Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи позов тим, що 12.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2 000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 6.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору. Згідно п.6.6 Умов і правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Відповідно до п. 5.5.1 Правил користування платіжною карткою за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (використання простроченого кредиту та овердрафту) власник картки сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри якої встановлюються тарифами. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому в договорі, однак, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав та продовжує ухилятися від виконання зобов'язань. Відповідно до рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 30.03.2011 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 25 775 грн. 80 коп. та судові витрати. Виходячи з вищевикладеного, за період з 30.03.2011 року по 31.03.2014 року позивачем було донараховано проценти за користування кредитними коштами. Просить стягнути з відповідача (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 12.10.2007 року в розмірі 1 683 долари США 29 центів, що за курсом 12,96 грн. за долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.10.2014 року становить 21 815 грн. 43 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" Сауляк Є.В. в судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що 12.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2 000 доларів США. 30.03.2011 року Замостянським районним судом м. Вінниці було задоволено позов банку та стягнуто з відповідача на користь позивача 25 775 грн. 80 коп. Дане рішення набрало законної сили, відповідач дане рішення не оскаржував. Пояснення відповідача щодо того, що він не отримував кошти не відповідають дійсності. Укладений між сторонами договір розірвано не було, з позовом про розірвання договору відповідач не звертався, тому на даний час договір діє. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, тому банком за період з 30.03.2011 року тобто з дати винесення рішення по 31.03.2014 року було донараховані відсотки за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору в розмірі 1 683 долари США 29 центів, що за курсом 12,96 грн. за долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.10.2014 року становить 21 815 грн. 43 коп. Суму заборгованості було обраховано шляхом віднімання суми стягнутих відсотків за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці 1 377 доларів США 78 центів від суми нарахованих відсотків у даній позовній заяві та в розрахунку заборгованості 3 061 долар США 07 центів. Вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки банк звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором в 2010 році, рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 30.03.2011 року позов було задоволено. Оскільки зобов'язання за договором відповідачем не виконувалися банк звернувся до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що в 2011 році Замостянським районним судом м. Вінниці було винесено заочне рішення та задоволено позов банку і стягнуто з нього на користь банку заборгованість за кредитним договором. Дане рішення він не оскаржував, оскільки не встиг скористатися своїм правом. Вважає, що оскільки рішенням суду з нього стягнуто заборгованість за договором, то договір розірвано і банк немає права стягувати з нього кошти. Крім того, зазначає, що даний кредит в банку він не отримував, а лише підписав заяву, однак договір не оскаржував. Вважає, що банком пропущено строк звернення до суду, оскільки закінчився строк дії договору, тому банк міг звертатися до суду з позовом лише до 07.10.2011 року. Просить в позові відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи №2-286/11, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 12.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір № б/н. Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2 000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,2 % на рік на суму залишку заборгованості.. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п. 6.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору. Згідно п.6.6 Умов і правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Відповідно до п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, здійснив видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав та продовжує ухилятися від виконання зобов'язань, внаслідок чого позивачем було донараховано проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1 683 долари США 29 центів, що за курсом 12,96 грн. за долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.10.2014 року становить 21 815 грн. 43 коп. З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №2-286/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості вбачається, що заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 30.03.2011 року позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 12.10.2007 року у сумі 25 775 грн. 80 коп., з яких 1 415 доларів США 48 центів - заборгованість за кредитом, 1 377 доларів США 78 центів - заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 доларів США 00 центів - заборгованість по комісії, 63 долари США 21 цент - штраф (фіксована частина), 152 долари США 16 центів - штраф (процентна складова). Як вбачається з даного рішення заборгованість нараховано станом на 31.08.2010 року. Рішення набрало законної сили. Відповідачем дане рішення не оскаржувалося. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.ст. 525, 526, 530, 536, 543 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст. ст. 634, 638 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладено лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Суд критично оцінює пояснення відповідача про те, що даний кредит в банку він не отримував, оскільки з оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №2-286/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості вбачається, що заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 30.03.2011 року позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 12.10.2007 року у сумі 25 775 грн. 80 коп. Дане рішення набрало законної сили та позивачем не оскаржувалося. Суд також критично оцінює твердження відповідача про те, що оскільки рішенням суду з нього стягнуто заборгованість за договором, то договір розірвано, так як дані твердження спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності та залишення позовних вимог без задоволення, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, суд вважає, що дана заява є необґрунтованою з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 264 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. (ч. 3 ст. 264 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Відповідно до ч. 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Як встановлено в судовому засіданні з оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №2-286/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості вбачається, що заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 30.03.2011 року позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 12.10.2007 року у сумі 25 775 грн. 80 коп. Дане рішення набрало законної сили. Як вбачається з матеріалів цивільної справи з даним позовом позивач звернувся в травні .2014 року та просить стягнути з відповідача донараховані проценти за користування кредитними коштами за період з 30.03.2011 року по 31.03.2014 року за кредитним договором б/н від 12.10.2007 року в розмірі 1 683 долари США 29 центів, що за курсом 12,96 грн. за долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.10.2014 року становить 21 815 грн. 43 коп. Враховуючи викладене та враховуючи положення ч. 2 ст. 264 ЦК України суд приходить до висновку, що пред'явленням позову перервано позовну давність, а тому строк звернення до суду позивачем не пропущено. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved