Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], встановити над ним опіку та призначити її опікуном останнього. Позовні вимоги мотивує тим, що 07.08.1999 року був зареєстрований шлюб між її донькою [PERSON] та відповідачем [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON]. 11 березня 2003 року шлюб між ними було розірвано та після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] залишився проживати разом з матір'ю. [INFO] внаслідок ДТП її донька [PERSON] загинула. Після смерті [PERSON] її онук [PERSON] проживає разом з нею та її чоловіком, вони займаються його вихованням та утриманням, бажає бути опікуном [PERSON] В той же час відповідач створив іншу сім'ю, не забезпечує виховання та належного утримання [PERSON], не сплачував своєчасно аліменти, 12 років його не бачив та не намагався спілкуватися з ним, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Крім того пояснила, що її донька, проживаючи у м. Київ, вирішила придбати квартиру для сина [PERSON] та підпадала під програму молодіжного кредитування. Для цього була потрібна нотаріально завірена згода батька, однак відповідач такої згоди не надав, в зв'язку з чим питання про придбання квартири було вирішене через відповідну опікунську опікунську раду. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Позивачка [PERSON] пояснила, що навіть після смерті її доньки відповідач ніякої допомоги на утримання сина не надає не зважаючи на, що сплата аліментів припинилася. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що після розлучення з [PERSON] він намагався спілкуватися з сином, однак [PERSON] чинила йому перешкоди у цьому, влаштовувала сварки, кидалася на нього з ножем. Потім [PERSON] стала проживати в м. Київ, він знав, що у сина все добре, однак не знав, де він проживає та навчається. Аліменти сплачував в повному обсязі, однак була затримка, пов'язана з переходом на іншу роботу. Дійсно близько 12 років він не бачив сина, однак це також пов'язано з тим, щоб не травмувати психіку сина, оскільки [PERSON] налаштовувала [PERSON] проти нього. Також пояснив, що після смерті [PERSON] він намагався дати гроші [PERSON], однак останній відмовився їх отримувати, що також на його думку пов'язано з налаштуванням [PERSON] проти нього. Крім того [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, згідно якого просить суд визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом з ним. Зустрічний позов мотивує тим, що після смерті [PERSON] він залишився єдиним з батьків [PERSON], має належні умови для його розвитку і виховання, працевлаштований, проживає разом з дружиною, яка також має сили і бажання для виховання [PERSON]. В той же час [PERSON] на його думку не має достатньої можливості піклуватися про сина [PERSON] та забезпечити належні умови його проживання, так як перебуває у похилому віці, проживає у селі. Вважає, що проживання разом з ним [PERSON] буде відповідати інтересам останнього. В судовому засіданні [PERSON] зустрічний позов підтримав. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник цей позов не визнали. [PERSON] пояснила, що ніколи не перешкоджала спілкуватися [PERSON] з його сином [PERSON], має належні умови для розвитку і виховання дитини, після смерті її доньки [PERSON] знаходиться тільки на її утриманні, батько ніякої матеріальної допомоги не надає. Також зазначила, що після припинення шлюбних відносин між [PERSON] та її донькою малолітній [PERSON] проживав разом з нею у с. Вири, з 1-го по 3-й клас навчався у Вирівській школі, показував добрі знання, після того як [PERSON] переїхав на постійне проживання до м. Київ, він майже на всіх канікулах приїзджав у с. Вири та проживав протягом канікул у неї, після смерті доньки він також виявив бажання проживати разом з нею та станом на час розгляду справи навчається у Вирівській школі. Вважає, що [PERSON] поданий позов про визначення проживання сина з корисливих мотивів, оскільки неповнолітній [PERSON] має на праві власності квартиру, що розташована в м. Київ, та хоче нею розпоряджатися. Прокурор вважає, що підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відсутні. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради заперечив проти позбавлення батьківських прав [PERSON] та вважає можливе визначити місце проживання дитини разом з ним, так як останній є єдиним з батьків дитини, має належні умови для виховання дитини, проживання дитини разом з батьком буде відповідати інтересам останнього. Представник третьої особи служби у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки це буде на його думку відповідати інтересам [PERSON] та пояснив, що приміщення, де проживає [PERSON], підтримується в належному санітарному стані, обладнане необхідними меблями, для дитини є спальне місце та місце для занять, наявні засоби гігієни, необхідний запас харчування. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити за необгрунтованістю виходячи з наступного. Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] у них 04.02.2001 року народився син [PERSON] (а.с. 7). Однак подружні відносини між ними не склалися, фактично сімейні відносини були припинені з листопада 2002 року, що підтвердила свідок [PERSON] та шлюб був розірваний, свідоцтво про розірвання шлюбу було видане 11.03.2003 року (а.с. 8). Після припинення сімейних відносин малолітній син [PERSON] залишився проживати разом з матір'ю. Протягом 2003 - 2004 років [PERSON] відвідував Вирівський ДНЗ (ясла-садок), його вихованням займалися матір, бабуся [PERSON] та дідусь, батько до дитячого садку не з'являвся (а.с. 57). З 2007 по 2010 рік [PERSON] навчався у Вирівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, зарекомендував себе як старанний та дисциплінований учень, його вихованням у цей період займались матір, бабуся [PERSON] та дідусь, батько навчального закладу не відвідував (а.с. 54). Потім він переїхав разом з матір'ю на постійне місце проживання до м. Київ, де і зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 58). Під час проживання у м. Київ [PERSON] навчався у спеціалізованій школі № 43, де зарекомендував себе старанним та здібним учнем, під час його навчання у цій школі, батько до школи не з'являвся (а.с. 52), знаходився на обліку в Центральній поліклініці МВС України (а.с. 111), витрати на лікування несла матір, що не заперечується [PERSON] [INFO] [PERSON] померла (а.с. 10). Після смерті матері [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.11-16), де створені необхідні умови для його проживання, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с. 51), навчається у 8 класі Вирівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, в позаурочний час займається в гуртках „Світ англійської мови" та „Футбол" (а.с. 92). Сама [PERSON] має повну вищу педагогічну освіту, працює вчителем, за місцем роботи та за місцем проживання характеризується виключно позитивно (а.с. 18, 20, 22, 23, 26, 55- 56), отримує постійний дохід (а.с. 53). Її чоловік [PERSON] також характеризується позитивно (а.с. 19, 21, 24, 25, 27), має постійний дохід (а.с.93, 94). Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, висновку органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації та подання служби у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації (а.с. 59 - 62) [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна. Трудовий колектив за місцем роботи померлої [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про встановлення опіки на [PERSON] та призначення його опікуном [PERSON] (а.с.161-164). Відповідач [PERSON] за місцем проживання та роботи також характеризується позитивно (а.с. 43-44), в його особовій справі відомості про сина [PERSON] відсутні (а.с. 144). Останні 12 років [PERSON] проживав окремо від сина [PERSON], не спілкувався з останнім, сплачував аліменти (а.с.88-90, 115-117, 147-146). Під час сплати аліментів були певні затримки, однак на думку суду вони пов'язані з тим, що [PERSON] переходив на інше місце роботи. Крім сплати аліментів [PERSON] іншої матеріальної допомоги не надавав, що визнається останнім в судовому засіданні. За місцем проживання [PERSON] створені належні умови для виховання дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання (а.с. 147). Служба у справах дітей Сумської міської ради заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] та вважає за можливе визначити місце проживання [PERSON] разом з батьком (а.с.165-166). Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що з 1-го по 3-й клас від проживав у с. Вири разом з бабусею, яка за ним доглядала, потім проживав у м. Київ а на канікули приїздив у с. Вири. Після загибелі матері проживає в с. Вири разом з бабусею [PERSON], відвідує школу. Свого батька він не пам'ятає зовсім, не спілкувався з ним, побачив тільки після смерті матері. Спілкуватися з батьком не бажає та хоче проживати у с. Вири разом з бабусею. Крім того пояснив, що всі його знайомі та друзі проживають у с. Вири та у м. Київ, у м. Суми в нього знайомих немає. Свідок [PERSON] пояснила, що знає родину [PERSON] більше 30 років, родина останньої забезпечена, позитивно її характеризує, її онука [PERSON] також добре знає, в класі діти його любили, фактично він повернувся після загибелі матері навчатися в той же клас, в якому навчався. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є хрещеною матір'ю [PERSON], була в дружніх стосунках з померлою [PERSON], зі слів останньої знає, що відповідач [PERSON] не спілкувався з дитиною протягом багатьох років, також не цікавився у неї особисто де знаходиться дитина, хоча міг це зробити, оскільки вона разом працюють в системі УМВС, крім того [PERSON] їй скаржилась, що [PERSON] не цікавиться дитиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює приватним нотаріусом, за зверненням [PERSON] приблизно 2 роки тому готував заяву про те, що батько дає згоду на придбання на ім'я дитини нерухомого майна, вказана заява ніяких обов'язків на батька не покладала, однак в подальшому йому стало відомо, що батько відмовився підписувати цю заяву. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дружиною відповідача [PERSON], у них є спільний син, вона та їх син не заперечують, щоб неповнолітній [PERSON] проживав у їх сім'ї. Також пояснила, що її син неодноразово запитував про свого брата [PERSON], казав що буде радий познайомитись. Крім того пояснила, що розлучення [PERSON] та [PERSON] було пов'язано з конфліктами зі сторони позивачки [PERSON] та її доньки, особисто їй телефонувала [PERSON] та висловлювала погрози. Свідок [PERSON] пояснила, що є матір'ю відповідача [PERSON], розлучення її сина та першої дружини було важке, були конфлікти, зокрема в дитячий садок її викликала завідуюча та просила не спілкуватись з онуком так як його матір з приводу цього влаштовує сварки. Пояснила, що вона прийняла рішення не спілкуватись зі своїм онуком, щоб не травмувати психіку дитини, оскільки знаючи характер позивачки [PERSON] та її доньки, останні не дали б спілкуватись з дитиною. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав зокрема якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Згідно з пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи бажання батька брати участь у вихованні дитини, те що він позитивно характеризується, наявність певних перешкод у спілкуванні з дитиною, висновок служби у справах дітей СМР та те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відсутні. Під час слухання справи [PERSON] досяг 14 років, а тому згідно ст. 6 СК України є неповнолітньою особою. Відповідно до ст. 59 ЦК України, ст. 243 СК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування. Визначення того, яку дитину слід вважати позбавленою батьківського піклування, міститься у ч. 1. ст. 1 Закону від 13 січня 2005 р. № 2342-IV "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування": діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами внутрішніх справ, пов'язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, та безпритульні діти. Таким чином вказаною нормою встановлено можливість призначити піклування над особою, що має батька. Оскільки матір неповнолітнього померла, після її смерті [PERSON] з батьком не проживає та не бажає спілкуватись, останній сина не бачив близько 12 років та не приймав участі у його вихованні, психологічний контакт між ними відсутній, після смерті матері [PERSON] матеріально сина не забезпечує та останній відмовляється отримувати кошти від батька, суд вважає, що неповнолітній [PERSON] є таким, що позбавлений батьківського піклування. Правовідносини щодо встановлення піклування над неповнолітнім, врегульовано ст.ст. 59-63 ЦК України, ст.ст. 243-244 СК України. Орган опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації вважає за необхідне встановити опіку над неповнолітнім [PERSON] та вніс до суду подання про призначення опікуном [PERSON], яка фактично здійснює догляд над неповнолітнім та піклується про нього. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про встановлення піклування над неповнолітнім та призначення [PERSON] піклувальником підлягає повному задоволенню, оскільки [PERSON] є неповнолітнім та потребує призначення піклувальника. Як встановлено в судовому зсіданні між сторонами виник спір з приводу місця проживання [PERSON] Згідно ч.3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. В судовому засіданні [PERSON] в категоричній формі заявив, що бажає проживати разом з [PERSON] Дослідивши надані сторонами докази, суд також вважає, що підстави для визначення місця проживання [PERSON] разом з батьком відсутні зважаючи на те, що сам неповнолітній [PERSON] не бажає там проживати, батько останні 12 років без достатньо обґрунтованих причин не бачив свого сина, не має з ним психологічного контакту, не знає звичок та особливостей [PERSON], не приймав участі у його вихованні. Також в м. Суми у [PERSON] фактично немає знайомих. В той же час в с. Вири неповнолітній [PERSON] фактично виріс, навчався, ним опікувалася [PERSON] і це дало добрий результат, що підтверджується характеристиками з навчальних закладів, проживаючи в с. Вири [PERSON]. знаходиться в звичних для нього обставинах, що важливо в зв'язку з перенесенням стресу, пов'язаного з загибеллю матері. Тому проживання [PERSON] разом з бабусею [PERSON] буде відповідати інтересам неповнолітнього. Суд не може взяти до уваги висновок Служби у справах дітей Сумської міської ради щодо визначення місця проживання [PERSON] разом з батьком, оскільки в цьому висновку не дано належної оцінки всім обставинам справи, зокрема тому, що [PERSON] пережив стрес, не бажає проживати та спілкуватися з [PERSON], фактично виріс та навчався і продовжує навчатися у Вирівській школі, проживаючи в с. Вири [PERSON]. знаходиться в звичних для нього обставинах. Також не дано належної оцінки тому, що [PERSON] протягом останніх 12 років не займався вихованням сина, в період після смерті [PERSON] до допиту неповнолітнього в судовому засіданні не знайшов з останнім психологічного контакту. Підстави вважати, що такий контакт буде знайдено в подальшому на час розгляду справи відсутні. Тому зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Outcome: partial