Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФГ "Лавріненко", який уточнила під час судового розгляду, і згідно якого просить визнати недійсним укладений 01.02.2008 року від її мені договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, зазначений договір був укладений з відповідачем від її імені строком на 10 років, примірник цього договору вона не отримувала; в оригіналі договору, в акті прийому-передачі земельної ділянки та в акті визначення меж земельної ділянки стоїть не її підпис, цих документів вона не підписувала; враховуючи це, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. Відповідач ФГ "Лавріненко" подав до суду зустрічний позов, згідно якого просить визнати недійсним укладений 09.02.2017 року між [PERSON] та С(Ф)Г "АРІЕЛЬ" договір оренди земельної ділянки. Свої зустрічні позовні вимоги відповідач мотивує тим, що договір між відповідачами від 09.02.2017 року був укладений в період дії договору від 01.02.2008 року між ФГ "Лавріненко" та [PERSON], предметом якого була та сама земельна ділянка. Вважаючи ці дії протиправними, відповідач й звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, зустрічний позов ФГ "Лавріненко" не визнав. Суду представник позивачки пояснив, що [PERSON] у лютому 2008 року дійсно укладала договір оренди земельної ділянки з ФГ "Лавріненко", але договір укладався строком не на 10 років, а на 7 років, іншого договору з цього приводу вона не підписувала. Про те, що на державну реєстрацію був поданий договір зі строком дії в 10 років, вона дізналася лише на початку 2017 року, коли ознайомилася з примірником цього договору; цей договір та додатки до нього вона ніколи не підписувала, і у відповідних документах міститься не її підпис. Крім того, державна реєстрація договору від 01.02.2008 року закінчена не була, а 09.02.2017 року вона уклала інший договір оренди тієї ж земельної ділянки з С(Ф)Г "Аріель"; укладання договору та його державна реєстрація були здійснені відповідно до положень ЦК України та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень". Представник відповідача адвокат [PERSON] первісний позов не визнав, підтримав зустрічний позов. По суті справи представник відповідача пояснив, що 01.02.2008 року позивачка та відповідач уклали договір оренди землі саме строком на 10 років, весь період його дії відповідач належним чином виконував його, цей договір діє до теперішнього часу; крім того, сплив строк позовної давності для звернення позивачки до суду. З приводу висновків почеркознавчої експертизи, яка підтвердила твердження позивачки про відсутність її підпису у спірному договорі та додатках до нього, представник відповідача вважає, що ця експертиза проведена неповно та невсебічно, у зв'язку з чим клопотав про проведення повторної експертизи. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що первісний позов [PERSON] має бути задоволений повністю, а підстав для задоволення зустрічного позову ФГ "Лавріненко" не вбачається. Так, 01.02.2008 року від імені позивачки [PERSON] як орендодавця був укладений договір оренди землі з ФГ "Лавріненко" (а.с.33-39), згідно умов якого відповідачу ФГ "Лавріненко" в оренду була передана в строкове платне користування земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 9,1251 га, розташована на території Максимівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. Згідно п.8 цього договору, він був укладений на 10 років. Цей договір, а також акт прийому-передачі об'єкта оренди (а.с.36) та акт визначення меж земельної ділянки в натурі містять підпис, зроблений від імені орендодавця [PERSON] Також вбачається, що 09.02.2017 року [PERSON] як орендодавець та С(Ф)Г "АРІЕЛЬ" як орендар уклали між собою договір інший оренди землі відносно тієї ж земельної ділянки. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 23541/1635 від 14.02.2018 року, проведеної експертами Харківського НДІСЕ ім.Бокаріуса (а.с.170-182), підписи від імені [PERSON] у договорі оренди землі від 01.02.2008 року, акті прийому-передачі об'єкта оренди та акті визначення меж земельної ділянки в натурі, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не [PERSON]. Згідно ч.1 ст.14 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору від 01.02.2008 року), істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Згідно ж ч.2 цієї ж статті передбачалося, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Оскільки спірний договір від 01.02.2008 року не був підписаний позивачкою [PERSON] як орендодавцем, відповідно, його істотні умови, згідно зазначених вимог ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі", не можна вважати такими, що були погоджені сторонами, зокрема, умови щодо строку дії договору, про що фактично наголошувала позивачка; отже, наявні підстави для визнання договору недійсним згідно положень ч.2 ст.15 цього ж Закону. Під час судового розгляду представником відповідача було заявлено клопотання про призначення у справі повторної почеркознавчої експертизи щодо належності позивачці [PERSON] підпису на спірному договорі та додатках до нього. Мотивуючи необхідність проведення повторної експертизи, представник відповідача вказав на незастосування експертами певних сучасних методик дослідження почерку та підпису, а також на відсутність відомостей щодо того, які саме зразки почерку та підпису позивачки були використані під час дослідження, та чи відповідають вони за датою з'явлення даті укладення договору. Суд вважає ці доводи такими, що не можуть бути прийняті до уваги. Щодо застосування методик дослідження, то представник відповідача ніяким чином не обґрунтував помилковість чи неналежність тих методик дослідження, які були використані експертами, та не надав переконливих доводів відносно того, що ці методики могли привести до хибних результатів. Що ж стосується зразків почерку та підпису, то їх вичерпний перелік був визначений самим судом при призначенні експертизи, їх обсяг є достатньо повним для експертного дослідження. У зв'язку з цим суд не знайшов підстав для задоволення клопотання представника відповідача. Суд також не погоджується з доводами представника відповідача про пропуск позивачкою строку звернення до суду (позовної давності). У суду немає підстав сумніватися в добросовісності дій позивачки, яка протягом 7-ми років приймала від відповідача орендну плату та не заперечувала проти використання її земельної ділянки, а після спливу цього строку у лютому 2017 року у встановленому законом порядку уклала договір оренди з іншою особою; тобто, таким чином підтверджуються її доводи про те, що у лютому 2008 року вона дійсно досягла домовленості про оренду земельної ділянки з ФГ "Лавріненко", але строком не на 10 років, а на 7 років, і що про існування договору зі строком дії в 10 років вона дізналася лише на початку 2017 року. З іншого боку, представник відповідача не надав суду доказів, що позивачка яким-небудь чином була ознайомлена з 10-річним строком дії спірного договору, відповідні відмітки з підписом позивачки з цього приводу відсутні не тільки у самому договорі, але й у Поземельній книзі відділу Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області, заведеній на його підставі (а.с.23, 25, 27). Оскільки за результатами судового розгляду встановлена недійсність договору між [PERSON] та ФГ "Лавріненко" від 01.02.2008 року, зустрічний позов, що ґрунтується на ньому, про визнання недійсним договору оренди від 09.02.2017 року між [PERSON] та С(Ф)Г "АРІЕЛЬ", не може бути задоволений. Враховуючи наведене, суд повністю задовольняє позов [PERSON], і відмовляє у задоволенні зустрічного позову ФГ "Лавріненко". На підставі викладеного та

Outcome: approved