Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] до фізичної особи - підприємця [PERSON] з позовною заявою про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначив, що через протиправні дії Відповідача, щодо підроблення підпису на договорі оренди земельної ділянки належної Позивачеві, реєстрації права оренди за вказаним договором за відсутності на це волевиявлення Позивача порушує його права та інтереси, не дає змоги належно розпоряджатися власним майном. Позивач зазначив, що 20.05.2017 р., він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом №507 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер [NUMBER]) площею 4,8700 га., на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району. Дана земельна ділянка до успадкування належала його батькові - [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 25.03.2002 р. За життя батько Позивача, будучи власником земельної ділянки, уклав 27.07.2010 року договір оренди земельної ділянки з приватним підприємством "Перше Травня", який було зареєстровано у Державному реєстрі земель 30.03.2011 року за [NUMBER], терміном на 5 років. Термін дії вказаного договору оренди землі закінчився 30.03.2016 року. Батько Позивача - [PERSON] домовився зі своїм сином (Позивачем) про те, що після закінчення договору оренди землі з ПП "Перше Травня" надалі, належний йому земельний пай, в оренду здавати не буде, оскільки [PERSON]., виявив бажання обробляти пай батька самостійно. [ADDRESS] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті батька Позивач успадкував вказану земельну ділянку. У процесі оформлення документів про право на спадщину Позивач дізнався про наявність зареєстрованого права оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER]. На підтвердження вказаної інформації Позивач отримав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.03.2017 р., у якій відображено, що 06.03.2017 року було зареєстровано договір оренди земельної ділянки між померлим батьком Позивача - [PERSON], та [PERSON] (номер запису про інше речове право 19408451) терміном на 7 років. Позивач переконаний, що його батько договору оренди землі з Відповідачем не підписував. Крім того, вказаний договір оренди землі датований 02.04.2016 року, тобто за 10 днів до смерті [PERSON], який в останні дні життя, у 78 річному віці, мав дуже погане самопочуття. Після того, як Позивач дізнався про вказану незаконну реєстрацію права оренди землі та отримавши відмову Відповідача у поверненні земельної ділянки - змушений був звернутися до органів поліції з заявою про підробку підпису батька у договорі оренди землі. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження №12017040530000185. У межах даного кримінального провадження Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз була проведена судова почерковознавча експертиза, на дослідження якої було надано примірник спірного договору оренди землі та інші документи зі зразками підпису [PERSON] Згідно висновку почеркознавчої експертизи №2507-17 від 15.09.2017 року, підпис від імені [PERSON], в графі "Орендодавець" договору оренди землі без номеру від 02.04.2016 р. - виконаний не [PERSON], а іншою особою з унаслідуванням його справжнього підпису. У добровільному порядку Відповідач не має наміру припиняти державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки та повернути її власнику, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права і на підставі ст.ст. ст.ст. 13, 16, 18, 20, 32, 37 Закону України «Про оренду землі», ст. 203, 207, 208, 215 ЦК України, ст.ст. 4, 263-264 ЦПК України, прохає суд задовольнити його позовні вимоги, врахувавши, що він відмовляється від частини позовних вимог, а саме скасування державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що три земельні ділянки, власником яких є дружина померлого [PERSON] були, за згодою власника передані відповідачеві в оренду в травні 2016 року , строком на 7 років, договори оренди підписала невістка власниці земельних ділянок на підставі доручення. Щодо четвертої спірної земельної ділянки, яка належала померлому [ADDRESS] року, батькові позивача [PERSON] і передавати її у оренду відповідачеві родина не мала намірів. За життя батько позивача розпорядився, що цією земельною ділянкою після закінчення попереднього договору оренди, буде користуватися його син - [PERSON]. Саме тому відповідачеві були передані добровільно три земельні ділянки і одночасно підписані саме 3 договори оренди, а про існування четвертого договору оренди земельної ділянки, від 02.04.2016 року , який відповідач підробив та підписав замість власника земельної ділянки за десять днів до його смерті, родина нічого не знала. Орендну плату за цю земельну ділянку вони не отримували жодного разу до цього часу. При оформленні спадщини позивач дізнався, що земельна ділянка, право власності на яку він отримав, перебуває у оренді у відповідача строком на 7 років за договором оренди, який вони ніколи не бачили і не підписували. З даного приводу вони звернулись до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину і в процесі досудового слідства, по якому позивач визнаний потерпілим, вони отримали два висновки різних експертів, які проводили на підставі постанови слідчого. Висновки почеркознавчих експертиз підтверджують, що підпис власника земельної ділянки , померлого [ADDRESS] року [PERSON] у графі "орендодавець" виконаний не ним, а іншою особою наслідуванням його справжнього підпису. Добровільно відповідач відмовляється повернути земельну ділянку позивачеві, тому вони змушені звернутися до суду за захистом порушеного права приватної власності, прохає задовольнити позов в частині визнання договору оренди землі від 02.04.2016 року, який підробив відповідач недійсним. Представник позивача в судовому засіданні відмовився від позовної вимоги щодо скасування державної реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що земельна ділянка була передана [PERSON] у оренду добровільно власником земельної ділянки [PERSON] і договір вони уклали 02.04.2016 року коли власник ще був живий. Договір він привіз до дому [PERSON] і передав дружині померлого, яка через деякий час повернула йому вже підписаний договір. Сам [PERSON] не міг вийти до нього тому, що був хворий. На думку представника суд не може вважати належним доказом висновки експертів тому, що вони були отримані у кримінальному провадженні, а свідчення, допитаних свідків , на його думку, не можуть бути належними доказами тому, що всі вони є родичами і зацікавлені у поверненні земельної ділянки позивачеві. Прохає у задоволенні позову відмовити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною [PERSON], який помер [ADDRESS] року. Вони разом з ним мали у власності 4 земельні ділянки, 3 з яких, належні їй особисто, вони погодились передати [PERSON] після того як закінчились договори з попереднім орендарем. Щодо земельної ділянки, яка належала померлому, вони мали бажання щоб вказана земельна ділянка відійшла синові [PERSON] і про передачу її у оренду [PERSON] вони не домовлялись. [PERSON], за 3 роки до смерті був прикутий до ліжка у зв'язку зі станом його здоров'я та сам особисто розписуватися не міг. [PERSON], по належній [PERSON], земельній ділянці договорів на підпис не надавав. Невістка - [PERSON] тривалий час перед смертю [PERSON], та після його смерті весь час перебувала у будинку [PERSON] [PERSON] [PERSON] без їх згоди, самовільно оформив договір оренди і на цю земельну ділянку та сам його підписав. Померлий нікому не надавав доручення на підписання договору від його імені, щодо передачі [PERSON] трьох її земельних ділянок вони погодились і ці договори підписала на підставі довіреності їх невістка [PERSON] в її присутності у них вдома, але передавати ділянку чоловіка [PERSON] ні вона, ні діти не мали наміру. Про те, що існує договір оренди з [PERSON] про передачу йому в оренду земельної ділянки померлого чоловіка вони дізналися вже після його смерті. Договір оренди землі, укладений від імені її чоловіка 02.04.2016 року її чоловік не підписував і навіть не бачив, а [ADDRESS] року чоловік помер. Останні дні він не підіймався з ліжка, був дуже хворий. Ким був переданий договір оренди землі відповідачеві вона не знає, ніколи не бачила вказаного договору. Чи давав гроші [PERSON] на поховання чоловіка, вона також не знає тому, що була дуже хвора і всіма питаннями щодо оренди землі займалась її невістка - [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що померлий свекор [PERSON] та його дружина домовились, що 3 земельні ділянки вони передають у оренду [PERSON] Ділянки належали [PERSON] і від її імені вона, на підставі доручення, в присутності [PERSON], підписала три договори оренди земельних ділянок з [PERSON] в травні 2016 року . Договору про передачу у оренду четвертої земельної ділянки, належній померлому [PERSON] вони не підписували і дізнались про існування договору тільки від нотаріуса коли її чоловік [PERSON] отримував свідоцтво про прийняття спадщини після померлого батька у травні 2017 року. Орендну плату за використання даної земельної ділянки вони відмовились приймати і коли відповідач привіз їм кошти, як вступний внесок за 4 земельні ділянки, по 5 тисяч за кожну земельну ділянку, вона йому повернула кошти. Гроші на поховання свекра вона позичала у [PERSON] і згодом їх повернула. Вказала, що договір є підробленим, дата на договорі вказана 02.04.2016 року, тобто за 10 днів до смерті власника земельної ділянки, який вже не міг висловлювати свою волю та давати розпорядження щодо своєї власності. В травні 2016 року відповідач підписав з ними три договори оренди земельних ділянок належних [PERSON], а про наявність підробленого договору він не згадував взагалі. Довіреності на укладення договорів оренди свекір за життя нікому не надавав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив обставини вказані свідками його матір'ю [PERSON] та дружиною [PERSON]. Пояснив, що про існування договору оренди батькової земельної ділянки він дізнався при оформленні спадщини, через рік після смерті батька. Вважає, що відповідач підробив договір і сам його підписав, батько за 10 днів до смерті вже не міг висловлювати свою волю, він був дуже хворий. Прохає захистити його права як власника земельної ділянки, отриманої ним у спадок від батька та задовольнити позов. Повідомив, що у суді слухається справа по [PERSON] якого обвинувачують у шахрайстві через те, що він підробив договір оренди. Вислухавши учасників судового засідання, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням відмови позивача від вимоги щодо скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, оглядом на наступні обставини: Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у цивільно правових відносинах. Спір між ними виник щодо використання земельної ділянки власником якої є позивач. Правовідносини щодо використання (оренди) земельної ділянки врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч.І ст. 16 Закону України «Про оренду землі» - укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] успадкував, 12.05.2017 року, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,87 га , кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], розташованої на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 25.03.2002 року Петропавлівської районної державною адміністрацією , Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації № 98-р від 22.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю [NUMBER]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.05.2017 року (а.с.8) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.05.2017 року ( а.с.9). Вказана земельна ділянка, на підставі договору оренди землі № 33 від 27.07.2010 року , була передана [PERSON] ( батьком позивача) строком на п'ять років ПП Агрофірма " Перше травня" в особі директора [PERSON] Дія договору закінчилась 27.07.2015 року, що підтверджується копією вказаного договору ( а.с.10). Спірна земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], власником якої є позивач [PERSON], на даний час перебуває у оренді відповідача по справі - фізичної особи підприємця [PERSON] строком на 7 років , що підтверджується копією договору оренди земельної ділянки без номера від 02.04.2016 року ( а.с.37,38) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.03.2017 року , яка була сформована через веб-сайт представника позивача [PERSON] ( а.с.13). Факт того, що земельна ділянка перебуває у оренді строком на 7 років саме у відповідача, як фізичної особи підприємця, в судовому засіданні сторони визнали і він ніким не оспорюється. Ствердження позивача про те, що за використання земельної ділянки вони жодного разу від відповідача не отримували орендну плату, не були спростовані доказами відповідача. Дана обставина доводить, що умови вказаного договору не виконуються . Суд звертає увагу на те, що спір між сторонами виник з приводу дійсності підпису у договорі оренди землі від 02.04.2016 року з власником земельної ділянки, який був хворий і помер [ADDRESS] року. Позивач, як власник земельної ділянки, не бажає залишати у подальшому земельну ділянку у користуванні відповідача, вважає, що підпис його батька в графі "орендодавець" у договорі оренди землі підроблений. Відповідач позов не визнає, вважає, що земельна ділянка йому була передана за бажанням та доброю волею померлого власника, а договір підписали від його імені члени його родини. Державна реєстрація вказаного договору відбулася лише [INFO] року, майже через рік після смерті власника земельної ділянки, що підтверджується письмовими доказами вивченими в судовому засіданні, а саме відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с. 13). Сама земельна ділянка перебувала весь цей час у користуванні відповідача, дана обставина в судовому засіданні ніким не була оспорена. Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону про оренду землі, п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Починаючи з 01.01.13 р., з набранням чинності нової редакції Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.24 р. № 1952, державній реєстрації підлягає вже не договір, а РЕЧОВЕ ПРАВО на земельну ділянку (в нашому випадку - право оренди на земельну ділянку). Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Отже, на момент державної реєстрації вказаного договору оренди землі, речове право вже не належало особі, яка помела за рік до такої реєстрації, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] ( а.с.7). Тому, ствердження представника відповідача, що передача права на оренду земельної ділянки [PERSON] від померлого власника земельної ділянки , на момент реєстрації договору, була охоплена бажанням власника землі та відповідала волевиявленню [PERSON] є хибним і суд погоджується з доводами, як представника позивача так і допитаних в судовому засіданні свідків, що волевиявлення власника земельної ділянки щодо передачі земельної ділянки на 7 років відповідачеві, не було. Відповідачеві було відомо про смерть [PERSON] як поясняли свідки і представник відповідача погоджувався з тим, що відповідач, як орендар ще трьох земельних ділянок, належних дружині померлого, надавав гроші на поховання батька позивача. Відповідачем свідомо був вчинений правочин ( одержання права оренди на земельну ділянку ), а саме була проведена державна реєстрація договору оренди землі з померлим власником земельної ділянки [PERSON] що є однією з обставин для визнання вказаного правочину недійсним. Представник позивача і свідки, допитані в судовому засіданні, вказали, що задовго до смерті [PERSON] був тяжко хворий, потребував постійного уходу і ніякого договору підписати він не міг фізично, доручення на право розпорядження його власністю він нікому не надавав і ніхто з них вказаного договору не бачили і не підписували. Доказів на спростування вказаного відповідачем суду не надано. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив той факт, що відповідач не спілкувався з власником землі [PERSON] під час укладення договору тому, що той був дуже хворий і до нього не вийшов. Дружина померлого [PERSON] підтвердила, що вони оговорювали з померлим, що три земельні ділянки, які їй належать на праві приватної власності , вони передадуть у оренду відповідачеві, а його земельну ділянку залишать синові [PERSON]. Допитані в якості свідків [PERSON] та його дружина [PERSON] також підтвердили, що їм нічого не було відомо про те, що відповідач підробив договір про передачу йому у оренду земельної ділянки померлого батька і тільки при оформленні спадщини вони дізналися, що земля передана відповідачеві по підробленому договору. За заявою позивача відносно відповідача було проведене досудове слідство і кримінальне провадження по його обвинуваченню у підробці документу перебуває на розгляді у суді. Факт того, що померлий [PERSON] не підписував у с. Лозівське, Петропавлівського району, Дніпропетровської області 02.04.2016 року договір про оренду землі без номера з відповідачем підтверджується письмовими доказами наданими позивачем та вивченими в судовому засіданні , а саме: висновком почеркознавчої експертизи № 2507 - 17 від 15.09.2017 року , яка проводилась Дніпропетровським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз на підставі постанови слідчого по кримінальному провадженню № 1201700530000185 за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України. По даній експертизи експертом був досліджений оригінал договору оренди землі від 02.04.2016 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] та надані слідчим зразки підпису [PERSON] На питання чи виконаний підпис гр. [PERSON] у договорі оренди землі експерт вказав у висновку, що підпис від імені [PERSON] в графі "Орендодавець" договору оренди землі без номеру від 02.04.2016 року - виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису ( а.с.14-16); висновком почеркознавчої експертизи № 661-18 від 12.03.2018 року , яка проводилась на підставі постанови слідчого по кримінальному провадженню № 1201700530000185 за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України. По даній експертизі експертом був досліджений оригінал договору оренди землі від 02.04.2016 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] та надані слідчим зразки підпису [PERSON] На питання чи виконаний підпис гр. [PERSON] у договорі оренди землі експерт вказав у висновку, що підпис від імені [PERSON] в графі "Орендодавець" договору оренди землі с. Лозівське, Петропавлівського району, Дніпропетровської області від 02.04.2016 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису ( а.с.58-59); Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені особи. Частиною 1 ст. 16 цього Закону передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" порушення вимог статті 4, так само як і недосягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору оренди землі, є підставою для визнання договору недійсним. Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон). Положеннями статті 2 Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Таким чином, договір оренди, що зареєстрований у порядку, передбаченому законодавством, але майже через рік після смерті власника земельної ділянки, коли вже немає підстав досліджувати його волевиявлення та надання згоди на таку реєстрацію договору і який був підписаний не власником землі, може бути визнаний недійсним. Суд прийшов до висновку, що в момент вчинення правочину ( державної реєстрації договору землі вже після смерті власника [INFO] року) мало місце порушення прав позивача, який набув право приватної власності на земельну ділянку після смерті свого батька [PERSON] щодо свободи договору, необхідності згоди обох сторін при його укладанні, відсутності волевиявлення позивача відносно розпорядження земельною ділянкою, яка належить йому (особі) на праві приватної власності, передбачене вимогами ч. 3 ст.203 ЦК України, недодержання яких тягне за собою недійсність правочинів. Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Стаття 80. ЦПК України вказує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Задовольняючи позовну вимогу про визнання договору оренди землі недійсним, суд, вивчивши письмові докази, вислухавши сторони та свідків критично ставиться до стверджень представника відповідача щодо неналежних письмових доказів - висновків товарознавчих експертиз через те, що вони були отримані по кримінальному провадженню, та вважає ці докази належними та допустимими, такими, що не були спростовані під час судового слідства. Щодо прийнятих судом доказів - показання свідків суд також вважає їх належними та допустимими, показання свідків підтвердили факти встановлені письмовими доказами. При врахуванні стверджень представника відповідача про те, що суд не може на них посилатися через те, що свідки є родичами померлої особи, суд наголошує на тому, що саме за клопотаннями представника відповідача, в якому він просив допитати цих осіб в судовому засіданні та вказував , що їх свідчення ним будуть використані як докази по справі і коли свідки вказали, що договір ніхто з них не підписував, представник змінив свою позицію і висловився щодо неналежності вказаних доказів. Отже, суд прийшов до обґрунтованого та підтвердженого належними письмовими доказами, поясненнями сторін та свідків, висновку про те, що позов підлягає задоволенню за виключенням вимоги від якої представник позивача відмовився у судовому засіданні. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України , враховує, що при зверненні до суду позивачем [PERSON] був сплачений судовий збір в сумі 640 гривень, що підтверджується квитанцією №0.0.931952958.1 ПАТ КБ "Приватбанк" від 04.01.2018 року ( а.с.27), та судовий збір в сумі 352,40 гривень сплачений за забезпечення позову, що підтверджується квитанцією ПАТ КБ "Приватбанк" від 20.02.2018 року за № 0.0.969939181.1 ( а.с.42) та вважає за необхідне вказані витрати стягнути з відповідача на користь позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved