Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № dzhcga00000551 від 22.04.2008 року у розмірі 57356,56 дол. США, що відповідно до повідомлення НБУ складає 458454,71 грн.; з ПАТ Акцент - банк, [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з [PERSON], [PERSON], [PERSON] стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № dzhcga00000551 від 22.04.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 32504,50 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків 12,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.04.2028 року. Проте, в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, договором поруки з [PERSON] та договором поруки з [PERSON], у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2013 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості була задоволена частково. Ухвалою суду від 28 жовтня 2016 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2013 року за позовною заявою\~ Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. При новому розгляді справи Ухвалою суду від 26 січня 2017 року провадження у цивільній справі в частині заявлених позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості закрито. При новому розгляді справи представник позивача в судові засідання не зявився, відповідно до письмової заяви просив розглядати справу за його відсутності, позов задовольнити у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином.\~ Про причину неявки суд не повідомив. \~ Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості з поручителя, оскільки відповідачем договір поруки не підписувався, що було встановлено в ході розгляду цивільної справи в Дніпровському районному суді м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Представник відповідача ПАТ «Акцент-Банк» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином.\~ Про причину неявки суд не повідомили.\~ Суд заслухавши відповідача [PERSON] та його представника, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору № dzhcga00000551 від 22.04.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 32504,50 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків 12,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.04.2028 року. Згідно з п. 8.1.1 Кредитного договору № dzhcga00000551 від 22.04.2008 року, у період сплати позичальник повинен надавати банку кошти ( щомісячний платіж» у сумі 337,41 дол. США, згідно Графіку погашення кредиту ( додаток 2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. При порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення, але не менше 1 гривні. Відповідно до п. 5.3 Кредитного договору № dzhcga00000551 від 22.04.2008 року, при порушенні Позичальником будь-якого з грошових зобовязань, передбачених даною Угодою більше, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Згідно до п.5.5 Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю пять років. Вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з [PERSON] 22.04.2008 року договору поруки № dzhcga00000551. Відповідно до п.16 Договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором№ dzhcga00000551 від 22.04.2008 року, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 32504,50 дол. США. Згідно до п. 4\~ Договору\~ поруки\~ у випадку\~ невиконання боржником\~ зобовязань\~ за кредитним договором, боржник\~ і поручитель\~ відповідають\~ перед кредитором, як солідарні боржники. \~ Крім того, вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з відповідачем\~ ПАТ Акцент-Банк,\~ договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк»\~ зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком\~ за виконання зобовязань за кредитним договором № dzhcga00000551 від 22.04.2008 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. за кожним договором. Як вказав позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № dzhcga00000551 від 22.04.2008 року заборгованість за ним станом на 29.08.2013 р. склала 58608,12 дол. США, в тому числі :25287,39 дол. США заборгованість за кредитом; 14680,68 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 963,06 дол. США- заборгованість по комісії; 14856,34 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 31,28 дол. США штраф (фіксована частина), 2789,37 дол. США штраф (процентна складова). Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ ч. 1 ст. 509 ЦК України\~ зобовязанням є\~ правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має\~ право вимагати\~ від\~ боржника\~ виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином.\~ За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від\~ відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти\~ (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.02.2017 року по\~ справі № 209/3728/15-ц, провадження 2/209/22/17 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги позивача задоволені частково. Стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № dzhcga00000551 від 22.04.2008 року станом на 26.05.2015 року у розмірі 34933 дол. США 64 цента, що за курсом НБУ від 26.06.2015 року ( 21,19 грн. за 1 дол. США)\~еквівалентно 740243 гривні 90 копійок, яка складається з наступного: 25349,67 долара США - заборгованість за кредитом; 16863,99 долара США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1124,19 долара США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1028333,11 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, з відніманням суми у розмірі 58608,12 долара США, яка була стягнута за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2013 року, та штрафи відповідно договору: 11,80 доларів США - штраф (фіксована частина); 1662,95 долара США. - штраф (процентна складова) та стягнено судові витрати по справі. В іншій частині позову відмовлено. Рішення набрало законної сили 24.02.2017 року. При ухвалені рішення встановлено, що у договорі поруки № dzhcga00000551 від 22.04.2008 року підпис у графі «Поручитель» пункту 19,2 виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису, що підтверджується висновком експерта №477-16 від 13 грудня 2016 року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не укладав з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір поруки № dzhcga00000551 від 22.04.2008 року та не підписував його, тобто не вчиняв жодного правочину, направленого на забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] по кредитному договору, тож у відповідача [PERSON] відсутні підстави для виникнення обовязку відповідати перед кредитором за порушення зобовязання боржником, тому суд вважав необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідача та стягнуто заборгованість за кредитним договором з відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст.212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Виходячи із викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності; беручи до уваги той факт, що судом встановлено дійсність вчинення кредитного договору і позичальником [PERSON] погашення заборгованості за кредитним договором не здійснюється, а тому вимоги Банку щодо стягнення достроково з [PERSON] заборгованості відповідають вимогам чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Щодо заявлених\~ позовних вимог позивача про стягнення із поручителя\~ ПАТ «Акцент-Банк»\~ суми заборгованості. Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. З урахуванням того, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" стосовно стягнення суми з ПАТ "Акцент-Банк" за договором поруки витікають з відносин, які виникли на підставі договору укладеного між юридичними особами, то такі вимоги не можуть бути розглянутими в порядку цивільного судочинства. Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року\~ по\~ справі\~ № 6-745цс 15 та від 08 листопада 2015 року № 6-1737цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.\~\~ Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, провадження у справі за позовними вимогами ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості за договорами поруки підлягає закриттю. Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити ПАТ\~КБ\~ «ПриватБанк», що розгляд його позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» і про стягнення заборгованості за кредитним договором\~ віднесено\~до юрисдикції господарських судів. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи із вищевикладеного та враховуючи, що боржник належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідачів витрат на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн., відповідно до вимог ст.ст.84,88 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази надання позивачу правової допомоги , а також фінансові документи про розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на його користь.

Outcome: partial