Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 26.05.2004 року її мати [PERSON], на підставі рішення Докучаєвської міської ради від 26.11.2013 року отримала державний акт ДН № 2039020 на право власності на земельні ділянки площею 8,06 та 0,49 відповідно, які розташовані на території Докучаєвської міської ради колишнього КСП "Олександринське". [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, у вигляді зазначених земельних ділянок. У встановлений строк позивач звернулася до Докучаєвської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса від 14.10.2003 року № 713/02-31 у видачі свідоцтва відмовлено, оскільки відсутній державний акт на землю. При зверненні до Держземагенства у місті Докучаєвську Донецької області для отримання державного акту, позивачу було відмовлено у його видачі, оскільки державні акти на померлих громадян не видаються. У зв'язку з чим, посилаючись на положення ст. 392 ЦК України просить суд визнати за нею, як за спадкоємцем за законом право власності на земельні ділянки кадастровий номер 14116000000:03:000:0158 площею 8,06 Га вартістю 151379,62 грн. і 14116000000:03:000:0568 площею 0,49 Га вартістю 1188,99 грн., які розташовані на території Докучаєвської міської ради колишнього КСП "Олександринське". Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Раніше під час судового розгляду висловлювала свою думку з приводу заявленого позову, який підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, при цьому зазначила, що про укладений між [PERSON] та [PERSON] договір дарування на спірну земельну ділянку не знала, дізналася про його існування після того, як [PERSON] звернулася до неї з позовом про витребовування оригіналу державного акту. Представник позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача - Докучаєвської міської раді Донецької області Карпенко О.О. у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі (а.с. 13). Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що між [PERSON] та [PERSON] 06.04.2000 року укладено договір дарування на спірну земельну ділянку, якою користується [PERSON] У 2013 році вона зверталася з позовом до [PERSON] про витребовування оригіналу державного акту, який за її заявою був залишений без розгляду, оскільки нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у неї відсутній державний акт на землю. Оскільки вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] то надалі планує оформити спадщину. Самостійних вимог на предмет позову не заявила. Вислухавши думку сторін, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії державного акту ДН № 2039020 на право власності на земельні ділянки виданого 26.05.2004 року на підставі рішення Докучаєвської міської ради від 26.11.2013 року на ім'я [PERSON], остання є власником земельної ділянки площею 8,55 Га, яка розташована на території Докучаєвської міської ради колишнього КСП "Олександринське", для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого [INFO] року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Докучаєвського міського управління юстиції в Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] року, актовий запис № 111 (а.с. 5). Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.10.2013 року № 713/02-31 державним нотаріусом Докучаєвської нотаріальної контори [PERSON], після розгляду заяви [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Докучаєвської міської ради колишнього КСП "Олександринське" було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв'язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій (а.с. 9). Відповідно до ст. 392 ЦК України, на яку позивач посилається, як на підставу задоволення позову, визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто такий позов може бути заявлено титульним власником, права якого оспорюються, заперечуються або не визнаються іншими особами, а також у разі втрати саме власником документа, який засвідчує його право власності. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання слугує підтвердження позивачем своїх прав на майно. Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у ункті 3.5 свого листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" висловив думку стосовно неоднакової практики, яка склалася щодо визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування у випадку втрати, пошкодження державного акта про право власності на земельну ділянку. Відповідно до п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року за № 735/16751, зі змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30 серпня 2010 року № 631, новий державний акт (на ім'я спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребовування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до ст. 4 Закону України «Про нотаріат». Видача акта здійснюється протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідних матеріалів, зазначених в п. 4.8 цієї Інструкції (у разі втрати державного акта), та запиту нотаріуса. Новий державний акт взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається за наявності в територіальному органі Держкомзему другого примірника відповідного державного акта та/або документації Державного фонду документації із землеустрою, відомостей щодо земельної ділянки та її власника (користувача) в державному реєстрі земель та за умови дотримання вимог абз. 3 п. 4.8 цієї Інструкції (у разі втрати державного акта). Таким чином, враховуючи викладене, починаючи з 30 серпня 2010 року спадкоємці повинні звертатися до нотаріуса з вимогою зробити відповідний запит до органів державного земельного кадастру щодо видачі державного акта замість втраченого. При цьому судом достовірно встановлено, що в територіальному органі Держкомзему - Відділ Держземагенства у місті Докучаєвську Донецької області наявний другий примірник державного акту ДН № 2039020 на право власності на земельні ділянки виданого 26.05.2004 року на підставі рішення Докучаєвської міської ради від 26.11.2013 року на ім'я [PERSON], оскільки позивачем до суду надана копія державного акту засвідчена печаткою та підписом керівника зазначеного органу Держкомзему про відповідність копії оригіналу. За змістом ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 27, 31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Під час судового засідання судом роз'яснено положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Позивачем не надано і матеріали справи не містять будь-яких належних доказів на підтвердження того, що мало місце звернення позивача до нотаріуса з вимогою зробити відповідний запит до органів державного земельного кадастру щодо видачі державного акта замість втраченого та наявність відповідної відмови у цьому посадових осіб. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України та у зв'язку з відмовою у задоволенні позову покладає їх на позивача, які ним сплачені до подання позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed