Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

В.О. головного лікаря Комунального закладу "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР [PERSON] звернувся до суду з заявою про госпіталізацію громадянки [PERSON], [INFO] у психіатричний стаціонар без її згоди. В обґрунтування заяви вказано, що [PERSON] перебуває під наглядом лікаря психіатра з 1972 року з діагнозом: легка розумова відсталість в ступені помірної дебільності, є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню безстроково. 15.06.2017 на прийом звернулась опіку хворої [PERSON] з заявою про погіршення стану хворої та проханням госпіталізувати останню. 19.06.2017 [PERSON] оглянута комісією лікарів - психіатрів диспансеру, які зробили висновок по потребу лікування лише в умовах стаціонару. Враховуючи, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання, просять госпіталізувати останню у психіатричний стаціонар. В судовому засіданні представник Комунального закладу "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР [PERSON] підтримала заяву, посилаючись на викладені у ній обставини, враховуючи, що на даний час [PERSON] потребує лікування лише в стаціонарних умовах, в звязку з загостренням захворювання, просила вимоги задовольнити в повному обсязі. В звязку з тяжким психічним розладом доставити [PERSON] до суду не представилось можливим. Опікун [PERSON] в судовому засіданні просила надати дозвіл на госпіталізацію у психіатричний стаціонар її підопічної, та пояснила, що вона страждає на психічну хворобу. В останній час хвороба загострилася, стала агресивною до оточуючих, свариться нецензурно, кидає предмети в оточуючих з балкону, погрожує палкою, кидає камені, на її поведінку постійно скаржаться сусіди. Просить госпіталізувати [PERSON] на стаціонарне лікування. Вислухавши сторони, думку прокурора, який вважає вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню с наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на «Д» обліку в КЗ « КПНД»ДОР, з 1972 року з діагнозом: легка розумова відсталість в ступені помірної дебільності, є інвалідом 2 групи про психічному захворюванню безстроково. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2012 року, [PERSON] визнана недієздатною та призначено опікуна сусідку [PERSON]. Відповідно до Рішення ЛКК № 497 від 19 червня 2017 року встановлено, що [PERSON] з 1972 року перебуває під наглядом лікаря-психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість в ступені помірної дебільності. [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в психіатричних стаціонарах, остання госпіталізація з 03.04.2016р. по 27.04.2016р. На протязі останнього тижня, психічний стан погіршився. 19.06.2017р. комісією лікарів-психіатрів диспансеру, [PERSON] була оглянута та дійшла до висновку що остання потребує лікування лише в умовах стаціонару. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня у звязку з неможливістю надати згоди з причини тяжкого психічного розладу та недієздатності. На підставі Рішення Конституційного Суду № 2-рп/2016 від 01.06.2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Відповідно до ст.70 ч.2 Закону України «Про Конституційний Суд України», КСУ вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Положення третього речення частини першої статті 13 з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 р. N 2-рп/2016. Однак, враховуючи вирішення цього питання під наглядом судового контролю, суд вважає, що застосування положення статті 13 зазначеного Закону цілком обґрунтоване. Отже, особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання її опікуна при зверненні до суду уповноваженого субєкта (представника заявника КЗ «КПНД» ДОР лікаря психіатра [PERSON]В.). В матеріалах справи є заява опікуна [PERSON] до головного лікаря КЗ «КПНД» ДОР з проханням госпіталізації [PERSON], аналогічна заява надійшла від голови правління ОСББ «Інгулець-21» [PERSON], з будинку де проживає [PERSON], з проханням госпіталізувати останню, в звязку з її агресивною поведінкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, оскільки страждає важким психічним захворюванням, яке потребує стаціонарного лікування. Враховуючи вищевикладене, заява Комунального закладу "Криворізький психоневрологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради - є обґрунтованою та заснованою на законі, в звязку з чим підлягає задоволенню. На підставі ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved