Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» про стягнення страхового відшкодування з урахуванням фінансових санкцій за невиконання зобов»язань. Мотивуючи свої вимоги тим, що 13 жовтня 2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER], який йому належить, й під його керуванням, та автомобіля "Джилі", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В наслідок ДТП було завдано майнової шкоди його автомобілю. Постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля "Джилі", державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АС/3937303), чинним на час вказаної ДТП. Згідно Висновку за результатами проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА», вартість матеріального збитку завданого автомобілю "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER], який йому належить, становить 4 400 грн. 00 коп. Оскільки ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» не відшкодовано йому вказані збитки, просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» 4 400 грн. 00 коп. - страхового відшкодування; 1 293 грн. 24 коп. - пеню за наслідками невиплати страхового відшкодування; 3% річних - 65 грн. 10 коп.; інфляційну складову - 1 245 грн. 69 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити. Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 13 жовтня 2014 року о 14 год. 00 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу, й під його керуванням, та автомобіля "Джилі", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с. 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58). В наслідок ДТП було завдано майнової шкоди автомобілю "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER]. Постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля "Джилі", державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АС/3937303), чинним на час вказаної ДТП (а.с.58). Згідно Висновку за результатами проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА», вартість матеріального збитку завданого автомобілю "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER], становить 4 400 грн. 00 коп. Вказана сума у телефонному режимі була погожена з позивачем ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА», й обіцяна до виплати, відшкодування яких позивач й до нині не отримав. Відповідно до пункту першого статті 22 Закону «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених документів. Позивач, як постраждалий, надав страховику винної в ДТП особи всі необхідні документи, які підтверджують факт настання страхового випадку, проте відповідачем не вчасно прийнято рішення про виплату страхового відшкодування без обґрунтованих підстав. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Таким чином, підлягає стягненню з ПрАТ "Страхова компанія "Україна" на користь позивача 4 400 грн. 00 коп. - страхового відшкодування. Проте, не всі вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними. Вимоги про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних не підлягають задоволенню, виходячи із таких правових підстав. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, до правовідносин, що склалися між сторонами у справі, а саме потерпілим від протиправних дій страхувальника відповідача у справі й відповідачем не можуть бути застосовані правові наслідки, що передбачені ст.ст. 526, 625 ЦК України, оскільки між цими сторонами відсутні договірні правовідносини, а відтак й наслідки невиконання зобов»язань за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відсутні. За правилами ст. 5 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами (полісами) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються саме цим Законом. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Оскільки позивач не є суб"єктом договірних правовідносин з ПрАТ "Страхова компанія "Україна", а тому правових підстав щодо стягнення з ПрАТ "Страхова компанія "Україна" індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми немає. Вимоги в частині стягнення фінансових санкцій (пені) за наслідками невиконання умов договору щодо виплати страхового відшкодування не можуть бути задоволені з тих підстав, що вони не засновані на вимогах чинного законодавства, оскільки положення п. 37.2 ст. 37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", регулює правовідносини страховика і страхувальника за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позивач не є суб"єктом цього договору, а тому правових підстав щодо стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «УКРАЇНА» пені немає. Таку позицію сформував Верховний Суд України при розгляді справи про стягнення пені за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 вересня 2012 року. Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч.1 ст. 3607 ЦПК України). Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги розмір задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити й понесені позивачем судові витрати -судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача згідно частки його матеріальної відповідальності. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, ст. ст. 22, 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: partial