Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

24 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, вселення та визначення в порядку користування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що їй рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради №725 від 17 листопада 2011 року їй надано житлове приміщення в житловому будинку [ADDRESS]. На підставі даного рішення їй було видано ордер на житлове приміщення №11 від 05 грудня 2011 року. Відповідач [PERSON], який зареєстрований у своєї дружини та відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS], самовільно зайняв дану квартиру та не бажає її звільняти, тим самим чинить їй перешкоди в користуванні комунальною квартирою. 17 вересня [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, а саме просить виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представника [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримали. Представник позивача [PERSON] пояснив, що в квартиру, яка надана для проживання [PERSON] самовільно вселився [PERSON] Він не бажає добровільно звіти виселятися, хоча має зареєстроване місце проживання. Його бувша дружина [PERSON] відмовляється його забрати до себе. До органів опіки та МВС вони зверталися. Просить зобов'язати [PERSON] та [PERSON] припинити чинити дії, які перешкоджають [PERSON] користуватись житловим приміщенням, вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS], визначити порядок користування вказаною квартирою та виселити з неї [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились та не повідомили про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належними чином. Представник третьої особи Дубенської міської ради в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник третьої особи комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №2" Дубенської міської ради в судовому засіданні при розгляду даного позову покладається на розсуд суду. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] є їх сусідом. В силу того, що він є інвалідом, потребує стороннього догляду, але за ним ніхто не доглядає. Звільнити самовільно зайняту квартиру він відмовляється. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради №725 від 17 листопада 2011 року [PERSON] надано житлове приміщення, розташоване у житловому будинку [ADDRESS] загальною площею 20,7 кв.м, житловою площею 13,5 кв.м та зобов'язано видати їй ордер на вселення. (а.с.12) На підставі рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради №725 від 17 листопада 2011 року [PERSON] видано ордер №11 від 05 грудня 2011 року на вселення до житлового приміщення в будинку [ADDRESS] (а.с.13) Рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради №465 від 17 жовтня 2013 року продовжено термін дії ордера №11 від 05 грудня 2011 року виданого [PERSON] до 30 листопада 2013 року. (а.с.10) Згідно довідки №5980 від 25 листопада 2013 року виданої КП "ЖЕК №2" Дубенської міської ради [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.8) Довідкою №5855 від 19 листопада 2013 року виданої КП "ЖЕК №2" Дубенської міської ради [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Разом з нею зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] (а.с.9) Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 58 ЖК України встановлено, що ордер, виданий на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду, є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. Згідно зі ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Статтями 810 та 812 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається в письмові формі. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. [PERSON] надала суду ордер на вселення до житлового будинку [ADDRESS] без зазначенням номера квартири від 05 грудня 2011 року. Рішенням виконкому Дубенської міської ради №465 від 17 жовтня 2013 року продовжено дію ордера №11 від 05 грудня 2011 року до 30 листопада 2013 року. Ордер на житлове приміщення є єдиною підставою для вселення в житлове приміщення та не породжує права власності на нього. Ордер дійсний протягом 30 днів, після закінчення цього строку ордер автоматично втрачає свою силу. Таким чином [PERSON] мала право вселитися до жилого приміщення в будинку [ADDRESS] до 30 листопада 2013 року. Доказів того, що [PERSON] перешкоджав чи перешкоджає їй у вселенні до вказаного приміщення, [PERSON] суду не надала, так як і доказів того, що [PERSON] самовільно вселився в спірне житлове приміщення. Відтак зобов'язувати відповідачів [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням та виселяти [PERSON] із квартири [ADDRESS] немає підстав. Окрім того, позивачем не надано договору найму житлового приміщення, укладено з наймодавцем КП "ЖЕК №2" Дубенської міської ради. А отже, підстав для вселення її до вказаного жилого приміщення немає. Пунктом 15 Постанови Племуну Верховного Суду України №9 від 01 листопада 1996 року "Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя" встановлено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Даючи аналіз зібраним доказам, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed