Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

11 червня 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбних відносинах. Шлюб розірваний 09.07.2008 року. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON]. [INFO]. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом із позивачкою. На даний час донька є повнолітньою, однак продовжує навчання у вищому навчальному закладі Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ на денній формі навчання, щорічна вартість навчання становить 14500 грн. Донька навчається на першому курсі денної форми навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. У звязку з чим потребує матеріальної допомоги як студентка. Зі своїх доходів позивачка витрачає значні кошти на придбання одягу, взуття, харчів, ліків, оскільки дочка часто хворіє, сплачує щомісячну плату за гуртожиток у розмірі 700 гривень, а також здійснює інші витрати, пов'язані з навчанням [PERSON], у зв'язку з чим не має можливості повністю забезпечити повноцінне навчання доньки та її утримання. Разом з тим, відповідач працює в ОФ "Привільне" на посаді завідуючого току та отримує стабільний дохід, у звязку з чим, має змогу надавати доньці матеріальну допомогу. У добровільному порядку [PERSON] відмовляється надавати матеріальну допомогу дочці. Просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісяця з урахуванням індексації згідно закону, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку, а також стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату навчання [PERSON] у розмірі 1/2 частини витрат на оплату навчання у Вищому навчальному закладі згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку. Позивачка в судовому засідання позов підтримала та просила суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що він не має змоги сплачувати щомісяця аліменти у розмірі 2500 гривень, ця сума для нього є завеликою, він не відмовляється від свого обовязку забезпечувати дочку та може сплачувати на її утримання аліменти щомісяця у розмірі 500 гривень. Зясував обставини справи, дослідив докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положенням ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку платника аліментів з врахуванням обставин передбачених ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п.20 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження І-НО № 48045 від 15 серпня 2000 року [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Факт батьківства сторонами не оспорюється (а.с. 4). На даний час [PERSON] є повнолітньою. Згідно з довідкою №3047 від 05.06.2018 року, виданої вищим навчальним закладом Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ, [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання юридичного факультету ІV рівня акредитації, на контрактній основі, стипендією не забезпечується, навчання триває до 30.06.2021 року (а.с. 5). Відповідно договору № 362д/17 від 08.08.2017 року про надання освітніх послуг, укладеним між [PERSON] та Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ, щорічна вартість навчання [PERSON] у вищому навчальному закладі становить 14500 грн. (а.с. 6). Відповідно копії паспорту [PERSON], розділ "Місце проживання", дочка зареєстрована за адресою: вул. Чкалова, б. 11 у с. Захарівна Мангушського району Донецької області, тобто проживає разом зі своєю матір'ю - [PERSON], місце реєстрації якої - вул. Чкалова, б. 11 у с. Захарівна Мангушського району Донецької області (а.с. 4 зворот, 7 зворот). Як встановлено судом, [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання, позивач не має можливості в повній мірі покрити витрати, пов'язані з навчанням доньки, і у зв'язку з чим, остання потребує матеріальної допомоги, а відповідач не заперечує проти обовязку утримувати дочку в посильному для себе розмірі. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень з урахуванням індексації відповідно до закону щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до\~ст. 185 СК України, вбачається, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У ч. 1 статті, що коментується, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв'язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах, пов'язаних з утриманням дитини. Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. А тому, вимоги позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] не надала суду доказів наявності особливих обставин, існування яких необхідне для призначення додаткових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial