Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Представник позивача 13 травня 2019 року звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921 грн. 00 коп. Вимоги мотивує тим, 05.04.2015 між ПрАТ «УАСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АЕ/2809040, предметом якого є страхування автомобіля "Hundai Elantra", державний номер [NUMBER] , строком дії з 05.04.2015 до 04.04.2016. Відповідно до умов договору Приватне акціонерне товариство «УАСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» взяло на себе обов`язок в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпечувального транспортного засобу внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована з договором, здійснити виплату страхового відшкодування. 20.12.2015 року в м. Києві, по вул. Братиславська - Броварський пр-т відбулось зіткнення забезпечено транспортного засобу під керуванням [PERSON] та автомобіля "Toyota Prius", державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . 27.01.2016 постановою Деснянського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Автомобіль "Toyota Prius", державний номер [NUMBER] було застраховано за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №06/0679543/1002/15 від 12.10.2015 у ПрАТ СК «Провідна». ПрАТ СК «Провідна» на виконання умов договору страхування сплатило страхове відшкодування в розмірі 101365,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0006728 від 17.02.2016. До ПрАТ «УАСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернулось ПрАТ СК «Провідна» із заявою про відшкодування шкоди в розмірі 101365,55 грн. відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. ПрАТ «УАСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно рахунку-фактури №С-00080242 від 10.02.2016 ТзОВ «Автосаміт ЛТД» здійснила виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Провідна» за пошкодження автомобіля "Toyota Prius", державний номер [NUMBER] в розмірі 50 000 грн., що є лімітом відповідальності ПрАТ «УАСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу страхування №АЕ/2809040 від 05.04.2015. Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №ЗР027969 від 20.05.2016. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача сплачену суму страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, також просить розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи та задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 27.01.2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 6) Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 27.01.2016 року встановлено, що 20.12.2015 р. о 04 год. 20 хв. по Броварському проспекту в бік м. Бровари, з`їзду з шляхопроводу вул. Братиславської в м. Києві [PERSON] керував автомобілем "Hundai Elantra", державний номер [NUMBER] не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем "Toyota Prius", державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, крім того [PERSON] керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3 б, 2.9 а,12.3 ПДР України. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Hundai Elantra", державний номер [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «УАСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відповідно до Полісу №АЕ/2809040 від 05.04.2015 року, термін дії якого до 04.04.2016 включно (а.с. 4). За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування шкоди в порядку регресу кошти в сумі 50 000,00 грн., як з винуватця учасника дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з виплатою вказаної суми потерпілій особі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як зазначено вище, що під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідачем було пошкоджено автомобіль марки "Toyota Prius", державний номер [NUMBER] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль "Toyota Prius", державний номер [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до розрахунку матеріального збитку по справі №2300095567 завданого власникові транспортного засобу "Toyota Prius", державний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, без врахування ПДВ сума складає 101365, 55 грн. ( а.с.13) У зв`язку з вищенаведеним позивачем 17.02.2016 ПрАТ СК «Провідна» було перераховано ТЗОВ «Автосаміт ЛТД» суму страхового відшкодування в розмірі 101365,55 коп., згідно платіжного доручення №0006728 (а.с. 14). Заява про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації страховику подавалась 25.04.2016 року (а.с. 7). Відповідно до страхового акту №160000066724 від 17.05.2016 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до справи №160000066724 на підставі претензії №03-17/5502 від 25.04.2016 ПрАТ «СК «Провідна», рахунок № С-00080242 від 10.02.2016 ТОВ «Автосаміт ЛТД», платіжного доручення №3Р027969 від 20.05.2016 ПрАТ «УАСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Провідна» за пошкодження автомобіля "Toyota Prius", державний номер [NUMBER] в розмірі 50 000 грн (а.с.15,16,17). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved