Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

04.10.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області з наступною вимогою: визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його батька [PERSON] , який був спадкоємцем після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] , спадщину після якої він прийняв фактично, але не оформив юридично. На обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була прописана за адресою: [ADDRESS] . Він, [PERSON] , є спадкоємцем 1-ї черги за законом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину після батька він прийняв у встановленому законом порядку шляхом подачі заяви до нотаріальної контори в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини. Спадкова справа заведена Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області № 86/2014. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, передбачених ст. 1261 ЦК України, немає. Батько постійно проживав та був зареєстрований за вищевказаною адресою та, в свою чергу, був спадкоємцем згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) після смерті своєї матері [PERSON] , прийняв її фактично, але не оформив юридично. В зв`язку з фактичним прийняттям спадщини спадкова справа після померлої [PERSON] нотаріусом не заводилась. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) немає, окрім пережившого чоловіка [PERSON] , який прийняв спадщину фактично, та який помер [INFO] . Він звернувся до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області 06.09.2019 з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та надав всі необхідні документи. Постановою державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясової Т. В. від 10.09.2019 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документу щодо належності житлового будинку спадкодавцеві [PERSON] . Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії стала підставою для його звернення до суду з цим позовом. [PERSON] до самої своєї смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був укладений 08.01.1946. Під час зареєстрованого шлюбу подружжям був побудований в 1964 році житловий будинок загальною площею 77.8 (кв. м), з надвірними будівлями, який розташований та території Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному будинку подружжя проживали спільно. [PERSON] помер [INFO] . За життя подружжю свідоцтво про право власності на вказаний будинок Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області з невідомих йому причин не видавалось. Таким чином, за час життя обох з подружжя, правовстановлюючого документу на цей будинок не існувало і реєстрація права власності за кожним з них не відбулась. І тільки 18.01.2018 право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна було зареєстровано не за обома з подружжя, а лише за одним - чоловіком [PERSON] . Підставою виникнення права власності була виписка з погосподарської книги серія та номер: 02-28/88, видана 18.01.2018, видавник: Виконком Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, технічний паспорт серія та номер б/н, виданий КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації". Подружжя перебувало в зареєстрованому шлюбі (правовідносини) з 08.01.1946 по [INFO] і правовий режим подружжя визначався нормами Кодексу про шлюб та сім`ю. Подружжя користується рівними правами на майно і тому в разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших причин не мав самостійного заробітку. Таким чином житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 77,8 (кв. м), був нажитий (побудований) подружжям [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу і тому належить як дружині так і чоловіку на праві спільної сумісної власності та виходячи з рівності їх прав, частка [PERSON] в цьому нерухомому майні становить 1/2 частку. Його право в спадковому майні полягає в 1/4 частині житлового будинку загальною площею 77.8 (кв. м), з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] . Рахунок часток наступний: [PERSON] належало право у спільному сумісному майні подружжя в 1/2 частині житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за вищевказаною адресою. Відповідно його батькові [PERSON] (сину спадкодавиці [PERSON] ) належало право в 1/2 з 1/2 частині житлового будинку загальною площею 77.8 (кв. м), з відповідною частиною надвірних будівель за вищевказаною адресою і це право в цілому перейшло до нього, тобто 1/4 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель на яку він претендує, являють собою 1/2 з 1/2 частки. Право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У зв`язку з неможливістю оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину, за відсутністю спору щодо спадщини, він змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 08.10.2019 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 08.11.2019. 21.10.2019, 27.11.2019, 27.12.2019, 21.01.2020, 17.03.2020 від сільського голови Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області Танашкіної Л. О. надійшли заяви про розгляд справи без участі представника Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області. 07.11.2019, 09.12.2019, 27.01.2020 позивач [PERSON] подав заяви, в яких просив розглянути справу за його відсутності у визначеному законом порядку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.11.2019 витребувано письмові докази від Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області; від Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області; від КП "Зміївське БТІЗМА" та відкладено підготовче засідання. 19.11.2019 від Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області до суду надійшла копія спадкової справи. 10.12.2019 підготовче засідання відкладено, оскільки від Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області та від КП "Зміївське БТІЗМА" до суду не надійшла витребувана інформація згідно до ухвали суду від 08.11.2019. 09.01.2020 від КП "Зміївське БТІЗМА" до суду надійшли матеріали інвентаризаційної справи. 21.01.2020 від Борівської сільської ради надійшла інформація про неможливість надання копії виписки з погосподарської книги № 02-28/88 від 18.01.2018. 27.01.2020 визнано потрібним, щоб позивач [PERSON] та представник територіальної громади Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області дали особисті пояснення з питань підготовчого провадження, у зв`язку з чим їх явка в судове засідання є обов`язковою. 13.02.2020 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, підготовче засідання відкладено. 14.02.2020 від сільського голови Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області Танашкіної Л. О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дійсно, у будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , проживав [PERSON] , який є дідом [PERSON] . Згідно з рішенням виконкому Готвальдівської районної ради народних депутатів № 144 від 21.03.1989 оформлено право власності на власників житлових будинків в с. Борова Зміївського району, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] 15.02.1991 [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 15.02.1991 секретарем Борівської ради народних депутатів Зміївського району Харківської області та зареєстрований у реєстрі № 16, відповідно до якого все своє майно [PERSON] заповів його дочці [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , залишилась спадщина, а саме домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] . З цивільних справ, що раніше розглядались у Зміївському районному суді, їй стало відомо, що дочка померлого [PERSON] прийняла спадщину у встановленому законом порядку шляхом подання заяви до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області, де зареєстрована спадкова справа. Щодо наявності, як на думку позивача, права на частину будинку у [PERSON] , слід зазначити наступне. Після смерті [PERSON] спадщини не було, оскільки не було прав та обов`язків, які б належали їй та не припинилися внаслідок її смерті. Таким чином, з урахуванням смерті [PERSON] , померла [INFO] , її цивільна правоздатність була припинена. З урахуванням цих обставин, на думку сільської ради, відповідачем у справі має бути [PERSON] , яка вступила у спадщину відповідно до вимог чинного законодавства. За таких обставин просила розглянути позов відповідно до вимог закону. 12.03.2020 позивач [PERSON] подав заяву про зупинення провадження по цивільній справі № 621/2936/19 до вирішення цивільної справи № 621/586/20. 16.03.2020 від третьої особи [PERSON] до суду надійшли пояснення щодо позову, в яких вважала вимоги позивача необґрунтованими з наступних підстав: її батьки (дід та баба позивача) [PERSON] та [PERSON] за життя проживали у будинку, що розташований у [ADDRESS] . Згідно з рішенням виконкому Готвальдівської районної ради народних депутатів № 144 від 21.03.1989 оформлено право власності на власників житлових будинків в с. Борова Зміївського району, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Таким чином, право власності на будинок зареєстроване на [PERSON] 15.02.1991 її батько [PERSON] залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів їй. Заповіт посвідчений 15.02.1991 секретарем Борівської ради народних депутатів Зміївського району Харківської області та зареєстровано у реєстрі за № 16. Її матір, [PERSON] , померла [INFO] , спадщини після неї не залишилось. Після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , залишилась спадщина, а саме домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] . На момент смерті її батька - [PERSON] вона мала рідного брата - [PERSON] , який не подавав заяву про прийняття спадщини після смерті їхнього батька та упродовж 7 років (з моменту смерті батька) її право на спадок не оспорював. Брат [PERSON] (батько позивача) помер [INFO] і після його смерті позивач розпочав судову тяганину з приводу поділу спадкового майна. Щодо наявності, як на думку позивача, права на 1/2 частину будинку після смерті бабусі позивача - її матері [PERSON] , слід зазначити наступне. Після смерті [PERSON] спадщини не було, оскільки не було прав та обов`язків, які б належали їй та не припинилися внаслідок її смерті. Позивач у позовній заяві фактично ставить питання про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок за померлою [PERSON] . Проте відповідно до вимог ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) припиняється у момент її смерті. Таким чином, з урахуванням смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її цивільна правоздатність була припинена. Крім того, після смерті [PERSON] , яка не оспорювала право власності свого чоловіка - [PERSON] на будинок [ADDRESS] , смерті самого власника - [PERSON] (помер [INFO] ), відсутності жодного спору з цього приводу з боку її покійного брата - [PERSON] (помер [INFO] ), у позивача відсутнє право на поділ спільного майна подружжя. Спадщину вона прийняла у встановленому законом порядку шляхом подання заяви до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області, де зареєстрована спадкова справа. Проте свідоцтво про право на спадщину вона не отримала. Таким чином, немає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.03.2020 клопотання позивача [PERSON] задоволено, зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у справі за позовом [PERSON] до територіальної громади Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, третя особа - відділ реєстраційних послуг Зміївської міської ради Харківської області, про визнання частки померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності (справа № 621/586/20). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09.06.2020 позов [PERSON] до територіальної громади Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання частки померлої у праві спільної сумісної власності, треті особи - відділ реєстраційних послуг Зміївської міської ради Харківської області, [PERSON] , задоволено, визначено, що частка [PERSON] , померлої [INFO] , у праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS] , становила 1/2. Рішення набрало законної сили 07.08.2020 (том 1 а. с. 156-159, 199-202). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.09.2020 поновлено провадження по справі, призначено підготовче засідання на 12.10.2020. 12.10.2020 представник третьої особи - адвокат Гетьман О. М. подала заяву про судовий розгляд справи за відсутності третьої особи та представника третьої особи, просила вирішити спір з урахуванням наявних у справі матеріалів. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.10.2021 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано від Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області копії наявних у реєстраційній справі щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (реєстрація права власності здійснена 18.01.2018 реєстратором Зміївської міської ради Харківської області Калініною Н. М.) наступних документів: 1) технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] ; 2) виписку з погосподарської книги серія та номер: 02-28/88 від 18.01.2018. 29.10.2020, 16.12.2020 від представника відповідача - Танашкіної Л. О. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника територіальної громади в особі Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області. 16.11.2020 підготовче засідання відкладено в зв`язку з частковим не виконанням ухвали суду від 12.10.2021. 14.12.2021 підготовче засідання відкладено та вирішено звернутися із запитом до Зміївської міської ради, з метою отримання інформації щодо правонаступника Борівської сільської ради, яка має повноваження на представництво інтересів відповідача. 04.01.2021 від міського голови Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Голоднікова П. В. надійшов лист щодо надання інформації про правонаступника Борівської сільської ради та представника, який має повноваження на представництво інтересів відповідача. В листі зазначив, що рішенням І сесії VIII скликання Зміївської міської ради "Про початок реорганізації Борівської сільської ради шляхом приєднання до Зміївської міської ради" від 08.12.2020 було розпочато процедуру реорганізації Борівської сільської ради. Додатком № 2 до Рішення затверджено план заходів, в якому зазначається, що голова комісії з реорганізації Борівської сільської ради до 11.02.2021 зобов`язаний передати складені Комісією з реорганізації Борівської сільської ради передавальні акти на затвердження Зміївській міській раді. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Зміївська міська рада стане правонаступником майна Борівської сільської ради з моменту затвердження передавальних актів та передачі майна. 26.01.2021 від позивача [PERSON] до суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що в зв`язку з реорганізацією Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, представник якої представляв територіальну громаду по даній цивільній справі в якості відповідача, виникла необхідність заміни первісного відповідача його правонаступником. На даний час матеріали справи не містять документального підтвердження правоздатності та повноважень, як правонаступника Зміївської міської ради Харківської області, просив призначити наступне судове засідання після 11.02.2021 та витребувати у Зміївської міської ради Харківської області відомості та документальне підтвердження їхнього правонаступництва у судових інстанціях. 26.01.2021 підготовче засідання відкладено, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 10.03.2021 представник Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Шатна М. С. подала клопотання, в якому просила замінити відповідача у справі з Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області на Зміївську міську раду та залучити як представника відповідача - головного спеціаліста відділу юридичного забезпечення Зміївської міської ради - Шатну М. С., яка діє на підставі довіреності, та просила розгляд справи проводити без участі представника Зміївської міської ради. 25.03.2021 від позивача [PERSON] до суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що представником Зміївської міської ради до суду подано заяву від 10.03.2021, якою повідомлено суд про те, що Зміївська міська рада є правонаступником Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області та зазначено юридичні підстави такого правонаступництва. Крім того вказана заява містить прохання щодо заміни відповідача у справі з Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області на Зміївську міську раду. Він не заперечує проти заміни відповідача його правонаступником. Просив судове засідання, призначене на 31.03.2021 провести у за його відсутності у визначеному законом порядку. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 31.03.2021 залучено до участі у справі у якості правонаступника відповідача - територіальну громаду Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 31.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.04.2021. 12.04.2021 представник відповідача Шатна М. С. подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області за наявними матеріалами в справі. 19.04.2021 позивач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. 19.04.2021 належним чином повідомлені учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Зважаючи на те, що всі учасники справи на судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірним є право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель загальною площею 77.8 кв. м, що розташований по [ADDRESS] , який належав [PERSON] . Згідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] позивач [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . (том а. с. 6, 7) Відповідно до Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126. 133, 135 Сімейного кодексу України та про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 18.03.2016, свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] та свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] батьками [PERSON] були [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , які перебували у шлюбі з 08.01.1946, актовий запис № 1 (том 1 а. с. 8-11). Згідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (том 1 а. с. 143, 144). [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] (том 1 а. с. 145). Згідно довідки Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області № 50/02-4 від 16.01.2018 після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 598/2006 (номер справи у Спадковому реєстрі 40556342) спадкоємицею померлого є його дочка - [PERSON] (том 1 а. с. 146). Згідно довідки Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області № 02-28/98 від 18.01.2018 вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] та згідно запису в погосподарській книзі за ним числиться домоволодіння та господарські будівлі (том 1 а. с. 176). Згідно довідки Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області № 02-28/887 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: з 1976 року до часу смерті [PERSON] та [PERSON] , з 1993 року до часу смерті [PERSON] (том 1 а. с. 12). 06.09.2019 позивач [PERSON] звернувся із заявою до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та постановою державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясової Т. В. від 10.09.2019 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів щодо належності житлового будинку спадкодавцеві (том 1 а. с. 13, 14-15). За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а також за даними Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (Інвентаризаційна справа № 1081) вбачається, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (том 1 а. с. 16, а. с. 177-181). Із матеріалів Спадкової справи № 86/2014 після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] 02.04.2014 звернувся із заявою до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] та постановою державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Синельникова І. П. від 29.03.2016 відмовлено [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку в [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] (том 1 а. с. 33-39). З листа КП "Зміївське БТІЗМА" № 5 від 08.01.2020 та Інвентаризаційної справи № 1081 вбачається, що підприємство не має можливості надати копію технічного паспорту на будинок [ADDRESS] , оскільки технічний паспорт знаходиться у власника (замовника), тому КП "Зміївське БТІЗМА" надав ксерокопії матеріалів інвентаризаційної справи № 1081 на вказаний будинок, станом на дату останнього обстеження об`єкту (24.06.2016). Згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політикиУкраїни 24.05.2001 № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 № 186), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773 "Визначення інвентаризаційної вартості об`єктів нерухомого майна чинною редакцією Інструкції не передбачено" (том 1 а. с. 53-57). Будинок [ADDRESS] був побудований подружжям [PERSON] та [PERSON] у 1970 році, під час перебування у шлюбі, який зареєстровано 08 січня 1946 року. Вказаний факт підтверджується відомостями із погосподарських книг № 6 на 2006-2010 роки, № 7 на 1971-1973 роки, № 7 на 1974-1976 роки, № 8 на 1980-1982 роки, № 8 на 1983-1985 роки, № 8 на 1986-1990 роки, № 10 на 1967-1969 роки, № 10 на 1964-1966 роки, № 15 на 1991-1995 роки, № 8 на 1996-2000 роки, №7 на 2001-2005 роки, № 9 на 2011-2015 роки (том 1 а. с. 89-123). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.11.2020 за параметрами запиту [PERSON] у Спадковому реєстрі інформація відсутня (том 1 а. с. 194). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідністю зі ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідністю зі ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази, якими підтверджується, що він є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . У свою чергу [PERSON] , за життя, постійно проживав та був зареєстрований у спірному житловому будинку, 1/2 частка власності на який на підставі судового рішення визнана за матір`ю [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до положень ст. 529 ЦК України спадкоємцями за законом, що в рівних частках, тобто по 1/4 частці у праві власності на спірне нерухоме майно, прийняли спадщину після померлої [PERSON] , були чоловік померлої, а батько третьої особи, [PERSON] , а також син померлої, батько позивача, [PERSON] . Отже, до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , та яку прийняв позивач [PERSON] , належить 1/4 частка спірного житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель. Прийнявши спадщину в установленому законом порядку позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved