Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

В грудні 2020 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання виконавчого напису № 24135 від 15.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості в розмірі 18229,30 грн., таким, що не підлягає виконанню. Також просить зобов`язати ТОВ «ФК «АЛАНД» повернути їй безпідставно стягнуті кошти за виконавчим написом № 24135 від 15.07.2020 року у розмірі 5594,67 грн. Крім того стягнути з відповідача сплачені нею судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що нотаріусом вчинений виконавчий напис без наявності усіх передбачених законом документів, оскільки зобов`язань перед ТОВ «ФК «АЛАНД» вона не має, будь-яких повідомлення від кредитора про наявність заборгованості та підстави її виникнення вона не отримувала. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Треті особи не надіслали до суду жодних заяв по суті справи. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було видано виконавчий напис № 24135 від 15.07.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості в розмірі 17929,30 грн. та 300 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріуса. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62806556 від 12.08.2020 р., постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.08.2020 р., постанову про арешт коштів боржника від 05.10.2020 р. /а.с.13,14,15/. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 сттатті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено главою 14 Закону України "Про нотаріат" та главою 16 Порядку. Так, відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пп.3.1., 3.2. п.п. 3.1 п.3 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, як стверджує позивач, будь-яких зобов`язань перед ТОВ «ФК «АЛАНД» вона не має, повідомлення від кредитора про наявність заборгованості та підстави її виникнення вона не отримувала. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік). При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що зазначена заборгованість не є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій, в зв`язку з чим виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовної вимоги про повернення стягнутих коштів Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивач просить зобов`язати відповідача повернути їй безпідставно стягнуті кошти за виконавчим написом № 24135 від 15.07.2020 року у розмірі 5594,67 грн. Однак в порушення вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України нею не надано доказів, що кошти у сумі 5594,67 грн. було стягнуто саме на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни від 15 липня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 24135. Надана виписка з рахунку по карті не є належним доказом, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування. Судові витрати Згідно ст. 141 ЦПК України наявні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 гривень, суд приходить до висновку, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачем, в порушення вимог ст. 137 ЦПК України, не надано доказів здійснення нею таких витрат.

Outcome: partial