Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 09.07.2011 р. о 9 годині 45 хвилин у місті Козятині по вулиці Довженка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: „Фольцваген-Гольф", державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала відповідачка, та „ВАЗ-21124" державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок чого автомобіль яким керував [PERSON] отримав механічні пошкодження. На момент ДТП між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування від 19.10.2010 року № 3062964/05АВ, за яким позивач застрахував майнові інтереси [PERSON], пов`язані з експлуатаціею наземного транспортного засобу „ВАЗ-21124" державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до постанови Бердичівського міськрайонного суду від 6 вересня 2011 року відповідачку було визнано винною у вчиненні вищевказаного ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.41.1 ст.41 Закону, страхова компанія, відповідно до чинного на той час Закону, здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 16000,39 грн. (копія наказу про сплату, копія платіжного доручення додаються). Статтями 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону після проведення виплати [PERSON] у позивача виникло право зворотньої вимоги до відповідача. В судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності, не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 09.07.2011 р. о 9 годині 45 хвилин у місті Козятині по вулиці Довженка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: „Фольцваген-Гольф", державний реєстраційний номер [NUMBER], який знаходився у володінні відповідачки, яка ним керувала та „ВАЗ-21124" державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та знаходився у його володінні. На момент ДТП між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування від 19.10.2010 року № 3062964/05АВ, за яким позивач застрахував майнові інтереси [PERSON], пов`язані з експлуатаціею наземного транспортного засобу „ВАЗ-21124" державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до постанови Бердичівського міськрайонного суду від 6 вересня 2011 року відповідачку було визнано винною у вчиненні вищевказаного ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно ст.22 Закону страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.41.1 ст.41 Закону, позивач, відповідно до страхового акту № 2011/ U/ MOD01942/UIA8070 від 26.08.11 р. та ч № 2011/ U/ MOD01942/UIA10866 від 09.11.2011 р., здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 16000,39 грн. в межах обов'язкового ліміту (копія наказу про сплату, копія платіжного доручення додаються). Статтями 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону після проведення виплати [PERSON] у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідачки. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачки в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування 16000,39 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір 214,60 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved