Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулося до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], який помер 27 квітня 2017 року у Петровському районі м. Донецьк Донецької області. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є дружиною [PERSON], який помер 27 квітня 2017 року у Петровському районі м. Донецька Донецької області. ЇЇ чоловік останнім часом погано себе почував, мав доволі відчутні проблеми із здоровям, причиною його смерті є крововилив в речовину правої півкулі головного мозку. Після смерті чоловіка вона отримала дублікат лікарського свідоцтва про смерть № 1334 від 15 червня 2017 року та дублікат довідки від 15 червня 2017 року про причину смерті (до форми № 106/у № 1334). Проте вказані документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки їх видано на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями". В звязку з тим, що вказані документи не можуть бути прийняті відділом реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Дніпровським районним у місті Камянське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області їй відмовлено у реєстрації факту смерті чоловіка, що підтверджується письмовою відмовою начальника відділу від 30.06.2017 р. № 1308/14.17-30. Встановлення факту смерті особи необхідно їй для вступу в спадщину та отримання допомоги на поховання. Представник Дніпровського районного в м. Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився. До судового розгляду справи від начальника відділу надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. В судовому засіданні [PERSON] підтримувала свою заяву та допитана, як свідок, згідно 184 ЦПК України, пояснила, що вона та її чоловік [PERSON] були зареєстровані в м. Донецьк, вона за адресою: [ADDRESS], чоловік [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В 2014 році вони разом з чоловіком переїхали в м. Дніпродзержинськ (Кам'янське). 13 листопада 2014 року її чоловік [PERSON], а 28 вересня 2015 року і вона були взяті Департаментом охорони здоровя та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради на облік як особи, які переміщені з тимчасово окупованої території України. У м. Кам'янське вони проживали за адресою: [INFO]. В кінці березня 2017 року вони з чоловіком виїхали на свята до родичів, які мешкають у м. Донецьк, тобто на територію, яка не підконтрольна органам влади України, де 27 квітня 2017 року чоловік помер. На підтвердження факту смерті в м. Донецьк було видане лікарське свідоцтво про смерть, яке не є дійсним на території України. Свідоцтво про смерть чоловіка вона не отримувала. Вона зверталася до Дніпровського районного у м. Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про державну реєстрацію факту смерті чоловіка та про видачу свідоцтва про смерть на підставі лікарського свідоцтва про смерть, виданого медичним закладом м. Донецька. Проте у реєстрації актового запису про смерть було відмовлено. Встановлення факту смерті чоловіка та його реєстрація державними органами влади України необхідна для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], отримання допомоги на поховання та прийняття спадщини після померлого чоловіка. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків пов'язаних зі смертю, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші. Згідно п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно розділу V вищевказаних Правил, підставою для проведення державної реєстрації смерті є: \~а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Якщо державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про оголошення особи померлою або встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, надісланого судом, свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженка міста Донецьк, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується її паспортом громадянина України ВК № 9111338 ( а.с. № ЕК065664 (а.с. 5-6). З 21 квітня 2012 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 62 (а.с. 9). Згідно довідки від 28 вересня 2015 року № 293.1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 14), [PERSON] фактично проживає за адресою: [INFO]. Згідно довідки від 13 листопада 2013 року № 293 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 13), [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO]. кв. 1, фактично проживав за адресою: [INFO]. Як вбачається із дублікату медичного свідоцтва про смерть № 1334, виданого 15 червня 2017 року Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР (а.с. 12), [PERSON], [INFO], який був зареєстрований у [INFO], помер 27 квітня 2017 року, причина смерті: крововилив в речовину правої півкулі головного мозку. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON], свідоцтво про смерть чоловіка вона не отримувала. Дніпровський районний у м. Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовив [PERSON] у державній реєстрації факту смерті її чоловіка [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 8). Згідно частин 1 та 2 \~ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», передбачено, що внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом, є недійними і не створюють правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець [INFO], який був зареєстрований за адресою: [INFO], перебував на обліку як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території за адресою: [ADDRESS], помер 27 квітня 2017 року у Петровському районі м. Донецька. Встановлення юридичного факту смерті [PERSON] необхідно для державної реєстрації акту цивільного стану про смерть з метою офіційного визнання і підтвердження державою факту смерті та для забезпечення реалізації прав заявника на прийняття спадщини, що залишилась після померлого та отримання відповідних соціальних і пенсійних виплат. На підставі викладеного,

Outcome: approved