Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

27 грудня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить відшкодувати завдану залиттям відповідачем її квартири матеріальну шкоду в розмірі 6704 грн. та 1000 грн. витрат на проведення оцінки вартості завданого збитку, а також 4500 грн. у відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 03.02.2011. Поверхом вище розташована квартира № 6 в тому ж будинку, що належить відповідачеві. 15 серпня 2013 року та 07 грудня 2014 рокучерез необережне користування водопостачанням та водовідведенням мешканцями квартири № 6 відбулося затоплення належної позивачу квартири, в результаті чого на стелях кімнати, коридору, кухні та ванної кімнати спостерігалися плями по всій площині, на стінах кімнати, коридору та кухні відбулося відшарування шпалер, залито стелю туалету. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача факт завдання збитків відповідачем визнала, проте не погодилась із їх розміром,пояснивши, що пропонувала позивачеві відшкодувати завдані залиттям його квартири збитки. Також стверджувала, що залиття квартири позивача могло статися з вини третьої особи. Відповідач та представник третьої особи до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення позивача, представникавідповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] в цілому на підставі договору дарування квартири від 03.02.2011, посвідченого державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4-244(а.с. 7-8). Право власності на квартиру № 6 в тому ж будинку зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.04.1998 (а.с. 73). 15 серпня 2013 року сталося залиття зазначеної квартири, про що було 29 серпня 2013 року складено акт, затверджений начальником дільниці з обслуговування житлового фонду № 3 Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради. Актом встановлено, що під час обстеження що [ADDRESS] в м. Чернігові було виявлено залиття стелі вітальні - пляма жовтого кольору по стику плити перекриття (2 м х 0,1 м); залиття стелі туалету - жовта пляма (1 м х 0,2 м); залиття кухні - жовті плями біля люстри (0,5 х 0,3 м), на кутку стелі та стіни (2 м х 0,1 м), над дверима на кухню (0,3 м х 0,3 м), відшарування шпалер та плями на них (1,5 м х 1 ); залиття залу - жовта пляма на стику стелі та стіни (2 х 0,1 м) та плями на шпалерах (2,5 х 2 м), біля вимикача та залиття самого вимикача. Причиною є халатність власника квартири № 6 при користуванні пральною машиною. Йому рекомендовано ретельно стежити за технічним станом внутрішньоквартирних мереж та дотримуватись правил користування житловими приміщеннями (а.с. 10). 07 грудня 2014 року відповідач вдруге залив квартиру позивача. Актом, затвердженим начальником дільниці з обслуговування житлового фонду № 3 Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради від 08.12.2014про залиття, встановлено, щов квартирі № 3 під час обстеження було виявлено: на стелях кімнати, коридору, кухні та ванної кімнати плями по всій площині, на стінах кімнати, коридору та кухні - відшарування шпалер та залиття стелі туалету. Причиною даних ушкоджень є протікання води з ванної кімнати внаслідок необережного користування водопостачанням та водовідведенням мешканців квартири № 6 (а.с. 9). 08 грудня 2014 року майстром дільниці з обслуговування житлового фонду № 3 [PERSON] складений протокол № 10 про адміністративне правопорушення за ст. 150 КУпАП, згідно з яким [PERSON] залив стелю та стіни в кухні, коридорі, ванній та кімнаті в квартирі № 3, яка розташована поверхом нижче, через халатне відношення до сантехобладнання та водовідведення, чим порушив п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків. На підставі даного протоколу постановою адміністративної комісії при виконкомі Деснянської районної у м. Чернігові ради від 23.12.2014 № 50-4 [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП та на нього накладений штраф у розмірі 51 грн. Згідно ч. 3 ст. 156 ЖК України, власник квартири та члени його сім'ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування. Згідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Kабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як убачається зі Звіту про оцінку вартості збитку, завданого [PERSON], власнику квартири за адресою: [ADDRESS], внаслідок підтоплення, складеного 22.12.2014 ПП "Експертна фірма "Експерт-Плюс", загальна вартість збитку, завданого позивачеві 07.12.2014 та 15.08.2013, складає 6704 грн. (а.с. 12-33). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Завдання [PERSON] матеріальної шкоди [PERSON] підтверджується актами від 29.08.2013 та 08.12.2014, затвердженими начальником дільниці з обслуговування житлового фонду № 3 Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради, протоколом № 10 від 08.12.2014 про адміністративне правопорушення за ст. 150 КУпАП, постановою адміністративної комісії при виконкомі Деснянської районної у м. Чернігові ради від 23.12.2014 № 50-4, а також показаннями допитаного у судовому засіданні в якості свідка [PERSON], працівника КП "Деснянське" Чернігівської міської ради. [PERSON] будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень та спростування доводів позивача суду не надав, а відтак враховуючи обов'язок відповідача як власника квартири слідкувати за сантехнічним станом своєї квартири, суд вважає його вину у залитті квартири позивача доведеною, у зв'язку з чим позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6 704,00 грн. підлягають задоволенню. Також з відповідача належить стягнути 1 000 грн. витрат за складання звіту про оцінку вартості збитку, який був покладений судом в основу судового рішення (а.с. 75). Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п.3 ч.2 зазначеної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вирішуючи питання щодо відшкодування нанесеної позивачу моральної шкоди, судом враховуються обставини даної конкретної справи, характер та спосіб завдання позивачеві моральної шкоди, глибинаїїдушевних страждань, в тому числі і той факт, що до цього часу квартира не відремонтована, що привело до втрати позивачем нормальних життєвих зв'язків, вимагає додаткових зусиль для організації її життя. В той же час, суд вважає, що розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, підлягає зменшенню до 1 000 грн., виходячи з принципу розумності та справедливості, а також адекватності завданим душевним та моральним стражданням позивача. За правилом ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судоверішення, іншою стороною, а вадміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не можеперевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовомузасіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 роз'яснено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Приєднаною до справи квитанцією № 16 від 25.12.2014 підтверджуєтьсяоплата позивачем правової допомоги в розмірі 487,20 грн., який суд вважає адекватною компенсацією наданих адвокатом послуг. Також, з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial