Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою про звільнення майна з-під арешту посилаючись на те, що йому на праві власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS], а також автомобіль "Део Ланос", 2006 року випуску, державний номер [NUMBER]. Під час досудового розслідування кримінального провадження № 12013110020010655 від 12.09.2013 року за фактом ДТП за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України слідчим СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві 22.07.2008 року був накладений арешт на його майно. 28.03.2014 року старшим слідчим СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві Метельським І.Р. кримінальне провадження № 12013110020010655 від 12.09.2013 року за фактом ДТП за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв"язку з відсутністю в діянні складу кримінальгого правопорушення. Однак, при закритті кримінального провадження, слідчий залишив невирішеним питання щодо звільнення з-під арешту майна, яке належить позивачу на праві власності, тому він змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з підстав зазначених у позовній заяві та просили скасувати арешт, накладений на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та автомобіль "Део Ланос", 2006 року випуску, державний номер [NUMBER]. Представник Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення, посилаючись на те, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вимоги позову стосуються зняття арешту з майна, накладеного в порядку КПК України 1960 року по кримінальній справі. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представник, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, в судовому засіданні встановлено, та підтверджується відповідними документами, [PERSON] праві власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS], а також автомобіль "Део Ланос", 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] (а. с. 18, 20-21). Судом також встановлено, зазначене майно перебуває під арештом на підставі постанови слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві про накладення арешту на майно в межах розслідування кримінальної справи, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України відносно [PERSON] Постановою старшого слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві Метельського І.Р. від 28.03.2014 року кримінальне провадження № 12013110020010655 від 12.09.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - закрите. Однак, враховуючи те, що положення правового висновку Верхового суду України від 15.05.2013 року по справі № 6-26 цс 13, на який посилається позивач, стосуються вимоги особи, що грунтуються на її праві власності на арештоване майно, яка не є учасником кримінального провадження, а враховуючи те, що кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України було порушене відносно [PERSON], тобто він був стороною кримінального провадження, тому скасовувати арешт необхідно за правилами, встановленими КПК України, а отже позовні вимоги [PERSON] до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві про звільнення майна з-під арешту не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed