Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернулось до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначило, що відповідно до укладеного договору № DN81AR03110327 від 29.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 75053,52 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна. Згідно умов договору застави [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором у відповідача виникла прострочена заборгованість. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 19.09.2012 року № 2035/5217/2012 було в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110327 від 29.10.2007 року в розмірі 61755, 86 грн. звернено стягнення на предмет застави: автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля. 09.04.2012 року Червонозаводським відділом державної виконавчої служби Харківського міського упраління юстиції було накладено арешт на рухоме майно - автомобіль марки DAEWOO, згідно постанови про арешт майна ВП № 29997551 від 09.04.2012 року. Позивач вважає, що оскільки ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, право застави у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло раніше 29.10.2007 року відповідно до договору застави рухомого майна, а державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наданих доказів, в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 29.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № DN81AR03110327. (а. с. 5-10). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна, згідно умов якого, [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. (а. с. 11-15). Рішенням Червонозаводського районного судом м.Харкова від 19.09.2012 року по справі № 2035/5217/2012 позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] задоволено. В рахунок погашення заборгованості в сумі 61755, 86 грн. за кредитним договором № DN81AR03110327 від 29.10.2007 року звернено стягнення на предмет застави: автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк». (а. с.16-20). 09.04.2012 року державним виконавцем Червонозаводського районного відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та накладено арешт на автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить [PERSON] (а. с 21). Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора - заставодержателя. Положеннями ст. 16 Закону України "Про заставу" передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу» встановлено, що відчуження заставленого майна допускається тільки за згодою заставодержателя. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в гривні та іноземній валюті, інші цінності. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Згідно зі ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно з ч. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Так, кредитний договір між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений 29.10.2007 року, а в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором - договір застави рухомого майна, згідно умов якого, [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Тому згідно договору застави рухомого майна право застави у банку виникло раніше, оскільки постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження було винесено 09.04.2012 року. Таким чином, дії Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо накладення арешту на автомобіль DAEWOO створюють загрозу припинення дії договору застави рухомого майна від 29.10.2007 року та невиконання боржником кредитного договору № DN81AR03110327 від 29.10.2007 року, тим самим порушує законне право кредитора, оскільки згідно зі ст.572 ЦК України кредитор, тобто банк, має переважне право перед іншими кредиторами одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Положеннями ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в разі накладення арешту на заставлене майно для задоволення вимог стягувача, які не є заставодержателями, передбачено право заставодержателя звернутися до суду із позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Згідно з нормами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, враховуючи, що банк, має переважне право перед іншими кредиторами одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, у Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відсутні підстави, передбачені ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», щодо звернення стягнення на автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved