Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що з 08 серпня 1998 року до 21 червня 2005 року вона та відповідач перебували у шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. 11 лютого 2003 року за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки доходів, починаючи з 01 лютого 2003 року та до її повноліття, але не менше 1/2частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Фактично шлюбні стосунки були припинені з червня 2002 року, вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею. Весь цей час відповідач життям дочки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже п'ятнадцять років, вона не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також в спілкуванні з нею, вона ніколи про нього не питала та не цікавилась. З червня 2002 року вони з дочкою проживають окремо в двокімнатній квартирі. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею і дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитина знаходиться на обліку в комунальному закладі охорони здоров'я Дніпродзержинської міської ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" за адресою: м. Дніпродзержинськ, бульвар Будівельників, 23. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження та до теперішнього часу здійснює вона особисто. Відповідач участі в цій сфері життя дитини не приймав. 11 листопада 2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська відповідача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 Кримінально кодексу України і призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. Ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Дочка не отримувала від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавився життям, не відвідував і не відвідує її ні вдома, ні у Навчально-виховному об'єднані - ліцей нових інформаційних технологій, який знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, проспект Перемоги, 47. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Разом з тим, він має значні суми заборгованості по кредитам в різних фінансових установах, що в майбутньому може негативно вплинути на фінансове становище її дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та дала пояснення, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Прокурор підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі. Члени комісії з питань захисту прав дитини виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинська ради виходили на адресу відповідача, у якого зараз є інша сім'я та діти. У його квартирі є необхідні речі для дітей від повторного шлюбу, він розумів, що його бажають позбавити батьківських прав. Було вирішено надати відповідачу час строком 3 місяці для налагодження стосунків з дочкою [PERSON], але ситуація залишилась незмінною. У строк, наданий йому для виправлення, він не проявляв до дочки жодного інтересу, спочатку постійно знаходив якісь причини та пояснення, чому він не виконує свої батьківські обов'язки у відношенні неї, не приділяє уваги та не приймає участі у її вихованні, а потім зовсім припинив відповідати на телефонні дзвінки. Зазначила, що орган опіки та піклування, турбуючись про долю неповнолітньої, клопоче про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 08 серпня 1998 року до 21 червня 2005 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На утримання дочки [PERSON] з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 01 лютого 2003 року до повноліття дитини. Відповідач злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), станом на 14 травня 2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 20334,76 грн., у зв'язку з чим його було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України. Відповідач ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, актовий запис № 143, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 червня 2005 року по справі № 2-1928/2005, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 лютого 2003 року, вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 листопада 2013 року по справі № 209/3282/13-к, довідкою ТОВ "Абонет ХХІ" від 22 березня 2014 року, довідкою КЗ "НВО "ДНЗ - ЗНЗ І-ІІ ступенів - ліцей нових інформаційних технологій м. Дніпродзержинська" ДМР № 024 від 31 березня 2014 року, висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради № 9-11/142 від 14 листопада 2014 року. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради № 9-11/142 від 14 листопада 2014 року, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної у місті ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні до неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно абз. 1, 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В силу п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з п. 7.2. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо). Враховуючи вищевикладене, оскільки факт ухилення відповідача від виховання та утримання дочки [PERSON], [INFO], був підтверджений письмовими доказами, поясненнями позивача та представника третьої особи, суд вважає необхідним позбавити його батьківських прав у відношенні [PERSON]

Outcome: approved