплати сум після звільнення працівника (а.с.15), а тому відсутні правові підстави для зменшення розміру відшкодування за час затримки розрахунку після звільнення. Аналогічна правова позиція щодо обґрунтованості зменшення судом середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у разі наявності спору між сторонами про розмір належних до виплати сум при звільненні працівника, викладена в Постанові Верховного Суду України від 03.07.2013 року по справі № 6-60цс13 у справі за позовом до публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Донбас" про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди; Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2012 року у справі за позовом до публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди. Аналіз положень ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117 КЗпП України також дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, враховуючи, що при звільненні позивачу не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, на підставі норми ст. 117 КЗпП України, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати розподілені відповідно вимог ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, Закону України „Про судовий збір".

Outcome: approved