Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району, в інтересах малолітньої [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], має малолітню доньку - [PERSON], [INFO], по відношенню до якої є одинокою матір`ю. Однак, відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню своєї доньки. Малолітня дитина - [PERSON] перебуває на обліку у відділі по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах з 20.08.2013 року (поставлена на облік вперше). Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 21.03.2014 року № 165р малолітню [PERSON] було влаштовано до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини "Сонечко", для утримання її на повному державному забезпеченні. За заявою відповідачки, розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 15.07.2014 року № 454р, малолітню дитину повернуто в сім`ю, при умови дотримання матір`ю належних умов проживання, виховання та всебічного розвитку дитини, але позитивного результату це не дало. Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку працівниками сектору кримінальної міліції у справах дітей Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, вдруге, було виявлено та влаштовано [PERSON] до КУ "Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5". Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 31.10.2014 року № 669р малолітню [PERSON], [INFO], влаштовано (вдруге) до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини "Сонечко", для утримання її на повному державному забезпеченні. Малолітня [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у відділі по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, з 16.10.2014 (поставлена на облік вдруге). 23.10.2014 року відділом по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради направлено матеріали до Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, згідно зі ст. 184 КУпАП - за ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, утримання та виховання малолітньої доньки. Позивач просить позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Також, стягнути на користь особи чи установи, на утриманні яких буде знаходитися дитина, аліменти, згідно до прожиткового мінімуму для дитини, затвердженого для дитини відповідного віку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, наполягає на задоволенні позовних вимог за мотивами, вказаними в позовній заяві. Прокурор Канаєва Ю.В. позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, вважає, що є всі правові підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, письмових заяв та пояснень суду не надала. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. У ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року і ратифікованої 27.02.1991 року закріплено, що "У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, чи адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - сторони зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, чи опікунів інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих й адміністративних заходів". У ст. 150 СК України зазначені обов'язки батьків по вихованню і розвитку дитини: "Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину". Згідно ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року і ратифікованої 27.02.1991 року "Держави - сторони визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батько(и) чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини". Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] від 16.05.2013 року). Відповідачка є одинокою матір`ю, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, № 00012171730 від 16.05.2013 року. Відповідно до довідки Центру обслуговування абонентів Єдиної абонентської служби Запорізької міської ради № 3118 від 03.11.2014 року відповідачка [PERSON] та її малолітня донька [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. З 20.08.2013 року малолітню дитину вперше поставлено на облік до відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 21.03.2014 року № 165р малолітню [PERSON], [INFO], яка опинилася в складних життєвих обставинах, було влаштовано до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини "Сонечко", для утримання її на повному державному забезпеченні. Згідно заяви [PERSON] від 07.07.2014 року, малолітню [PERSON], розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 15.07.2014 року № 454р, повернуто в сім`ю, при умові дотримання матір`ю належних умов проживання, виховання та всебічного розвитку дитини, але позитивного результату це не дало, оскільки дитина була знов покинута. Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я, про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку працівниками сектору кримінальної міліції у справах дітей Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, вдруге, було виявлено та влаштовано малолітню [PERSON] до КУ "Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5". Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 31.10.2014 року № 669р малолітню дитину влаштовано, вдруге, до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини "Сонечко", для утримання її на повному державному забезпеченні. З 16.10.2014 року [PERSON] вдруге поставлена на облік до відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. 23.10.2014 року позивачем були направлені матеріали до Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, згідно ст. 184 КУпАП, за ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, утримання та виховання малолітньої доньки. Також, судом встановлено, що відповідачка не працює, веде аморальний спосіб життя, пиячить, залишає малолітню дитину на діда та тижнями не з`являється до дому. У квартирі, за місцем мешкання відповідачки, санітарно-гігієнічні умови частково відповідають нормі, про що свідчить акт обстеження житлово-побутових умов проживання, складений 09.09.2014 року спеціалістами відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради. З [PERSON], неодноразово, проводились профілактичні бесіди з приводу виховання та утримання дитини, однак, позитивного результату це не дало. Згідно листа управління праці та соціального захисту населення по Ленінському району Запорізької міської ради від 11.09.2014 року № 03-07/7507 встановлено, що на підставі акту обстеження державних соціальних інспекторів управління праці та соціального захисту Запорізької міської ради по Ленінському району відповідачці припинена виплата державної соціальної допомоги з 01.09.2014 року, до з`ясування місця знаходження матері з дитиною. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району, згідно висновку про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] № 05/01-25/1013 від 06.11.2014 року, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти . За таких обставин суд вважає встановленим, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст. ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району в інтересах малолітньої [PERSON], про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України та з урахуванням вимог ст. 214 ЦПК України, суд при призначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, а також надати належну оцінку наданим сторонами доказам. Крім того, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідачка ухиляється від батьківських обов'язків по вихованню та розвитку дитини, не спілкується з донькою, не цікавиться її внутрішнім світом, не розвиває культурні та духовні цінності доньки. Відповідачка повністю ухиляється від виховання дитини. Таке ігнорування інтересів дитини, на думку суду, є вагомою підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, відносно доньки [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи та аналізуючи у сукупності надані докази в обґрунтування позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. З урахуванням вищезазначеного,

Outcome: approved