Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Фастівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Фастівської міської ради від 26.05.2016 року та зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником торгівельного павільйону, який розташований в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. Зазначений павільйон розміщений на земельній ділянці площею 0,0025 га, яка перебуває у користуванні позивачі на підставі договору оренди землі від 27.07.2011 року. Маючи намір продовження договору оренди, позивач звернуся до відповідача із відповідною заявою, проте рішенням Фастівської міської ради від 26.05.2016 року № 22/23-ХІІІ-VІ припинено право користування земельною ділянкою на умовах оренди та припинено дію договору оренди. Позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Фастівської міської ради та зобов'язати відповідача поновити дію договору оренди земельної ділянки від 27.07.2011 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала письмові заперечення, відповідно до яких просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу. вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 22.11.2002 року, [PERSON] є власником торгівельного павільйону, що розташований за адресою [ADDRESS](а.с. 25). Згідно з свідоцтвом про зміну імені, виданого 26 липня 2007 року, [PERSON] змінив своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 10). 27.07.2011 року між Фастівською міською радою та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,0025 га, що розташована по [ADDRESS] Який зареєстрований у відділі Держкомзему у м. Фастів, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис №321120004000203 від 27.07.2011 року. Відповідно до умов вказаного договору, земельна ділянка надається в оренду терміном на п'ять років, строк дії договору визначений до 11.05.2016 року. Пунктом 8 цього договору передбачено продовження терміну його дії. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення дії строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Надалі земельну ділянку було зареєстровано в Управлінні Держземагенства у Фастівському районі. Відповідно до пункту 43 зазначеного договору оренди земельної ділянки, він набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди №321120004000203 від 27.07.2011 року, Фастівська міська рада передала в оренду ФОП [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] З метою продовження строку дії договору оренди, 16.05.2016 року [PERSON] звернувся до відповідача, проте, як йому стало відомо, рішенням Фастівської міської ради від 26.05.2016 року № 22/23-ХІІІ-VІ вирішено припинити право користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0.0025 га в [ADDRESS] ФО-П [PERSON] та зарахувати земельну ділянку до земель запасу Фастівської міської ради; припинити дію договору оренди землі № 321120004000203 від 27.07.2011 року. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто, суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Також, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби. Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на дотримання вимог ст. 19 Конституції України, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Згідно визначення строку наданому ч.1 ст.251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, він визначається роками, місяцями тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК України). Суд вважає, що посилання представника відповідача на те, що дія договору спливає саме 11.05.2016 року є необґрунтованим, оскільки у договорі водночас зазначено, що він укладений на п'ять років, тобто є обґрунтовані підстави вважати, що термін дії договору спливає 27.07.2016 року. На думку суду, у самому змісті договору містяться певні суперечності щодо строку його дії, тому в даному випадку підлягають застосуванню такі положення, які не звужують обсяг прав громадянина, застосування яких не погіршує його становище. Таким чином, оскільки у договорі оренди землі чітко визначено, що договір укладено на 5 років, обчислення строку дії договору оренди землі розпочинається з моменту його укладання та державної реєстрації, що цілком відповідає законодавству, а саме ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі», в якій вказано, що укладений договір підлягає державній реєстрації, ч. 1 ст.210 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що правочин, який підлягає державній реєстрації є вчиненим з моменту його державної реєстрації, ч.2 ст.125 Земельного кодексу України, в якій визначено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації та ч.3 ст.640 Цивільного кодексу України де зазначено, що договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації та волі обох сторін, про що свідчать їх підписи. За приписами частини першої статті 210 ЦК України та частини першої статті 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації і, виходячи зі змісту статей 210, 640 ЦК України та статті 18 Закону України "Про оренду землі", є укладеним з моменту його державної реєстрації. Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються на пленарному засіданні ради - сесії. Тому, враховуючи, що чинним законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що після закінчення строку договору оренди землі орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов, переважне право на поновлення договору. В разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. Якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, останній підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі «Про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації та визнання договору оренди землі поновленим» від 25.02.2015 року, суд дійшов правового висновку про те, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" об'єднує два випадки пролонгації договору оренди. Так, у частині першій статті 33 цього закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2-5 цієї статті). Для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення. З урахуванням наведених положень закону, судом встановлено, що [PERSON] належним чином виконує свої обов'язки за договором, що підтверджується наданими ним податковими деклараціями з плати за землю (а.с.48-57). Орендар у встановлений строк повідомив орендодавця про свої наміри скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, надав міській раді відповідну заяву та документи (а.с.27), які суд розцінює як пропозицію орендаря на укладення угоди про поновлення договору оренди на новий строк. Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє протягом місяця письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Встановивши у даній справі наявність факту належного виконання орендарем умов договору оренди; дотримання ним строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк; ненадіслання орендодавцем у встановлений законом місячний строк відмови у поновленні договору на новий строк; продовження використання ним земельної ділянки після закінчення строку дії договору, на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», суд дійшов висновку про наявність у [PERSON] переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк та порушення цього права відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved