Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

16 серпня 2021 року керівник Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача у якому зазначив, що 30 грудня 2020 року було складено обвинувальний акт щодо відповідача, який було направлено на розгляд до суду, за фактом дорожньо - транспортної пригоди, яка відбулася 25.06.2020 року по вул. 1 Травня в смт.Березнегувате, за участю транспортного засобу Форд «Транзит» під керуванням відповідача, з реєстраційним номером [NUMBER] та мопедом «Honda Lead» яким керував [PERSON] . Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 03.02.2021 року кримінальне провадження щодо відповідача по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України було закрите. Його було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим. А цивільний позов прокурора про стягнення з [PERSON] коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, залишено без розгляду. З отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» з 25 червня 2020 року по 13 липня 2020 року, що складає 18 ліжко - днів та на його лікування закладом охорони здоров`я було витрачено 17698 грн. 41 коп. Посилаючись на викладене, прокурор просив суд стягнути з відповідача вказані витрати на користь держави в особі комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги». Прокурор в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представники Миколаївської міської ради та комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», в судове засідання не з`явились, до суду направили заяви у якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, а справу просили розглядати за їх відсутності. Відповідач в судове засідання подав заяву у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 30 грудня 2020 року прокурором Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області Пироженком С.В. було затверджено обвинувальний акту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 червня 2020 року за № 120201501600001 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Відповідно до вказаного обвинувального акту 25 червня 2020 року близько 10 год. 30 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем марки "Ford Transit" реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував у технічно справному стані, рухався по сухій асфальтованій проїжджій частині вулиці 1 Травня, в смт.Березнегувате Миколаївської області, в межах своєї смугу руху, в напрямку вул. Клочанська смт.Брезнегувате Миколаївської області. Перебуваючи навпроти кафе - бару "Міленіум", який розташований по вул. 1 Травня, 72 смт.Березнегувате [PERSON] прийняв крайнє праве положення та з`їхав на узбіччя вул.1Травня, включив показник лівого повороту та розпочав виконання маневру - розворот, при цьому пропустив автомобіль, що рухався у зустрічному напрямку. Під час виконання маневру - розворот, обвинувачений у порушення вимог п.п.2.3 «б» 10.1,10.2,12,3 ПДР України проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснюючи розворот у напрямку вул.Піонерської смт.Березнегувате Миколаївської області, виїхав на проїжджу частину вулиці та в момент перебування автомобіля в положенні поперек дороги допустив зіткнення з мопедом марки "Honda Lead" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] який рухався в попутному напрямку, а саме в напрямку вул. Клочанської в смт.Березнегувате Миколаївської області. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді заднього вивиху правого стегна, крайовий перелом криши вертлюжної западини зі зміщенням уламків, відкритий уламковий перелом правого наколінника зі зміщенням уламків, пошкодження хрестоподібних зв`язок правого колінного суглобу, забійні рани голови, садна грудної клітки з права, тобто тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (а.с.16-20). Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2021 року [PERSON] - відповідача по справі, на підставі ст.46 КК України було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим [PERSON] , а кримінальне провадження було закрите. Цивільний позов прокурора Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» про стягнення коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, залишено без розгляду (а.с.21-22). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України - вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» № 2 від 13.01.2021 року гр. [PERSON] знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні КНП ММР «Міської лікарні швидкої медичної допомоги» з 25 червня 2020 року по 13 липня 2020 року (18 ліжко-днів). За час лікування хворого [PERSON] закладом було витрачено бюджетних коштів на суму 17 698 грн. 41 коп. (а.с. 23-24). Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. П. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року вказує, що визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved