Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності по Ѕ частині кожному на капітальний гараж, площею 31,3 кв.м. на земельній ділянці по [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивачі є землевласниками земельної ділянки під капітальним гаражем, площе 0,0040 га по Ѕ частині кожний, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 2310700000:01:020:0196 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.12.2016 р., цільове призначення земельної ділянки: для будівництва індивідуальних гаражів. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку земельна ділянка зареєстрована Ѕ частина за [PERSON] та Ѕ частина за [PERSON] . Позивачами був розроблений робочий проект будівництва капітального гаражу по [ADDRESS] архітектором [PERSON] , з яким вони уклали договір №009/05.17 від 12.05.2017 року на проектні роботи, договору на виконання авторського нагляду № 03-А/02.18 від 22.02.2018 року. Відповідно до рішення Мелітопольської міської ради про надання земельним ділянкам статусу «вимушеної невідповідності вимогам Зонінгу» № 6/2 від 07.02.2018 р., враховуючи протокол №5 від 28.12.2017р., як результат розгляду постійною депутатською комісією з питань архітектури, будівництва та зв`язку та протокол №1 від 27.12.2017 як результат розгляду архітектурно-містобудівною радою було дозволено будівництво капітального гаражу та експлуатація будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Рішенням № 6/2 від 07.02.2018 року було надано земельній ділянці статус «вимушеної невідповідності вимогам Зонінгу», визнавши вид використання земельної ділянки «для будівництва індивідуального гаражу». Позивачами був укладений договір №3 про надання послуг від 22.02.2018 року на надання послуг на здійснення технічного нагляду за виконанням робіт: будівництво капітального гаражу по [ADDRESS] . Відповідно до умов цього договору ФОП [PERSON] поклала на себе обов`язки відповідального виконавця по проведенню технічного нагляду за будівництвом об`єкту: капітального гаражу по [ADDRESS] . 12.06.2017 року та 12.07.2017 року позивачі звернулися до управління містобудування та архітектури з проханням видати містобудівні умови і обмеження. До заяви додано всі необхідні документи, які передбачені ЗАКОНОМ, а саме: копія правовстановлюючого документу на земельну ділянку, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано, містобудівний розрахунок, схема М 1:2000. 01.03.2018 року позивачі подали до Відділу держаного архітектурно-будівельного контролю повідомлення про початок виконання будівельних робіт, у графі «містобудівні умови та обмеження» зазначено, що згідно з рішенням Мелітопольської міської ради від 07.02.2018 року №6/2 не потребуються. Архітектором [PERSON] виконане містобудівне обґрунтування «Будівництво та експлуатація капітального гаражу по [ADDRESS] » яке містить назву об`єкта будівництва, вид будівництва та місце розташування об`єкта; інформацію про замовника; цільове та функціональне призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Однак, відділ держаного архітектурно-будівельного контролю своїм листом від 01.03.2018 року повернув позивачам це повідомлення на тій підставі, що в розділі «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки» зазначена інформація не відповідає чинному законодавству. Відділ держаного архітектурно-будівельного контролю свою відмову обґрунтував тим, що «…Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачам за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (ч.4, ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Проектування та будівництво об`єкту здійснюється власником земельної ділянки після отримання замовником або проектувальником вихідних даних.Основними складовими вихідних даних є: - містобудівні умови та обмеження (надаються у відповідності до ч.ч.2-8 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Фізична особа, яка подала виконавчому органові міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. В повідомленні необхідно зазначити найменування органу, який видав містобудівні умови та обмеження, їх реєстраційний номер і дату видачі. Містобудівні умови та обмеження надаються Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області на підставі містобудівної документації на безоплатній основі за заявою замовника. Таким чином, позивачам було роз`яснено необхідність звернутись до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області із відповідною заявою...» У зв`язку з вищевикладеним відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області повернув повідомлення без реєстрації. Отже, позивачі вважають, що відповідач позбавляє позивачів можливості оформити своє права на збудовану споруду з огляду на те, що позивачам безпідставно, неправомірно не булі надані містобудівні умови та обмеження, в супереч тому, що вони надали заяву та всі зазначені у законі документи, перелік яких є вичерпним. Без наявності містобудівних умов та обмежень відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Мелітопольської міської ради відмовив у реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт, яке я обов`язковим для наступного отримання правового документу на новозбудовану споруду. Позивач обирає спосіб захист свого порушеного права на власний розсуд (ст.20 ЦК України). ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Від позивачів на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають, в разі неявки представника відповідача не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.12.2016 року позивачі придбали земельну ділянку [ADDRESS] , кадастровий номер 2310700000:01:020:0196, площею 0,0040 га, цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Мозгіною О.П. зареєстровано у реєстрі правочинів за №2736 /а.с.8/. Відповідно до копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку від 19.12.2016 року право власності на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано на праві спільної часткової власності по Ѕ частині за [PERSON] (індексний номер витягу 76289520) та за [PERSON] (індексний номер витягу 76289538) /а.с.28-29/. Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» ММР ЗО, за адресою: [ADDRESS] , був побудований гараж /а.с.10-11/. Відповідно до акту КП «ММБТІ» від 28.07.2018 року у результаті обстеження виявлено, що виявлено відхилення від дозвільної документації на будівництво: побудовано гараж А-1 розміром 4,99 м. х 7,24 м., загальною площею 31,3 кв.м. /а.с.9/. Відповідно до рішення Мелітопольської міської ради № 6/2 від 07.02.2018 року про надання земельним ділянкам статусу «вимушеної невідповідності вимогам Зонінгу» земельній ділянці, площею 0, 0040 га, розташованій по [ADDRESS] надано статус «вимушеної невідповідності вимогам Зонінгу» та визнано вид використання земельної ділянки «для будівництва індивідуального гаражу» /а.с.36/. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, а саме кожна особа має право па захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає захист цивільних прав та інтересів судом, а саме кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України захисту підлягає право позивачів таким способом захисту цивільних прав та інтересів як визнання права. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. На підставі ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. На підставі ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд встановив, що капітальний гараж зведений на належній позивачам на праві власності земельній ділянці, спорудження гаража узгоджується з цільовим призначенням земельної ділянки. Правовідносини з приводу реалізації особою права власності унормовані приписами ст.ст. 13, 14, 41, 47 Конституції України, ст.ст.316-394 Цивільного кодексу України, а правовідносини з приводу видачі документів дозвільного характеру у сфері будівельної справи регламентуються приписами Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", приписами Закону України "Про основи містобудування" та деталізовані приписами Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт (затверджено Постановою КМУ від 13.04.2011р. №466; далі - Порядок №466). Так, згідно з ст.14 Закону України "Про основи містобудування" до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать, зокрема, надання (отримання, реєстрація), відмова у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у випадках та відповідно до вимог, встановлених законом. Пунктом 1 ч.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. В силу ч.1 ст.35 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Отже, законом передбачено, що право на проведення будівельних робіт стосовно об`єкта класу наслідків "СС1" набувається особою за подією подання відповідного повідомлення до владного суб`єкта безвідносно до факту внесення відомостей за таким повідомленням до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр). Відповідно до п. 5 Порядку № 466 будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками. Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. При цьому, під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. Проте, факт істотного порушення будівельних норм, яка впливає на міцність і безпечність гаражу - відсутні. Відповідно до пункту 23 Постанови № 6 Пленуму при вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. Також, матеріали справи не містять жодних доказів спорудження капітального гаражу з істотним недотриманням будівельних норм та порушення зведеним будинком суспільних інтересів або прав інших осіб. Також, у спірних правовідносинах інтерес фізичної особи - громадянина на використання належної на праві приватної власності земельної ділянки та розміщеної на ній капітальної будівлі не виключається з-під охорони за ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та ст.1 Протоколу Першого до Конвенції. Такий інтерес особи у даному випадку (збереження об`єкту будівництва) є конкретним, чітко сформульованим і має з достатньою визначеністю окреслені у часі параметри. Доказів порушення зведеним гаражем суспільних інтересів або прав інших осіб, Держави або суспільству матеріали справи не містять. Таким чином, позивачі не можуть оформити право власності на новостворене нерухоме майно, яке виникло в результаті будівництва, т.я. право власності публічно не визнається органами, від яких залежить виконання обов`язку по вчиненню дій щодо видачі правового документу, що посвідчує право власності. Державній реєстрації права власності на новозбудовані об`єкти та реалізації позивачами прав щодо своєї власності перешкоджає відсутність правовстановлюючих документів, які отримати не вбачається можливим. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на гараж - слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved