Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати Договори оренди землі, укладені між [PERSON] та ТОВ «Україна-Хліб» б/н від 29.12.2011 року щодо оренди земельних ділянок: кадастровий номер [NUMBER], площею 4,1195 га; кадастровий номер [NUMBER], площею 1,3051 га; кадастровий номер [NUMBER] площею 5,1195 га, а також стягнути заборгованість по орендній платі в розмірі 9802,26 грн. В обгрунтування позову зазначив, що згідно Свідоцтв про право на спадщину за законом №437, №436, №438 від 12.08.2013 року йому на правах власності належить земельні ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 1,3051 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 4,1195 га та кадастровий номер [NUMBER], площею 5,0559 га, які розташовані на території Підліснянської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. Цільове призначення земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Визначену земельні ділянки він успадкував після смерті свого батька [PERSON], який помер 14.01.2013 року. Між [PERSON] за його життя та відповідачем ТОВ «Україна -хліб» були укладені договори оренди визначених земельних ділянок. Згідно із договорами оренди землі, земельні ділянки перебувають в оренді у відповідача. З метою приведення у відповідність до норм чинного законодавства України ним були підписані та відправлені відповідачу додаткові угоди щодо зміни власника в існуючих договорах, алей ого примірник як обіцяв відповіач йому не повернули. Відповідно до Договору оренди землі відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати не менш 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 31 грудня кожного року. В 2016 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації кадастровий номер [NUMBER] становила 37966,00 грн., кадастровий номер [NUMBER] становила 125398,00 грн., кадастровий номер [NUMBER] становила 163378,00 грн. відповідно уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок (розрахунки додаються), а отже розмір орендної плати за умовами договорів оренди землі в 2016 році склав 1138,98 грн., 3761,94 грн. та 4901,34 грн. Однак відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками в 2016 році та відповідно нехтує умовами договору оренди землі, який є його істотною умовою. Станом на 03.07.2017 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування земельними ділянками в 2016 році, не сплачено жодних грошових коштів. На неодноразові його звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за Договорами оренди останній залишив без уваги. Прострочення виплати орендної плати за користування земельними ділянками в 2016 році, є невиконанням обов'язків ТОВ «Україна-хліб», передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання договору оренди землі. Як вже було зазначено, умовами розрахунків по договору оренди землі, укладеним між його батьком та ТОВ «Україна-хліб», було визначено виплату орендної плати в поточному році. А отже, порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2016 році є порушенням ст. 526 ЦК України, що відповідно до ст. 610, 611 ЦК України є також підставою для розірвання договору. А отже в зв'язку з порушенням строку сплати орендної плати, він був позбавлений можливості отримання матеріальних благ, на які він розраховує. Представником відповідача подано заперечення на позов, в якому позовні вимоги позивача не визнає в повному обсязі та просили відмовити в їх задоволенні. Зокрема, зі сторони ТОВ „Україна-Хліб" не було навіть разового порушення умов договору оренди, оскільки: п.40 Договорів оренди землі, укладених між товариством та [PERSON], визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Відтак, відповідні права та обов'язки [PERSON] за Договорами оренди землі, згідно ст.1218 ЦК України, увійшли до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок його смерті. Правонаступництво у разі зміни власника речі, переданої у найм, передбачено Загальними положеннями про найм Цивільного кодексу України. Позивач не виконав належним чином вимог ст. 148? Земельного кодексу України, оскільки не надав товариству всю необхідну інформацію та документи, протягом одного місяця з дня набуття права власності на земельну ділянку у спосіб, що передбачений згаданою нормою закону. Таким чином, причиною неотримання позивачем орендної плати стало не вчинення ним дій, що передбачені ст. 148? Земельного кодексу України (внаслідок прострочення кредитора), відтак прострочення товариства з виплати позивачу орендної плати, в даному випадку, місця не має. Таким чином, зі сторони ТОВ „Україна-Хліб" відсутні будь-які порушення прав позивача, відтак підстав для задоволення позову немає. Також вказали, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, тоді як разове порушення умов договору у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Представник позивача в судове засідання повторно не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. А тому суд, на підставі п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України, вважає за необхідне розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що орендна плата по оренді земельних ділянок позивача сплачена в повному обсязі, а тому відсутні підстави для розірвання договорів оренди землі. Заслухавши пояснення представника відповідача та вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач, в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2013 року №437, виданого приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ковтуном В.О., є власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 1,3051 га, яка розташована на території Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області (а.с.13-15); на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2013 року №436, виданого приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ковтуном В.О., є власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 4,1195 га, яка розташована на території Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області (а.с.16-19); на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2013 року №438, виданого приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ковтуном В.О., є власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 5,0559 га, яка розташована на території Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області (а.с.20-22). Між [PERSON] та відповідачем ТОВ «Україна-хліб» було укладено Договір оренди землі, який було зареєстровано відділом Держкомзему в Олександрівському районі за № 352050004001453 від 29.12.2011 року, згідно якого [PERSON] передав в оренду відповідачу земельну ділянку площею 4,1195 га., кадастровий номер [NUMBER], терміном на 20 років (а.с.90-91). Також між [PERSON] та відповідачем ТОВ «Україна-хліб» було укладено Договір оренди землі, який було зареєстровано відділом Держкомзему в Олександрівському районі за № 352050004001440 від 29.12.2011 року, згідно якого [PERSON] передав в оренду відповідачу земельну ділянку площею 5,0559 га., кадастровий номер [NUMBER], терміном на 20 років (а.с.92-93). Також між [PERSON] та відповідачем ТОВ «Україна-хліб» було укладено Договір оренди землі, який було зареєстровано відділом Держкомзему в Олександрівському районі за № 352050004001452 від 29.12.2011 року, згідно якого [PERSON] передав в оренду відповідачу земельну ділянку площею 1,3051 га., кадастровий номер [NUMBER], терміном на 20 років (а.с.94-95). Згідно умов вищевказаних Договорів оренди землі: п.5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], станом на 2011 рік, становить - 47692,00 грн.; нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], станом на 2011 рік, становить - 62091,00 грн.; нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], станом на 2011 рік, становить - 14429,00 грн.; п.9 - орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від грошової оцінки землі в натуральній, відробітковій формі (продукція сільськогосподарського виробництва по реалізаційним цінам, автотракторні послуги, прибутковий податок) на суму: по оренді земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] - 1431 грн.; по оренді земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] - 1863 грн.; по оренді земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] - 433 грн.; п.10 - обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється урахуванням індексів інфляції; п.11 - орендна плата вноситься у такі строки з 01.08. по 25.12 щорічно; п.12 - передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; п.13 - розмір орендної плати переглядається в разі: зміни умов господарювання, передбачене цим договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом; п.14 - у разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення але не вище подвійної облікової ставки Національного банку України, діючого на день виконання такого боргу; п.36 - зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін; п.38 - дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом; п.39 - розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається; п.40 - перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], складеного інженером-землевпорядником [PERSON], загальна грошова оцінка в цінах 1995 року становить - 7916 грн., проіндексована грошова оцінка на 01.01.2016 року, коефіцієнт індексації - 4,796 становить - 37966 грн. (а.с.23). Згідно уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], складеного інженером-землевпорядником [PERSON], загальна грошова оцінка в цінах 1995 року становить - 26146 грн., проіндексована грошова оцінка на 01.01.2016 року, коефіцієнт індексації - 4,796 становить - 125398 грн. (а.с.24). Згідно уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], складеного інженером-землевпорядником [PERSON], загальна грошова оцінка в цінах 1995 року становить - 34065 грн., проіндексована грошова оцінка на 01.01.2016 року, коефіцієнт індексації - 4,796 становить - 163378 грн. (а.с.25). Згідно уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальна грошова оцінка в цінах 1995 року становить - 19010 грн. 75 коп., проіндексована грошова оцінка на 01.01.2011 року, коефіцієнт індексації - 3,2 становить - 60834 грн. 41 коп. (а.с.103). Згідно уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальна грошова оцінка в цінах 1995 року становить - 4418 грн. 02 коп., проіндексована грошова оцінка на 01.01.2011 року, коефіцієнт індексації - 3,2 становить - 14137 грн. 67 коп. (а.с.104). Згідно уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальна грошова оцінка в цінах 1995 року становить - 14591 грн. 57 коп., проіндексована грошова оцінка на 01.01.2011 року, коефіцієнт індексації - 3,2 становить - 46693 грн. 01 коп. (а.с.105). Згідно уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальна грошова оцінка в цінах 1995 року становить - 34066 грн. 60 коп., проіндексована грошова оцінка на 01.01.2012 року, коефіцієнт індексації - 3,2, з врахуванням індексації 1,756 згідно ПКМУ від 31.10.2011 року №1185, становить - 109013 грн. 12 коп. (а.с.106). Згідно уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальна грошова оцінка в цінах 1995 року становить - 7916 грн. 94 коп., проіндексована грошова оцінка на 01.01.2012 року, коефіцієнт індексації - 3,2, з врахуванням індексації 1,756 згідно ПКМУ від 31.10.2011 року №1185, становить - 25334 грн. 21 коп. (а.с.107). Згідно уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальна грошова оцінка в цінах 1995 року становить - 26147 грн. 57 коп., проіндексована грошова оцінка на 01.01.2012 року, коефіцієнт індексації - 3,2, з врахуванням індексації 1,756 згідно ПКМУ від 31.10.2011 року №1185, становить - 83672 грн. 22 коп. (а.с.108). Згідно повідомлення Держгеокадастру значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2017 рік становить 1,0. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: протягом 2011-2013 років - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06 (а.с.109). Згідно розрахунку орендної плати по трьом договорам оренди, укладених між ТОВ «Україна-Хліб» та [PERSON] (правонаступник [PERSON]), до виплати належала сума орендної плати в 2011 році - 2992,96 грн., 2012 році - 5559,50 грн., 2013 році - 5559,50 грн., 2014 році - 5559,50 грн., 2015 році - 6943,81 грн., 2016 році - 7891,44 грн., 2017 році - 7891,44 грн., а всього - 42398,15 грн.; виплачено в 2011 році - 3248,55 грн., 2012 році - 11119,96 грн., 2013 році - 7414 грн., 2014 році - 9269 грн., 2015 році - 11870,39 грн., а всього - 42921,90 грн. (а.с.102). Згідно відомості на видачу борошна в рахунок паю за 2010-квітень 2011 року [PERSON] видано у травні 250 кг. на суму 750 грн. (а.с.110-116). Згідно відомості на видачу ячменю в рахунок паю 2011 рік [PERSON] видано у березні 200 кг. на суму 400 грн. (а.с.117). Згідно відомості в березні 2011 року в рахунок паю [PERSON] в березні 2011 року видано гроші в сумі 40 грн. (а.с.118). Згідно відомості на виплату грошей 02.06.2011 року та 08.06.2011 року [PERSON] отримано кошти в сумі по 440 грн. (а.с.119-120). Згідно відомості на видачу висівок в рахунок орендної плати в травні 2011 року [PERSON] отримано 25 кг. на суму 40 грн. (а.с.121-127). Згідно видаткового касового ордера від 01.07.2011 року [PERSON] отримано орендну плату за землю за 2011 рік в сумі 1059 грн. (а.с.128). Згідно видаткового касового ордера від 10.12.2011 року [PERSON] отримано орендну плату за землю за 2011 рік в сумі 79,55 грн. (а.с.128). З заяви [PERSON] від 15.12.2011 року вбачається, що він просив в рахунок орендної плати за землю 2012 року виплатити 1000 грн. (а.с.129). Згідно видаткового касового ордера від 10.02.2012 року [PERSON] отримано орендну плату за 2012 рік в сумі 1000 грн. (а.с.130). Згідно видаткового касового ордера від 08.06.2012 року [PERSON] отримано орендну плату за 2012 рік в сумі 3579,98 грн. (а.с.131). Згідно видаткового касового ордера від 25.09.2012 року [PERSON] отримано орендну плату за 2012 рік в сумі 5559,98 грн. (а.с.132). Згідно відомості на видачу цукру на пай в травні 2012 року [PERSON] отримано 100 кг. на суму 640 грн. (а.с.133-134). Згідно відомості на видачу борошна на пай в квітні 2012 року [PERSON] отримано 100 кг. на суму 340 грн. (а.с.135-137). Фіскальними чеками від 28.11.2013 року підтверджується сплата [PERSON] коштів в сумі по 3707,00 грн. (а.с.141). Фіскальним чеком від 20.09.2014 року підтверджується [PERSON] було сплачено кошти в сумі 7415,00 грн. (а.с.140). Фіскальним чеком від 18.10.2014 року підтверджується [PERSON] було сплачено кошти в сумі 1854,00 грн. (а.с.138). Платіжним дорученням №918 від 24.11.2015 року підтверджується, що [PERSON] було сплачено ТОВ «Україна Хліб» орендну плату за земельну ділянку за 2015 рік в сумі 11870,39 грн. (а.с.139). Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин, що виникли внаслідок оренди та вважає за необхідне керуватися Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, Договором оренди земельної ділянки. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Згідно з ч.4 ст.32 Закону України „Про оренду землі", перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Таким чином, разом із правом власності на земельну ділянку до спадкоємців переходять права та обов'язки за договором оренди. У відповідності з ч.1, ч.2 ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Форма плати та періодичність встановлюється договором оренди. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення умов стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За змістом ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною першою ст.15 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що однією з істотних умов Договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За змістом ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно ч.1 ст.24 зазначеного Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч.3, ч.4, ч.5 ст.31 Закону України „Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов'язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному ст.148? Земельного кодексу України. Згідно з ч.1, ч.4 ст.32 Закону України „Про оренду землі", на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідно до п.«д» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року №6-146 цс12 та від 28 вересня 2016 року у справі №362/5740/15-ц. Водночас, за приписами ч.1, ч.3 ст.148? Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов'язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ч.1 ст.55 Конституції України, ч.1 ст.15, ч.1 та п.7 ч.2 ст.16, ч.1 ст.20 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення правовідношення. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ст.ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1, ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач з 2013 року є власником орендованих відповідачем земельних ділянок на підставі спадкування. Пунктом 40 укладених між [PERSON] та відповідачем договорів оренди землі, зареєстрованих 29.12.2011 року передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Вказана умова договорів закріплена і в чинному законодавстві. Однак, позивач не повідомив належним чином орендаря щодо зміни власника орендованої земельної ділянки. Позивач лише 19.08.2013 року направив директору ТОВ «Україна-хліб» заяву про зміну власника орендованих земельних ділянок та повідомив про те, що вони не мають права користування земельними ділянками, просив укласти з ним договори на користування землею, про що повідомити протягом 10 календарних днів (а.с.85, 164). Проте, як вбачається з наданого конверту від 2015 року (а.с.96, 167) ТОВ «Україна Хліб» пропонувалося [PERSON] надіслати його паспорт, код, витяг свідоцтва про спадщину за заповітом або за законом та по питаннях звертатися за телефоном [NUMBER] - Вікторія. Разом з тим, відповідачем позивачу протягом 2013-2014 року направлялися поштові перекази, а в 2015 році відповідачем сплачено кошти для зарахування на картку позивача як орендна плата за 2015 рік, які були отримані останнім (а.с.83, 138-141). Також судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 08.08.2017 року, зазначаючи підставою звернення несплату відповідачем орендної плати за 2016 рік. 15.02.2018 року позивачем було подано до суду заяву про зміну підстав позову, згідно якої відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, просив розірвати спірні договори та стягнути заборгованість по виплаті орендної плати виходячи з наступного. Відповідач систематично порушує свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками, в 2016 та 2017 роках кошти за оренду земельних ділянок сплачено не було, що порушує п.11 договору оренди землі, який є його істотною умовою. Станом на 01.02.2018 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування в 2016 та 2017 роках належною йому земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів. Згідно п.д) ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. На момент звернення до суду у даній справі відповідачем був несплачений лише один платіж за 2016 рік, а строк сплати іншого платежу орендної плати за 2017 рік, який спливає 25.12.2017 року, не настав. Натомість відповідач попри розгляд справи судом, заборгованість як за 2016 так і за 2017 роки не погасив. Таким чином, відповідач заборгував орендну плату за 2016 та 2017 роки. Судом касаційної інстанції у численних рішеннях чітко притримується правової позиції, відповідно до якої сам факт систематичного невиконання обов'язку з перерахування орендної плати за договором (як прострочення оплати, так і невиплата коштів взагалі) є однозначною підставою для розірвання договору, незалежно від подальшого погашення заборгованості орендарем земельної ділянки. Таке порушення умов договору є істотним, таким, за якого орендодавець значною мірою позбавляється того, на що розраховував при укладенні договору (ухвали ВССУ у справі №235/1629/16-ц від 14.09.2017 року, у справі №274/4218/16-ц від 12.06.2017 року). На неодноразові його звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за Договором оренди останній залишив вимоги без уваги, навіть слухання справи в суді не зобов'язало відповідача виконувати взяті на себе зобов'язання належним чином. Відповідачем було подано відзив на заяву про зміну підстав позову від 12.02.2018 року, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Як слідує із заяви про зміну підстав позову позивач просить суд розірвати спірні договори оренди землі у зв'язку з несплатою відповідачем позивачеві орендної плати за 2016 рік та 2017 рік. У відповідності з умовами п.9 спірних договорів оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від грошової оцінки землі. У відповідності з уточненими розрахунками нормативної грошової оцінки земельних ділянок проіндексована грошова оцінка спірних земельних ділянок в 2011 році складала: - земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] - 60834,41 грн., - земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] - 14137,67 грн., - земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] - 46693,01 грн. Таким чином, загальна грошова оцінка всіх трьох земельних ділянок в 2011 році становила 121665,09 грн. Відповідно розмір орендної плати за всі три земельні ділянки в 2011 році складав 3649,95 грн. У відповідності з уточненими розрахунками нормативної грошової оцінки земельних ділянок проіндексована грошова оцінка спірних земельних ділянок в 2012 році складала: - земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] - 109013,12 грн., - земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] - 25334,21 грн., - земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] - 83672,22 грн. Таким чином, загальна грошова оцінка всіх трьох земельних ділянок в 2012 році становила 218019,55 грн. Відповідно розмір орендної плати за всі три земельні ділянки в 2011 році складав 6540,59 грн. Такий же розмір орендної плати був і в 2013 році, в 2014 році, оскільки індексація грошової нормативної оцінки земельних ділянок не проводилася. З 01.01.2015 року грошова нормативна оцінка земельних ділянок булла проіндексована на коефіцієнт 1,249, з 01.01.2016 року - на 1,2, з 01.01.2017 року - на 1,0. Вказане підтверджується листом Держгеокадастру від 12.01.2018 року розміщеним на офіційному сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру. Таким чином, за весь період оренди з 2011 року по 2017 рік орендодавцеві спірних трьох земельних ділянок до виплати орендної плати «на руки» (після утримання обов'язкових платежів) належало 42398,15 грн. Орендодавцем, в тому числі і позивачем починаючи з 2013 року, фактично отримано орендної плати в загальному розмірі 42921,90 грн., тобто навіть більше ніж передбачено умовами договорів оренди землі. Позивач набув право власності на земельні ділянки по спірним договорам оренди в порядку спадкування після смерті попереднього власника 12.08.2013 року. Однак, позивачем в порушення вимог ст.148? ЗК України, не направлявся відповідачеві відповідний лист-повідомлення про зміну власника. За усною домовленістю відповідачем позивачеві в 2013-2015 роках орендна плата була сплачена грошовим переказом та на банківську картку. Однак, за 2016-2017 роки між сторонами була відсутня така домовленість, договорами оренди землі не передбачено сплату орендної плати в грошовому виразі, лист-повідомлення в порядку ст.148? ЗК України позивач не направляв відповідачеві, позивач проживає за межами територіальної громади на території якої знаходяться земельні ділянки та відповідач. Вказані обставини свідчать про те, що саме позивачем не вчинені дії направлені на отримання ним орендної плати за 2016-2017 роки. Враховуючи той факт, що орендодавцем (позивачем) по спірним договорам оренди за весь період оренди отримано орендної плати в розмірі більшому ніж передбачено договором, жодні права позивача не є порушеними, відповідач належним чином виконує умови договорів, а отже підстави для їх розірвання в судовому порядку відсутні. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIІІ внесено зміни до ЦПК України від 18.03.2004 року, які набирали законної сили з 15.12.2017 року. П.9 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у нині діючій редакції, що набрала чинності з 15.12.2017 року, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до вимог ч.3, ч.4 ст.3 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов?язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Зазначене правило, закріплене і в статті 58 Конституції України, за якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, що однозначно розуміється як початок дії закону з моменту набрання ним чинності і припинення з утратою чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017), крім прав та обов'язків, визначених у ст.27 цього Кодексу, до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підстави позову. Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України (введеним в дію 15.12.2017), до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Вивчивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, те що позовна заява надана до суду в редакції ЦПК України, яка діяла до 15.12.2017 та передбачала можливість змінити предмет або підставу позову до початку розгляду судом справи по суті, суд вважає, що заява позивача про зміну підстав позову не підлягає розгляду судом, оскільки подана під час розгляду судом справи по суті, що суперечить закону. Матеріалами справи підтверджується, що орендну плату за період з 2011 рік по 2017 рік відповідачем сплачено позивачу в розмірі, що перевищує суму нарахованої орендної плати (а.с.102). Не можна не зазначити і про те, що пунктом 11 договорів встановлений строк внесення орендної плати - з 01 серпня по 25 грудня щорічно. Тобто, строк виконання відповідачем зобов'язання по внесенню позивачу орендної плати за 2017 рік на момент звернення до суду з позовом не настав. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши спір між сторонами з підстав, зазначених в позові, суд приходить до остаточного висновку про необґрунтованість і недоведеність позовних вимог та необхідності відмови у їх задоволенні. Згідно ст.141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову позивача відмовлено, судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed