Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

представник позивача просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 5 123, 26 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн. покласти на відповідача, обгрунтовуючи свій позов наступним. 28 жовтня 2015 року о 15 год. 55 хв. по вул. Артема в м. Києві сталося ДТП за участі автомобіля "SUZUKI", державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля "SKODA", державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року у справі № 761/37979/15-п, [PERSON], визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок. В результаті ДТП з вини [PERSON], 1946 р.н, був пошкоджений автомобіль "SKODA", державний номер [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ "Київський страховий дім" на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6345138, терміном дії від 12.10.2015 р. по 11.10.2016 р. Згідно звіту № С15-434, складеного спеціалістом ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», вартість відновлювального ремонту автомобіля "SKODA", державний номер [NUMBER] з урахуванням зносу, становить 8178,72 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, [PERSON] не була відшкодована. У зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На дату скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове і страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ №7523 від 04.10.2016р.) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та перераховано на рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 4 703,261 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 7523рв від 05.10.2016 р. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» грошові кошти у розмірі 420,00 грн. за послуги аварійного комісара, що підтверджується платіжним дорученням № 434рв від 12.01.2016 р. Відповідно до п.41.4 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучення для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентне виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Статтею 1191 ЦК У країни передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п.38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, у зв'язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілому відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги саме до [PERSON], як до винної особи в розмірі понесених витрат, що складає 5 123, 26 грн. (4703,26+420,00), оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч. 6 ст.261 ЦК України за регресними зобов'язаннями позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня виконання основного зобов'язання (в даному випадку з моменту виплати суми страхового відшкодування). Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повідомляю, що врегулювати спір в досудовому порядку не можливо, оскільки відповідач на письмові звернення МТСБУ не реагує, лист щодо добровільного відшкодування витрат №3/1-26138 від 16.10.2016р. відповідач залишив без задоволення. Відповідно до п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем понесені судові витрати в розмірі сплати судового збору, інших витрат позивач понести не очікує. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без представника позивача. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно через портал сайту Кагарлицького районного суду Київської області. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд вважає, відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Цивільним кодексом України, Законом № 1961-IV та іншими прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової /матеріальної/ та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 28.10.2015 р. приблизно о 15 год. 55 хв., керуючи автомобілем «SUZUKI», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись у м. Києві по вул. Артема, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «SKODA», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. В результаті зіткнення транспортних засобів автомобілю «SKODA», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] завдано технічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2016 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В результаті ДТП з вини [PERSON], 1946 р.н, був пошкоджений автомобіль "SKODA", державний номер [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ "Київський страховий дім" на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6345138, терміном дії від 12.10.2015 р. по 11.10.2016 р. Згідно звіту № С15-434, складеного спеціалістом ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», вартість відновлювального ремонту автомобіля "SKODA", державний номер [NUMBER] з урахуванням зносу, становить 8178,72 грн. У зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На дату скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове і страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ №7523 від І 04.10.2016р.) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та перераховано на рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 4 703,261 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 7523рв від 05.10.2016 р. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» грошові кошти у розмірі 420,00 грн. за послуги аварійного комісара, що підтверджується платіжним дорученням № 434рв від 12.01.2016 р. Відповідно до п.41.4 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучення для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентне виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Потерпілому відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги саме до [PERSON], як до винної особи в розмірі понесених витрат, що складає 5 123, 26 грн. (4703,26+420,00), оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 02 вересня 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено регресну вимогу № 26496 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу. Однак останній залишив її без задоволення. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частина перша статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За змістом п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до ст. 1187 ч.2 ЦК України, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Згідно з ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими, тому на його користь з відповідача підлягають стягненню витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 5 123 грн. 25 коп. У разі задоволення позову, судові витрати у справі покладаються на відповідача відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved