Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди йому у здійсненні володіння, користування та розпорядження належнного йому на праві приватної власності житлого будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] та виселити відповідачів [PERSON] та [PERSON] з належного йому, як власнику, житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просить визнати житловий будинок літ."А" загальною площею 55,2 кв.м, житловою площею 40,7 кв.м, прибудовою літ."а, а-1", господарськими будівлями і спорудами-сараї літ."Б,В,Е", душ літ."Г", вбиральну літ."Д", споруди літ.1-3, що знаходяться за адресою в [ADDRESS] - спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], зобов"язати державного реєстратора Генічеської державної адміністрації Херсонської області змінити державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в частині з приватної влассності [PERSON] на спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивач [PERSON] та його представник за дорученням [PERSON] повністю підтримали, заявлені зустрічні позовні вимоги повністю не визнали, заперечували у їх задолені з мотивів необгрунтованності та безпідставності заявленого позову. Стосовно обгрунтованності заявленого основного позову представник позивача [PERSON] пояснив, що на праві приватної власності позивачу [PERSON] належить житловий будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 0,13 га відповідно до свідоцтва на право приватної власності на нерухоме майно від 17.10.2014 року. Інших власників даного домоволодіння немає. В 2011 році він був засуджений Генічеським районним судом Херсонської області і перед засудженням і направленням до місць позбавлення волі, передав ключі від будинку своїй донці [PERSON]. Відповідачі [PERSON], яка являється матір"ю відповідачки [PERSON], [PERSON], являється його бувшою дружиною, з якою розлучився в 1995 році, в даному будинку на той час не проживали. Коли повернувся з місць позбавлення волі, а саме у 2014 році та прибув до свого помешкання дізнався, що в даному житловому будинку з невідомих причин та без його згоди вселились відповідачі по справі. Оскільки за будинок ним були сплачені його собисті кошти, у жовтні 2014 року отримав свідоцтво про право власності. Однак, як власник в даному будинку не проживає, так як відповідачі чинять йому перешкоди, не пускають його до будинку, чим порушують його право, як власника, а позивач змушений наймати житло. Добровільно покинути, належний позивачу, будинок відповідачі відмовляються, у зв"яку з чим, звернувся до суду для усунення перешкод в користуванні, володінні і розпорядженні житловим будинком та примусовому виселені відповідачів з його будинку без надання іншого жилого приміщення, які самоправно зайняли будинок позивача і в позасудовому порядку вирішити дане питання не може. Просив задовольнити позов позивача. Позивач [PERSON] дав аналогічні пояснення, повністю підтримав доводи його представника стосовно підстав заявлення даного позову, підтвердив наявність існування перешкод в користуванні житловим будинком та виселення відповідачів з належного йому будинку, та додатково пояснив, що відповідачі безпідставно і без його дозволу вселилися в його будинок і проживають в ньому незаконно та чинять перешкоди щодо вселення і проживання його як власника будинку. У відповідачки [PERSON] раніше було своє житло, яке з невідомих йому причин було зруйновано і вона незаконно вселилась в його будинок. Його бувша дружина відповідачка по справі [PERSON] ніякого відношення до його будинку не має, оскільки зареєстрована в іншому будинку, за іншою адресою. Однак скориставшись його відсутністю вселилась в його будинок, який був наданий йому, як переселенцю, і ним особисто був викуплений. Житловий будинок зареєстрував на себе в жовтні 2014 року, так як відбував покарання у місцях позбавлення волі і не міг своєчасно його оформитина себе. Із вищезазначених підстав заперечує, щоб житловий будинок, розташований в [ADDRESS] був визнаний спільною сумісною власністю його та його бувшої дружини [PERSON] Також просив задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] пред"явлені позовні вимоги не визнали повністю, заперечували у задоволенні позову [PERSON], зустрічні позовні вимоги повністю підтримали. Представник відповідачки [PERSON] за дорученням [PERSON] пояснив, що позивачка і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 1987 року, який зареєстрували у Фрунзенській сільській раді Генічеського району Херсонської області, актовий запис №13. Після реєстрації шлюбу сім"я [PERSON] стала проживати в колгоспному будинку, який був наданий голові колгоспного двору [PERSON], який працював на той час в колгоспі ХХІ з"їзду КПРС. В 1988 році у них народилась дочка [PERSON]. В 1992 році нею була сплачена колгоспу балансова вартість домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] в сумі 11888,78 крб. 31 травня 1995 року шлюб між позивачем і відповідачкою був розірваний і отримано свідоцтво про розірвання шлюбу. В 1994 році відповідачкою [PERSON] був виготовлений технічний паспорт на дане домоволодіння, однак нею було помилково вказано адресу будинку [ADDRESS], хоча фактично це є житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] ніколи не проживала. У 1994 році [PERSON] викуплений житловий будинок не оформила в законному порядку, так як колгосп було ліквідовано, у зв"язку з реформуванням сільського господарства в Україні. Фактично спірний будинок [PERSON] з [PERSON] придбала разом за спільні кошти сім"ї, на час викупу будинку вони знаходились в зареєстрованому шлюбі, тому будинок являється спільною сумісною власністю подружжя, а не особистою власністю [PERSON] Вважає, що державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] повинна бути державним реєстратором змінена з притватної власності [PERSON] на спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON]. Її мати [PERSON] вселилася з дозволу співвласника даного житлового будинку [PERSON], тому підстав для виселення без надання іншого жилого приміщення, як [PERSON] так і [PERSON] немає. Просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] та задовольнити зустрічний позов [PERSON] Відповідачка [PERSON] по основному позову і позивачка по зустрічному позову повністю підтримала пояснення свого представника, також просила задовольнити її зустрічний позов, а в задоволенні основного позову [PERSON] відмовити. Відповідачка [PERSON] по основному позову, будучи належним чином повідомлена про день, час і місце слухання справи, в судове засідання не з"явилася надала до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності. Представник відповідача до зустрічному позову Фрунзенська сільська рада Генічеського раойну Херсонської області, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце слухання справи, в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач Державний реєстратор Генічеської райдержадміністрації Херсонської області в судове засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце слухання справи. Суд вислухавши пояснення сторін, свідків по справі, дослідивши надані сторонами докази, вважає встановлені слідуючі обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 1987 року, який зареєстрували у Фрунзенській сільській раді Генічеського району Херсонської області, актовий запис №13. Після реєстрації шлюбу сім"я [PERSON] стала проживати в колгоспному будинку, який був наданий голові колгоспного двору [PERSON], який працював на той час в колгоспі ХХІ з"їзду КПРС. В 1988 році у них народилася дочка [PERSON]. В 1992 році була сплачена колгоспу балансова вартість домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] в сумі 11888,78 крб. [PERSON] стверджувала, що вона сплатила за будинок і в підтвердження надала довідку колгоспу ім. ХХІ з"їзду КПРС без номера і дати, в якій значиться, що [PERSON], яка проживає в колгоспному житловому будинку балансовою вартістю 11888,78 рублів, сплатила 11888,78 рублів. Дана довідка підписана головою колгоспу та головним бугалтером. Позивач [PERSON] стверджував, що саме він сплатив кошти, посилаючись на довідку виконавчого комитету Фрунзенської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка знаходиться в матеріалах реєстраційної справи /на а.с.6/, в якій зазначено, що [PERSON] дійсно сплатив вартість в сумі 11888,78 за домоволодіння, розташоване за адресою в [ADDRESS]. 31 травня 1995 року шлюб між позивачем і відповідачкою був розірваний і отримано свідоцтво про розірвання шлюбу. В 1994 році відповідачкою [PERSON] був виготовлений технічний паспорт на дане домоволодіння, однак як вона вказувала в судовому засіданні, нею було помилково вказано адресу будинку [ADDRESS], хоча фактично це є житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] ніколи не проживала. Дані обставини підтверджуються інвентаризаційною справою, яка була заведена Генічеським БТІ за заявою [PERSON] у 1994 році. У 1994 році як стверджувала [PERSON], викуплений житловий будинок не оформила в законному порядку, так як колгосп було ліквідовано, у зв"язку з реформуванням сільського господарства в Україні. Також судом встановлено, що в 2014 році була заведена інвентаризаційна справа за заявою [PERSON] і йому був виданий технічний паспорт. Також встановлено, що позивач [PERSON] отримав спірний житловий будинок як переселенець відповідно до переселенського квитка серії [NUMBER] виданого Херсонським облвиконкомом до колгоспу ім. ХХІ з"зду КПРС Генічеського району Херсонської області. Членами його сім"ї були дружина [PERSON], що підтверджується копією особистого рахунку №1132, де значиться головою сім"ї [PERSON], і члени сім"ї [PERSON], [PERSON] станом на 01.01.1988, адреса господарства [ADDRESS], копією облікової картки об"єкта погосподарської обліку. Відповідно до копії рахунку №73 за 1992 рік, заведеного на [PERSON] , де в 1992 році значиться погашення за будинок. Факт погашення вартості домоволодіння колгоспу ім. ХХІ з"їзду КПРС підтверджується також і довідкою колгоспу, які була надано [PERSON] З урахуванням вищезазначеного судом було безспірно встановлено, що не заперечували сторони, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами був викуплений у 1992 році у колгоспу ім. ХХІ з'їзду КПРС. На той час сторони перебували в зареєстрованому шлюбу, що також беззаперечено було доведено в судовому засіданні. Ствердження позивача [PERSON], що [PERSON] не має ніякого відношення до спірного житлового будинку повністю спростовані доказами відповідачки [PERSON], які перераховані в мотивувальній частині рішення та свідченням свідка [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні і являється рідною дочкою сторін. Факт проживання [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] підтверджується також довідкою Фрунзенської сільської ради Генічеського району Херсонської області №548 від 16.10.2015 року. Доказів того, що відповідачка [PERSON] проживала і проживає по [ADDRESS] позивачем і його представником не доведено і повністю спростовано доказами відповідачки [PERSON] і її представника. При дослідженні інвентаризаційних справ судом достовірно встановлено , що будинок по [ADDRESS] за технічною характеристикою є ідентичні, тому підстав вважати, що це різні житлові будинки у суду немає. Дані обставини також підтверджутюся довідкою Фрунзенської сільської ради за №548 від 16.10.2015 року. У відповідності до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). У відповідності до ст.72 ч.2 СК України до вимоги про поділ майна, заявлені після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. З урахуванням даних вимог закону суд вважає, що знайшло своє підтвердження, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], а не особистою власністю позивача [PERSON], хоча житловий будинок був зареєстрований на нього. Оскільки відповідачка [PERSON] дізналася про реєстрацію житлового будинку по [ADDRESS] під час розгляду справи, тому суд вважає, що позивачка не пропустила строк позовної давності для захисту свого порушеного права власності як дружини [PERSON] З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що зустрічні позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно заявлення позовних позивачка [PERSON] про виселення [PERSON], [PERSON] з домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення на підставі ст.116 ч. 3 ЖК України, суд вважає, що дані позовні вимоги не підлягають задоволені, оскільки позивачем не доведено, що відповідачі по основному позову вселилися в даний будинок самоправно. Крім того, судом безспірно встановлено, що відповідачка [PERSON] являється співвласником спірного житлового будинку, а тому не може бути виселена в судовому в порядку з житлового будинку. Також немає підстав для виселення і відповідачки [PERSON], оскільки вона вселилась з дозволу співвласника житлового будинку, тому на думку суду позовні вимоги є безпідставними і необгрунтованими.

Outcome: approved