Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому прохала, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4 394,50 грн. (чотири тисячі триста дев'яносто чотири гривні 50 коп.). та стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на її користь витрати пов'язані з проведенням експертиз земельної ділянки та транспортного засобу на загальну суму 900,00 (дев'ятсот гривні 00 коп.). На підтвердження своїх вимог вказувала, що 21.01.2012 року близько 8 години 20 хв. по автошляху Київ-Харків в Лубенському районі Полтавської області в напрямку м. Київ рухався автомобіль "Dacia Super Nova R 52315" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], котрий перевозив пасажирів [PERSON] та [PERSON]. Проїжджаючи 213 км. вказаного автошляху водій [PERSON] не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням автомобіля та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем DAF 95 XF-430 д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом SCHMITZ SPR 24 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], котрий рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі. Внаслідок зіткнення водій автомобіля "Dacia Super Nova R 52315" [PERSON] та його пасажири [PERSON] і [PERSON] отримали тілесні ушкодження несумісні з життям, від яких загинули на місці пригоди. Відповідно до Постанови про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження від 21 січня 2012 року, старшим слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Полтавській області порушено кримінальну справу № 123140026 по факту дорожньо-транспортної пригоди, котра сталась 21.01.2012 року на 213 км. автошляху Київ-Харків за участю водія автомобіля "Dacia Super Nova R 52315" д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та водія автомобіля DAF 95 XF-430 д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом SCHMITZ SPR 24 д.н.з. [NUMBER] [PERSON], в якій загинули водій автомобіля "Dacia Super Nova R 52315" [PERSON] та його пасажири [PERSON] і [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Згідно із Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2012 року у кримінальній справі № 1618/2070/2012р., [PERSON] [INFO] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. З ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатація транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть кількох осіб, одночасно з тим провадження по даній справі закрито на підставі ст.ст. 6 п.8, 213 п.1 КГІК України, у зв'язку з його смертю. Так, судом, відповідно до вказаної постанови, встановлено, що 21.01.2012 року близько 08 год. 20 хв. по автошляху Київ-Харків в Лубенському районі Полтавської області в напрямку м. Київ рухався автомобіль "Dacia Super Nova R 52315" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], котрий перевозив пасажирів [PERSON] та [PERSON]. Проїжджаючи 213 км. вказаного автошляху водій [PERSON], грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням автомобіля та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із зустрічним автомобілем DAF 95 XF-430 д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом SCHMITZ SPR 24 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], котрий рухався по своїй смузі. Внаслідок зіткнення транспортних засобів, сам [PERSON] та пасажири [PERSON] та [PERSON] загинули. Вина [PERSON] повністю підтверджується матеріалами кримінальної справи № 1618/2070/2012р. та висновками суду щодо доведеності вини [PERSON] в скоєнні ним злочину, передбаченому ч. З ст. 286 КК України. Відповідно до Постанови про визнання особи потерпілою від 28 січня 2012 року, позивача - [PERSON] визнано потерпілою у даній справі. [PERSON] є учасником бойових дій і тому відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звільняється від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а відшкодування заподіяних ним збитків здійснює Моторне (транспортне) страхове бюро України. 26.04.2013 року згідно наказу МТСБУ №1191 від 26.04.2013 року [PERSON] було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 18 189,00 грн. (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят дев'ять гривень) на виготовлення та встановлення стандартного пам'ятника при похованні [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рахунку - замовлення на придбання-оформлення предметів поховального призначення № 12279 від 22.01.2012 року, [PERSON] витрачено 5 381,00 грн. Згідно рахунку-замовлення на придбання предметів поховального призначення № 57799 від 22.01.2012 року, [PERSON], витрачено 3 408,00 грн. У листі Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 02-19/514 від 13.03.2014 зазначено про те, що 03.02.2012 року платіжним дорученням №32 [PERSON] перераховано кошти в сумі 13 089,51 грн. - відшкодування витрат по ритуальним послугам та увічненню пам'яті судді [PERSON], а саме: - ритуальні товари (гроб, подушка, покривало та ін.) : 2 690,50 грн.; - ритуальні послуги (могила, катафалк та ін.) : 1 704 грн.; - поминальний обід : 4 650 грн.; - Придбання продуктів для поминального обіду: 4 045,01 грн. Тобто, суми 5 381,00 грн. та 3 408,00 грн. в рахунках - замовленнях на придбання-оформлення предметів поховального призначення № 12279 від 22.01.2012 року та № 57799 від 22.01.2012 року поділено навпіл та відшкодовано в частині відшкодування витрат по ритуальним послугам та увічненню пам'яті [PERSON] Разом з тим, а ні судовою адміністрацією, а ні страховою компанією не відшкодовано матеріальних збитків, пов'язаних з похованням сина [PERSON], що також встановлено у рішенні Апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2014 у справі № 554/17041/13-ц. Загальна сума понесених [PERSON] матеріальних збитків, пов'язаних з похованням сина [PERSON], складає 4 394,50 грн. (чотири тисячі триста дев'яносто чотири гривні 50 коп.), що і стало підставою для звернення до суду з позовом. До суду надійшли заперечення від відповідача [PERSON], в яких прохав в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляли та жодних заяв на адресу суду не надсилали. Від третьої особи - Моторного (транспортного) страхового бюро України - надійшла заява про розгляд справи без участі представника МТСБУ, в письмових поясненнях вказував, що від імені винуватця ДТП до МТСБУ жодних повідомлень та заяв не було подано взагалі, як і не було подано від позивача щодо відшкодування ритуальних послуг, слід вважати, що винуватець ДТП не висловлював згоди на відшкодування шкоди за рахунок МТСБУ, тому матеріальна шкода підлягає стягненню зі спадкоємців винуватця ДТП. Від третьої особи - завідувача Полтавської районної державної нотаріальної контори Л.В. Замулко до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при вирішення справи покладалися на розсуд суду. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, 21.01.2012 року близько 8 години 20 хв. по автошляху Київ-Харків в Лубенському районі Полтавської області в напрямку м. Київ рухався автомобіль "Dacia Super Nova R 52315" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], котрий перевозив пасажирів [PERSON] та [PERSON]. Проїжджаючи 213 км. вказаного автошляху водій [PERSON] не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням автомобіля та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем DAF 95 XF-430 д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом SCHMITZ SPR 24 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], котрий рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі. Внаслідок зіткнення водій автомобіля "Dacia Super Nova R 52315" [PERSON] та його пасажири [PERSON] і [PERSON] отримали тілесні ушкодження несумісні з життям, від яких загинули на місці пригоди. Відповідно до Постанови про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження від 21 січня 2012 року, старшим слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Полтавській області порушено кримінальну справу № 123140026 по факту дорожньо-транспортної пригоди, котра сталась 21.01.2012 року на 213 км. автошляху Київ-Харків за участю водія автомобіля "Dacia Super Nova R 52315" д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та водія автомобіля DAF 95 XF-430 д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом SCHMITZ SPR 24 д.н.з. [NUMBER] [PERSON], в якій загинули водій автомобіля "Dacia Super Nova R 52315" [PERSON] та його пасажири [PERSON] і [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Згідно із Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2012 року у кримінальній справі № 1618/2070/2012р., [PERSON] [INFO] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. З ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатація транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть кількох осіб, одночасно з тим провадження по даній справі закрито на підставі ст.ст. 6 п.8, 213 п.1 КГІК України, у зв'язку з його смертю. Так, судом, відповідно до вказаної постанови, встановлено, що 21.01.2012 року близько 08 год. 20 хв. по автошляху Київ-Харків в Лубенському районі Полтавської області в напрямку м. Київ рухався автомобіль "Dacia Super Nova R 52315" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], котрий перевозив пасажирів [PERSON] та [PERSON]. Проїжджаючи 213 км. вказаного автошляху водій [PERSON], грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням автомобіля та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із зустрічним автомобілем DAF 95 XF-430 д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом SCHMITZ SPR 24 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], котрий рухався по своїй смузі. Внаслідок зіткнення транспортних засобів, сам [PERSON] та пасажири [PERSON] та [PERSON] загинули. Вина [PERSON] повністю підтверджується матеріалами кримінальної справи № 1618/2070/2012р. та висновками суду щодо доведеності вини [PERSON] в скоєнні ним злочину, передбаченому ч. З ст. 286 КК України. Відповідно до Постанови про визнання особи потерпілою від 28 січня 2012 року, позивача - [PERSON] визнано потерпілою у даній справі. [PERSON] є учасником бойових дій і тому відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звільняється від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а відшкодування заподіяних ним збитків здійснює Моторне (транспортне) страхове бюро України. 26.04.2013 року згідно наказу МТСБУ №1191 від 26.04.2013 року [PERSON] було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 18 189,00 грн. (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят дев'ять гривень) на виготовлення та встановлення стандартного пам'ятника при похованні [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рахунку - замовлення на придбання-оформлення предметів поховального призначення № 12279 від 22.01.2012 року, [PERSON] витрачено 5 381,00 грн.(а.с.30) Згідно рахунку-замовлення на придбання предметів поховального призначення № 57799 від 22.01.2012 року, [PERSON], витрачено 3 408,00 грн.(а.с.29) Відповідно до листа Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 02-19/514 від 13.03.2014 зазначено про те, що 03.02.2012 року платіжним дорученням №32 [PERSON] перераховано кошти в сумі 13 089,51 грн. - відшкодування витрат по ритуальним послугам та увічненню пам'яті судді [PERSON], а саме: - ритуальні товари (гроб, подушка, покривало та ін.) : 2 690,50 грн.; - ритуальні послуги (могила, катафалк та ін.) : 1 704 грн.; - поминальний обід : 4 650 грн.; - Придбання продуктів для поминального обіду: 4 045,01 грн. (а.с.6) Ні судовою адміністрацією, а ні страховою компанією не відшкодовано матеріальних збитків, пов'язаних з похованням сина [PERSON], що також встановлено у рішенні Апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2014 у справі № 554/17041/13-ц (а.с.7-9). Відповідно до копій квитанцій про сплату проведеної оцінки земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт [NUMBER]) в сумі 500,00 грн. та транспортного засобу MAN NL 202 (д.н.з. [NUMBER]) в сумі 400 грн./ (а.с. 63-64) Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, якщо страхове відшкодування не покриває завданих збитків, особі, яка має право на відшкодування, останній, має законне право звернутися з вимогою відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням з винного. Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Відповідно до п.16 Пленуму ВССУ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-ІУ обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-ІУ обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-ІУ обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ). повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved