Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

11.06.2014 року Комунальний заклад "Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини Дніпропетровської обласної ради" (далі Позивач) в інтересах малолітньої дитини [PERSON] з урахуванням уточнень позовних вимог від 18.06.2014 року, звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на їх користь, починаючи з дати звернення до суду. Свої вимоги мотивує тим, що Відповідачка позбавлена батьківських прав відносно своїх двох неповнолітніх дітей. Малолітня [PERSON] 12.04.2013 року поступила до будинку дитини де перебуває й до нині. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, взагалі не цікавиться її вихованням та навчанням. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач також не з'явився, про причину своєї неявки не повідомила. В судові засідання призначені на 23.06.2014 року та на 14.07.2014 року Відповідач не з'явився. 14.07.2014 року (судова повістка на 14.07.2014 року) до суду повернувся конверт направлений Відповідачу на зареєстровану у встановлену законом порядку адресу місця проживання останнього, разом з довідкою про повернення у зв'язку із: "за закінченням терміну зберігання". Суд зазначає, що за приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа також не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у прийнятті рішення посилалася на розсуд суду відповідно до вимог законодавства. З огляду на належне повідомлення Відповідача, справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, доводи позовної заяви, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а також обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стануц громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, матір'ю дитини записана Відповідачка. Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2014 року у справі №187/300/14-ц задоволено позов Органу опіки та піклування Петриківської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх: [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: комунальний заклад «Дніпродзержинський спеціалізований будинок» Дніпропетровської обласної ради» та комунальний заклад «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Дніпродзержинської міської ради» за участі прокурора Петриківського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав Відповідачки. До моменту влаштування неповнолітніх дітей до сімейних форм виховання, для піклуванняв КЗ "Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини" Дніпропетровської обласної ради" залишено [PERSON]; в КЗ "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Дніпродзержинської міської Ради" - Лисковацього Д.О. При розгляді вказаної справи судом було встановлено, що Відповідачка є матір'ю - одиначкою відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] Відповідно довідки Позивача від 10.06.2014 року №440 [PERSON], [INFO] перебуває в установі Позивача з 12.04.2013 року, яка поступила на утримання останнього на підставі Розпоряджень голови Петриківської районної державної адміністрації №123-р-13 від 11.04.2013 року та №231-р-13 від 12.07.2013 року. Виходячи з положень статей 180, 191 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 ст. 182, ст. 183 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За приписами 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліменти інших дітей,непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. При цьому суд зауважує, що за приписами ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідач є працездатною, за час перебування дитини у закладі матеріальної допомоги та взагалі свого обов'язку щодо утримання дитини не виконувала, що Відповідачкою в порушення вимог статей 10 та 60 ЦПК України не спростовано. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність обов'язку та можливості Відповідача сплачувати аліменти. Однак суд не може погодитися з Позивачем щодо визначеного розміру аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки як вбачається з матеріалів справи, з двох дітей стосовно яких Відповідачка позбавлена батьківських прав, на утриманні Позивача перебуває лише малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Таким чином суд вважає за необхідне визначити щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) Відповідачки. Судові витрати необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial