Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 25.04.2015 року в смт. Турбів, Липовецького району Вінницької області, відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля "Т-012", держаний номерний знак 22221АВ, за кермом якого знаходився [PERSON] Внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб (далі ТЗ) "ВАЗ-211540", державний номерний знак [NUMBER], власником якого є позивач. Постановою апеляційного суду Вінницької області провадження відносно [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрито у звязку із закінченням строків, тобто з нереабілітуючих підстав. Для відновлення автомобіля позивач витратила кошти в сумі 16\~495 грн., які вона просить стягнути з відповідача. Позивач та її представник заявлені вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити в повному обсязі. 01.12.2016 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили. Обґрунтовуючи свої доводи відповідач зазначив, що особа, яка виконувала ремонтні роботи не має право здійснювати такий вид діяльності, а факт ремонту транспортного засобу, оплати виконаних робіт не підтверджується допустимими доказами. Відповідач вважає, що пошкодження транспортного засобу, які зазначені в протоколі огляду, який був складений у його відсутність експертом, не відповідають пошкодженням автомобіля, що вказані в протоколі огляду авто складеному на місці дорожньо-транспортної пригоди. Представник відповідача звернув увагу суду на те, що позивач замість ремонту дверей провела їх заміну, що значно вплинуло на розмір зроблених нею витрат на ремонт авто. Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання призначене на 01.12.2016 року відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Свідок [PERSON] показав суду, що має кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу. За заявою громадянки [PERSON] було проведено автотоварозначе дослідження транспортного засобу "ВАЗ-211540", державний номерний знак [NUMBER]. У звязку з цим було проведено огляд автомобіля, зафіксовано характер та обєм пошкоджень за результатами чого встановлено вартість матеріального збитку завданого внаслідок ДТП. На запитання представника відповідача щодо доцільності заміни передніх правих дверей [PERSON] показав, що каркас дверей було деформовано, у звязку з цим було прийнято рішення про їх заміну, так як проводити їх ремонт економічно недоцільно. Оскільки підстав для відкладення розгляду справи не має, суд ухвалює рішення на підставі наявних в справі даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25.04.2015 року в смт. Турбів, Липовецького району Вінницької області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Т-012", держаний номерний знак 22221АВ, за кермом якого знаходився [PERSON] Внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб "ВАЗ-211540", державний номерний знак [NUMBER], власником якого в Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 31) зазначена [PERSON]. 13.05.2015 року постановою Липовецького районного суду Вінницької області провадження у справі відносно [PERSON] було закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 19.01.2016 року апеляційний суд Вінницької області скасував вищезазначену постанову та ухвалив нову, якою закрив провадження у справі щодо [PERSON] у звязку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто з нереабілітуючих підстав. Суд апеляційної інстанції також встановив, що винним у ДТП є водій [PERSON], який порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. Судом також встановлено, що 07.09.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області ухвалив у справі № 127/10191/15-п постанову, якою закрив провадження відносно [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. За результатами перегляду вказаної постанови судом апеляційної інстанції її було залишено без змін. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ч.1 ЦК України). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст. 1187 ч.2 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частиною 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування шкоди завданої її майну за рахунок відповідача, оскільки остання заподіяна з його вини. Відповідно до статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підставі зовнішнього огляду транспортного засобу, 19.05.2015 року за участю позивача, експертом-товарознавцем було складено протокол огляду (дефектна відомість) колісного транспортного засобу (далі КТЗ, а.с. 30) "ВАЗ-211540", державний номерний знак [NUMBER], на підставі якого визначено вартість матеріального збитку, який заподіяний [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП, який складає 13\~992,80 грн., підтвердженням чого є висновок експерта № ОС-11 з автотоварознавчого дослідження (а.с. 17-20). Зі змісту пункту 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка 24.11.2003 року затверджена Наказом Фонду Державного майна України за № 142/5/2092, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 слідує, що виклик заінтересованих осіб для технічного огляду транспортного засобу проводиться лише у разі потреби. Таким чином, законодавство допускає технічний огляд транспортного засобу експертом у відсутність заінтересованих осіб, яким є відповідач у справі. Достовірність пошкоджень, які вказані експертом в протоколі огляду КТЗ підтверджується фото-таблицями (а.с. 25-28), що додані до висновку експерта. Проаналізувавши пошкодження транспортного засобу позивача, які вказані в протоколі огляду транспортного засобу, який був складений 25.04.2015 року на місці дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку, що вони узгоджуються з пошкодженнями вказаними в протоколі огляду КТЗ складеного експертом 19.05.2015 року. Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про необґрунтованість доводів відповідача щодо невідповідності пошкоджень, які встановив експерт при огляді автомобіля позивача тим, що були зафіксовані в протоколі огляду на місці дорожньо-транспортної пригоди. Для відновлення транспортного засобу після ДТП позивач витратила кошти в сумі 16\~495 гривень, що підтверджується рахунком фактурою № СФ-0000054 (а.с. 11), чеком № 00000045 (а.с. 13), чеком № 00000046 (а.с. 14), а також актом здачі-приймання робіт № ОУ-0000054 (а.с. 15). Вказані докази спростовують доводи відповідача про недопустимість доказів, які підтверджують факт ремонту транспортного засобу, а також оплати виконаних робіт. Відомості про види діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON], який виконував ремонтні роботи з відновлення транспортного засобу позивача, містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР), доступ до якого є відкритим, а тому суд вважає, вказані відомості загальновідомими та такими, що не потребують доказуванню (ч.2 ст. 61 ЦПК України). Суд встановив, що фізична особа-підприємець [PERSON] здійснює такий вид діяльності як технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (код КВЕД 45.20), що вказує не необґрунтованість доводів відповідача про незаконність здійснення ремонтних робіт з відновлення автомобіля позивача. Оскільки позивач довела належними і допустимими доказами витрати на відновлення пошкодженого автомобіля, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved