Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26 серпня 2012 року близько 13.15 годин у смт. Солоне на вул. Гагаріна сталося зіткнення його автомобіля "ВАЗ-2109" державний номер [NUMBER] та автомобіля "Опель Вектра", державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] 21 лютого 2013 року відносно водія [PERSON] Солонянським районним судом Дніпропетровської області винесено постанову про визнання його вини у скоєнні адміністративного правопорушення за вказаним фактом за ст. 124 КУпАП, а справу закрито на підставі ст.38 КУпАП в зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В результаті вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "ВАЗ-2109" державний номер [NUMBER], який належить на праві власності його матері [PERSON], але знаходиться у оперативному веденні та господарському відданні лише у нього, в зв'язку з чим він, не будучи власником автомобіля, має право вимагати відшкодування за його пошкодження, в тому числі і немайнової, оскільки здійснює поїздки на даному автомобілі та проводить технічний огляд та ремонт автомобіля. За його зверненням до страхової компанії після проведення оцінки пошкодженого автомобіля йому було сплачено страхове відшкодування у розмірі 6888 гривень 29 копійок, але сплачена сума страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, яка згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу автомобіля складає 23601 гривня 28 копійок, у зв'язку з чим прохав суд стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у відповідності до ст.1194 ЦК України. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, пославшись на доводи викладені в позовній заяві. Також пояснив, що до страхової компанії для здійснення виплати страхового відшкодування спричиненої пошкодженням автомобіля шкоди він не звертався, а зверталась його мати [PERSON] як власник автомобіля і саме їй було здійснено виплату страхового відшкодування, при цьому чому саме в такому розмірі здійснено страхове відшкодування ні вона, ні він у страховій компанії не з'ясовували, як і те, який розмір спричиненої шкоди було визначено страховою компанією по результатах розслідування страхового випадку. Відповідач, який повідомлений про час та місце розгляду справи через свого представника (а.с.82) в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу за його відсутності, оскільки його інтереси в судовому засіданні представляє його представник з усіма повноваженнями сторони у справі (а.с.51-52). Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, надавши суду і письмові заперечення на позов (а.с.73-77), в яких зазначила, що оскільки відповідальність відповідача за заподіяну шкоду майну третіх осіб застрахована на 50 000 гривень, а заявлені позивачем позовні вимоги не перевищують ліміт відповідальності страховика, тому відсутні правові підстави, передбачені ст.1194 ЦК України, для стягнення вказаних коштів з відповідача. Позивач не звертався за отримання страхового відшкодування, а звертався фактично власник автомобіля [PERSON], якій і було здійснено виплату страхового відшкодування спричиненої пошкодженням належного їй на праві власності автомобіля, але вона до суду не зверталась. В наданому позивачем звіті про розмір заподіяної шкоди є розбіжності з розміром шкоди, яка визначена страховою компанією, але за розміром вона повністю покривається лімітом відповідальності відповідача по укладеному ним договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник третьої особи - ВАТ НАК "Оранта" в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надавши суду і письмові заперечення на позовну заяву (а.с.66-68), при цьому зазначив, що оскільки пошкоджений внаслідок даної ДТП автомобіль ВАЗ-2109 державний номер [NUMBER] належить на праві приватної власності [PERSON], тому у позивача відсутні будь-які правові підстави вимагати від них страхового відшкодування, а за заявою власника [PERSON] таке відшкодування було їй виплачено, при цьому за результатами розслідування страхового випадку розмір вартості відновлювального ремонту було визначено у розмірі 14796 гривень 58 копійок, а не у розмірі, яка зазначена позивачем у позовній заяві. При визначенні розміру страхового відшкодування також враховувалось, що згідно постанови суду встановлена вина в скоєнні зазначено ДТП обох водіїв, тому страхова компанія при визначені розміру страхового відшкодування виходила з вини водіїв в рівних долях по 50% кожного, що свідчить про те що кожен із них повинен відшкодувати по 7398 гривень 29 копійок та внаслідок чого з урахуванням франшизи в розмірі 510 гривень і було визначено розмір сплаченого власнику автомобіля відшкодування в сумі 6888 гривень 29 копійок в межах ліміту страхового відшкодування по укладеному відповідачем [PERSON] договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс №АА/7703084. В разі надання власником автомобіля документів, які свідчать про більший розмір спричиненої шкоди, чи витрати на відновлення автомобіля, то розмір страхового відшкодування може бути переглянуто. Третя особа [PERSON], яка повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи через позивача [PERSON], який є її сином (а.с.83), в судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.63). Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши надані сторонами письмові докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Судом встановлено, що 26 серпня 2012 року близько 13 годин 15 хвилин по вул. Гагаріна в смт. Солоне Дніпропетровської області водій [PERSON], керуючи автомобілем "Опель Вектра" державний номер [NUMBER], перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, розпочав рух від правого краю проїзної частини, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався позаду в попутному напрямку та після зіткнення перекинувся, автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2013 року було визнано [PERSON] винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, але адміністративну справу щодо нього провадженням було закрито в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.5-6), при цьому зі змісту постанови вбачається, що і дії водія [PERSON] не відповідали вимогам сп.12.3,п.12.4 Правил дорожнього руху України. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ВАЗ 2109 державний номер [NUMBER] належить [PERSON] (а.с. 28). Відповідно до наданих до письмових заперечень третьою особою - НАК СК "Оранта" доказів цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Опель Вектра" держаний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17 жовтня 2011 року - поліс № АА7703084 страховиком НАК СК "Оранта", а даний договір, за яким розмір відшкодування матеріальної шкоди становить 50000 гривен, був чинним на день скоєння зазначеної ДТП (а.с.68). За звернення власника автомобіля автомобіль ВАЗ 2109 державний номер [NUMBER] [PERSON] страховиком НАК СК "Оранта" було проведено на підставі протоколу огляду автомобіля товарознавче дослідження для визначення спричиненого пошкодженням автомобіля шкоди №99053АВ-14.09-4 (а.с.89-98), за яким з урахуванням зносу автомобіля у розмірі 70% визначено розмір матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля в сумі 14796 гривень 58 копійок, складено страховий акт №ОЦВ-12-14233/1 від 08 липня 2013 року та розрахунок страхового відшкодування від 11 березня 2013 року, за яким розмір страхового, що підлягав виплаті, визначено у сумі 6888 гривень 29 копійок, в тому числі враховано розмір франшизи в сумі 510 гривень (а.с.69). 08 липня 2013 року [PERSON] як власнику автомобіля пошкодженого в транспортній пригоді, НАК СК "Оранта" було здійснено страхове відшкодування в розмірі 6888 гривень 29 копійок (а.с. 4). Відповідно до звіту № 03/09/12-С від 12 вересня 2012 року доданого позивачем до позовної заяви матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ВАЗ 2109 державний номер [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП складає 23601 гривень 28 копійок (а.с.7-23), що підтвердив в судовому засіданні позивач [PERSON] Згідно наданого суду позивачем [PERSON] на підтвердження розміру спричиненої пошкодженням автомобіля шкоди звіту №03/09/12-С від 12 вересня 2012 року (а.с.7-24) матеріальний збиток, завданий власникові КТЗ ВАЗ 2109 державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 23601 гривня 28 копійок, що свідчить про наявність значної різниці між сумами збитків, які визначені в зазначеному звіті та в дослідженні страхової компанії, судом неодноразово роз'яснювалось сторонам, в тому числі позивачеві, право на проведення судової автотоварознавчої експертизи для визначення розміру спричиненого пошкодження автомобіля ВАЗ 2109 державний номер [NUMBER] матеріального збитку, але сторони таким правом не скористались, у зв'язку з чим їм було роз'яснено наслідки таких дій. Згідно ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтю 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. На виконання зазначених норм закону третьою особою НАК СК "Оранта" було здійснено страхове відшкодування [PERSON] як власнику транспортного засобу, який було пошкоджено з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована. Як зазначено в п.13 постанови № 4 від 01 березня 2013 року Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" - враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Тобто, позивач - [PERSON] як особа, яка керувала пошкодженим транспортним засобом за дозволом власника та мала при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху дає підстави вважати особою, що використовує транспортний засіб на законних підставах, має право на пред'явлення вимог про відшкодування шкоди заподіяної майну, але до страхової компанії за відшкодуванням спричиненої шкоди в установленому законом порядку не звертався. Згідно ст.1194 ЦК України - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи положення зазначеної норми, оскільки судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] не отримував страхове відшкодування, не звертався до страховика із заявою про виплату йому такого відшкодування, суд приходить до висновку що положення ст.1194 ЦК України не розповсюджується на позивача, оскільки дана норма передбачає обов'язок особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою саме особі, яка таку страхову виплату отримала. За таких підстав суд вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на нормах закону і задоволенню не підлягають, в зв'язку з чим в задоволені позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed