Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

07 квітня 2015 року прокурор м. Нововолинська в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до Нововолинського Вищого професійного училища про зобов'язання провести перерахунок стипендії та стягнення недоплачених сум. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] навчається за державним замовленням в Нововолинському Вищому професійному училищі за спеціальністю "кравець, вишивальник". З першого курсу навчання [PERSON] отримує щомісячно державну стипендію, розмір якої не відповідає розміру, встановленому ст.5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Зазначає, що батько останньої - [PERSON] на момент вступу дочки на навчання до ВПУ, мав стаж роботи під землею тривалістю 32 роки 10 місяців, що підтверджується довідкою ДП "Волиньвугілля" (довідка отримана ВПУ 01 вересня 2014 року) та копією трудової книжки, а тому, у відповідності до вищевказаної норми, [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. З огляду на викладене, просить стягнути з відповідача Нововолинського Вищого професійного училища, як юридичної особи, в користь [PERSON] 3772 грн. недоплаченої суми стипендії за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року включно, та стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні прокурор Веремчук Л.М. позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 3772 грн. недоплаченої суми стипендії за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року включно. Наполягаючи на стягненні недоплаченої стипендії за період з 01 вересня 2014 року, тобто з початку навчання [PERSON], вказала на те, що при подачі документів для вступу до Державного навчального закладу, остання подавала відповідачу офіційні дані про те, що вона є дитиною, батько якої має стаж підземної роботи не менш як 15 років. Вказала, що у неї відсутні будь-які дані про те, що батьки неповнолітньої звертались до відповідача із заявою про відмову у виплаті йому підвищеної стипендії. Представник відповідача Бакун О.С. позов не визнав, з підстав зазначених у запереченні, вказав, що в ВПУ м.Нововолинська за період навчальних років виплата стипендій здійснюється відповідно до Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №882 від 12 липня 2004 році, а також згідно затверджених Міністерством освіти і науки кошторисів і планів використання бюджетних коштів в межах виділених бюджетних асигнувань. Зазначив, що [PERSON] нараховувати та виплачувати стипендію у розмірі, визначеному ст.5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", відповідач не має можливості, оскільки ці кошти мають бути закладені в бюджетні витрати. Вважає, що обов'язок по виплаті стипендії у розмірі, визначеному прокурором, необхідно покласти на Міністерство освіти і науки України, яке є розпорядником коштів і яке надало відповідь, що кошти на такі видатки відсутні. З огляду на викладене, просить в позові відмовити повністю, підтвердив, що розрахунок заборгованості складений правильно. Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у зв'язку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що з 01 вересня 2014 року [PERSON] навчається у Вищому професійному училищі м. Нововолинська за спеціальністю "кравець, вишивальник" та отримує стипендію щомісячно в розмірі 275 грн., що підтверджується витягами з наказів Нововолинського ВПУ №361, №622 (а.с.15-16) та відомістю виплат із стипендіального фонду (а.с.12). Із копії довідки ДП "Волиньвугілля" від 05.08.2014 року №1151/11.1/11.2-13, копії трудової книжки вбачається, що [PERSON] працював у відокремленому підрозділі "Шахтоуправління "Нововолинське" ДП "Волиньвугілля" машиністом підіймальної машини. Стаж його роботи з повним робочим днем на підземних роботах станом на 12.01.2013 року складає 32 роки 10 місяців (а.с.7-11) і є батьком [PERSON], що було підтверджено в судовому засіданні сторонами. Відповідно до ст.5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Суд, звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на Нововолинське Вище професійне училище зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року, заява №63134/00). Положення "Порядку призначення і виплати стипендій", затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Як вбачається з копії журналу реєстрації довідок учнів, батьки яких мають стаж не менше 15 років, батьки яких загинули на виробництві, батьки яких є шахтарями інвалідами 1-2 групи вбачається, що довідка про те, що [PERSON] на момент вступу дочки на навчання до ВПУ, мав стаж роботи під землею тривалістю 32 роки 10 місяців, подана відповідачу 01 вересня 2014 року (а.с. 14). З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року включно [PERSON] мала би отримати стипендію у розмірі 4872 грн., що відповідає сумарному розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за вищевказаний період, а саме: у вересні 2014 року (1218 грн.), в жовтні 2014 року (1218 грн.), в листопаді 2014 року (1218 грн.), в грудні 2014 року (1218 грн.) (а.с.13). Однак, згідно відомості виплат із стипендійного фонду для учня Нововолинського ВПУ [PERSON], за вищевказаний період остання отримала стипендію всього у розмірі 1100 грн. (а.с.12), що було підтверджено в судовому засіданні представником відповідача. Отже, загальна сума недоплаченої [PERSON] стипендії за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року включно становить 3772 грн. (із розрахунку 4872 грн - 1100 грн.), тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь [PERSON] слід стягнути вказану суму недоплаченої стипендії. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved