Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

В червні 2019 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] та малолітньої доньки [PERSON] до відповідача [PERSON] , треті особи: Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради, Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилалася на те, що 03.08.2012 року їй [PERSON] , та її дітям: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Управлінням житлового господарства Дніпровської міської ради було надано ордер на житлову площу у гуртожитку комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська №9 на право зайняття складом родини 3 особи житлової площі в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , кімнати [NUMBER], [NUMBER] . Ордер було видано на підставі розпорядження Управління житлового господарства Дніпровської міської ради від 03.08.2012 року №387. На ім`я позивача було відкрито особовий рахунок за яким вона сплачувала кошти за спожиті житлово-комунальні послуги. Проживаючи за адресою більше п`яти років позивач вирішила приватизувати надані Дніпровською міською радою кімнати у гуртожитку. Однак, під час розгляду цивільної справи №202/5513/17 за позовом КП «Жилсервіс-5» ДМР до [PERSON] , треті особи : Індустріальний районний відділ у м. Дніпро Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням було виявлено, що в наданій їй та її сім`ї кімнаті [NUMBER] зареєстровано сторонню особу [PERSON] , відповідача по справі. Відповідно до актів КП «Жилсервіс-5» ДМР про не проживання в гуртожитку відповідач в зазначеній кімнаті не мешкає, особистих та інших речей, що вказували б на його присутність в приміщенні кімнати немає. З моменту вселення і по цей час в приміщенні кімнат [NUMBER] та [NUMBER] вказаного гуртожитку по [ADDRESS] проживає позивач зі своєю родиною. На день вселення кімнати були вільними, будь-яких речей, що вказували на проживання в них інших осіб в кімнатах не було. За час проживання в гуртожитку жодна особа не пред`являла своїх прав на вселення у зайняті нею житлові приміщення. [PERSON] ніколи не бачила і навіть не знала про його існування. Просила суд: визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнати № [NUMBER] в гуртожитку [ADDRESS] . Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2019 року цивільну справу розподілено судді Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П. від 02 липня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви від 30.01.2020 року просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Комунального підприємства "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб у судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просив справу слухати без його участі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до ордеру №9 від 03.08.2012 року на житлову площу в гуртожитку комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська, виданого Управлінням Житлового господарства Дніпровської міської ради [PERSON] на склад родини з 3 осіб: [PERSON] , [INFO] (відповідальний квартиронаймач), [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] - донька, надано право на заняття житлової площі в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , кімнати № [NUMBER] , [NUMBER] строком до 25.07.2013 року. Ордер виданий на підставі розпорядження Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 03.03.2012 року №387 (а.с. 8). Згідно з копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровські й області 27 березня 2007 року, [PERSON] 01 вересня 2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис №756 та її прізвище після реєстрації було змінено на « [PERSON] ». Відповідно до довідки КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради від 07.03.2019 року на ім`я [PERSON] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], кім.[NUMBER]-[NUMBER] відкритий особистий рахунок № [NUMBER] у КП «Жилсервіс 5» ДМР з 01.07.2013 року та дійсний по теперішній час ( а.с.9). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Комунального підприємства "Жилсервіс-5" Дніпропетровської міської ради від 07 березня 2019 року, за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] - [INFO] , зареєстрована 28.08.2012 року; син: [PERSON] , [INFO] , вписаний у Ф- А матері з [INFO] ; донька [PERSON] - 19.01.2007 року , вписана у Ф- А матері з 28.08.2012 року. За картками реєстрації Ф-А за кім.[NUMBER], також значаться зареєстрованими 3 інші особи, які не входять до складу родини (а.с.10). [PERSON] , [INFO] досяг повноліття [INFO] , уточнений позов суду не надано. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУМВС УДМС України в Дніпропетровській області у кімн. [NUMBER] будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с.22). Відповідно до актів про не проживання від 06 березня 2019 року, 21 грудня 2018 року, завірених директором КП "Жилсервіс-5" ДМР, [PERSON] не проживає у кімн. [NUMBER] будинку [ADDRESS] більше трьох років (а.с. 11,12). Суд, при вирішенні питання про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням враховує, що позивач користується жилою площею у гуртожитку відповідно до ст. 129, 130 ЖК Української РСР. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 18 ЖК УРСР управління житловим фондом здійснюється виключно власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Згідно з матеріалами цивільної справи, гуртожиток за адресою: [ADDRESS] , перебуває на балансі Комунального підприємства "Жилсервіс-5" Дніпропетровської міської ради. Позивачами у справах за позовами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку є власники гуртожитків та органи місцевого самоврядування. Відповідачами виступають мешканці гуртожитків. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позивач є неналежним суб`єктом звернення до суду з позовом про втрату права користування жилим приміщенням. Таким чином, із врахуванням того, що позивач не наділений правом на звернення до суду з вимогою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові, то судові витрати на відповідача не покладаються.

Outcome: dismissed