Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №005-20955-250108 від 25.01.2008 року, яка складається з 1619,20 грн. заборгованості за сумою кредиту та 0,08 грн. заборгованість за відсотками. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В позовній заяві представник позивача - Духота І.В., який діє на підставі довіреності просив розглянути справу без присутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання поштового відправлення, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 25.01.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого у відповідності до пункту 1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" є позивач, та відповідачем - [PERSON] укладено договір №005-20955-250108. У відповідності до п. 1.1. Договору, кредитор надає позичальнику грошові кошти на придбання позичальником майна у сумі 2907,00 грн. Відповідно до п. 3.1. Договору відповідач був зобов'язаний сплачувати платежі в строки, визначені Договором. Відповідно до п. 1.2. Договору, кредит надавався на строк 24 місяці, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 24.01.2010 року. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов'язання виконав. Доказів не отримання грошових коштів відповідач не надав. Відповідач, в свою чергу, порушив свої договірні зобов'язання у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судовим розглядом встановлено, що до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором відповідачем на погашена. Доказів оплати заборгованості відповідач не надав. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1619,20 грн. боргу за сумою кредиту та 0,08 грн. заборгованості по відсотках є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в сумі 243,60 грн. з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved