Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на користь ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.81094.004 від 25 грудня 2012 року у розмірі 2 218,10 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем порушено умови зазначеного договору в частині сплати процентів за користування кредитом, що є предметом позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак, надав суду заяву, де підтримує позов в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надавала. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Згідно положень ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25 грудня 2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № ICKGMCUI.81094.004, згідно якого банк встановив кредитний ліміт у розмірі 1 700,00 гривень на рахунок [NUMBER] зі сплатою 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду, який складає 30 днів, по кожній платіжній операції зі сплатою 0,0001% річних (а.с. 6-7). В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Тому, відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] умов договору, позивачем надані розрахунки по заборгованості за договором, станом на 03.03.2015 року, за якими сума заборгованості з боку відповідача становить 2 218,10 гривень, яка складається з: - поточної заборгованості по тілу кредиту - 856,32 грн., - прострочена заборгованості по тілу кредиту - 633,44 грн., - поточної заборгованості за процентами - 32,85 грн., - прострочена заборгованості за процентами - 552,97 грн. - сума пені - 142,52 грн. Під час розгляду судової справи, відповідач не заперечував проти наданих позивачем розрахунків на підтвердження позовних вимог, інших доказів, які мали спростувати наведені позивачем розрахунки відповідачем не надано. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме стягненню з відповідача суми простроченої заборгованості по кредиту в розмірі - 2 218,10 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує з відповідача [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., від сплати якого звільнено позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved