Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовучи свої позовні вимоги тим, що 28 серпня 2016 року з вини [PERSON], який керував автомобілем марки "ВАЗ 2106" державний номер [NUMBER], сталося ДТП, в результаті чого автомобіль марки "Volkswagen Tiguan" державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, вартість відновлюваних робіт якої складає 17 841,22 гривень. Враховуючи, що автомобіль марки "ВАЗ 2106" державний номер [NUMBER] застрахований у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», власнику автомобіля "Volkswagen Tiguan" державний номер [NUMBER] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 17 841,22 гривень, а тому позивач просить в порядку регресу стягнути страхове відшкодування з [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якійпросив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 07 червня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес» та [PERSON] було укладено Поліс АЕ/9763862 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля марки "ВАЗ 2106" державний номер [NUMBER]. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2016 року №362/4349/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, що 28 серпня 2016 року з вини [PERSON], який керував автомобілем марки "ВАЗ 2106" державний номер [NUMBER], сталося ДТП, в результаті чого автомобіль марки "Volkswagen Tiguan" державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Як вбачається з висновку № 171216-1 від 17 грудня 2016 року, вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу автомобіля марки "Volkswagen Tiguan" державний номер [NUMBER], складеного суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON], матеріальний збиток складає 17 841,22 гривень. Позивачем було виплачено страхове відшкодування, вигодонабувачем якого є власник автомобіля марки "Volkswagen Tiguan" державний номер [NUMBER], в розмірі 17 841,22 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №10904 від 23 грудня 2016 року та №16692 від 14 вересня 2016 року. 30 листопада 2016 року відповідачу надсилалася досудова вимога за вих. номером 16/11/30-04. Згідно з ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ст.27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування , якщо інший розмір не встановлений законом Приймаючи до уваги те, що позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та враховуючи, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2016 року №362/4349/16-п [PERSON] визнано винним, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув суму регресної вимоги, чим позивачу завдано матеріальну шкоду, суд дійшов висновку що позовні вимоги слід задовольнити. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат судового збору, підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved