Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання незаконним нарахування та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця по листкам непрацездатності АГІ № 162571 від 14.09.15 року, АГХ №286648 від 04.11.15 року, АГН №223141 від 16.11.15 року, АГХ№211800 від 30.11.2015 року, АГН №22351007 грудня 2015 року, АГХ №212684 від 21 грудня 2015 року, зобов'язати нарахувати допомогу за перші 5 днів тимчасової втрати працездатності по листкам непрацездатності АГХ№211800 від 30.11.2015 року, АГН №22351007 грудня 2015 року, АГХ №212684 від 21 грудня 2015 року в сумі 7400,85 грн. та стягнути нараховану допомогу з тимчасової втрати працездатності в сумі 6410,78 грн. В судовому засіданні позивач залишила без розгляду частину позовних вимог щодо проведення нарахувань та стягнення коштів, про , що винесено відповідну ухвалу суду. В іншій частині вимог позивач позов підтримала та зазначила про необхідність визнання незаконним нарахування та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця по вказаним листкам непрацездатності для можливості пред»явлення даного рішення суду на підтвердження певних фактів , щодо отримання коштів від відповідача після звільнення. В обґрунтування позову зазначила, що працювала у відповідача з вересня 2007 року. Обіймала посаду заступника керівника Напрямку Credit Collection по юридичній роботі Кіровоградського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк». Стверджує, що нею були надані на оплату листки непрацездатності, нарахування за які і оплата були здійснені неправильно, на підтвердження чого надала суду лист на її ім»я від Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02.06.16р. та зазначила про проведення повного розрахунку з нею відповідачем після її звернення до суду та відділення Фонду з приводу неправильного нарахування та невиплати по листкам непрацездатності. Постановою Кабінету міністрів України №440 від 26.06.2015 року затверджено Порядок оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця. Перші 5 днів тимчасової непрацездатності оплачуються в такому самому порядку й у таких же розмірах, як і інші дні тимчасової непрацездатності за рахунок Фонду, а тому просить задовільнити позов повністю. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та в обґрунтування заперечень зазначив, що [PERSON] у зв»язку з проведеною перевіркою Фондом було здійснено нарахування та виплату сум як за рахунок коштів роботодавця, так і допомогу за рахунок коштів Фонду соціального страхування. Вимоги залишені на розгляді суді вважає некоректними та просить відмовити в їх задоволенні. Представником третьої особи зазначено, що відповідно до положень ст. 30 Закону України №1105, рішення про призначення матеріального забезпечення приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування відповідача, яка виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності, затверджене правлінням Фонду і до повноважень якої входить здійснення контролю за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення. На підставі звернення позивача проведено відповідну перевірку правильності нарахувань по листках непрацездатності позивачу, виявлено порушення, які відображені в акті від 19.05.16р., які на час розгляду справи в суді усунуті. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] працювала в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з 24.09.2007 р. З 03.09.2012 р. на підставі наказу № З.КО-ПП-2012-296 від 31.08.2012 р. на посаді заступника керівника напряму " Credit Collection ". В період з 14.09.2015 р. по 09.10.2015 р., з 04.11.2015 р. по 13.11.2015 р. та з 16.11.2015 р. по 27.11.2015 р., 30.11.2015 р. по 04.12.2015 р., з 07.12.2015 р. по 18.12.2015 р. та з 21.12.2015 р. по 30.12.2015 р. [PERSON] не працювала у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю (за загальним захворюванням), що було підтверджено листками непрацездатності (а. с. 5-7). Листки непрацездатності були надані до Банку для проведення їх оплати, що підтверджується відповідними заявами (а. с. 8-9). Відповідно до Акту № 396 від 19.05.16 року Позапланової перевірки страхувальників на підставі заяви [PERSON] було встановлено неправильність проведених розрахунків по 4-х листках непрацездатності ( а.с. 139-140). Станом на 08.06.16 року ці порушення усунуті, перерахунок зроблено, кошти позивачу виплачено, що підтверджується і позивачем в судовому засіданні. Згідно зі ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з перерахованих у частині першій цієї статті страхових випадків, в тому числі, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві; необхідності догляду за хворою дитиною. Згідно з ч. 2 ст. 22 цього Закону, допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико- соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначений порядок виплати допомоги з тимчасової непрацездатності регламентований чинним законодавством, а саме Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової трати працездатності, затвердженого Постановою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 26 від 22.12.2010 р. Відповідно до п.п. 3, 4, 8, 9 Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 26 від 22.12.2010 р., у разі виникнення страхового випадку із застрахованою особою на підставі поданих документів комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства приймає рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі. На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник-роботодавець нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок. Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку. Після надходження суми коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, останній зобов'язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення у строки, визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-ІП від 18.01.2001 р. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову, оскільки виплата допомоги за період тимчасової непрацездатності була здійснена на час розгляду справи в суді, вимога позивача в тому вигляді в якому вона заявлена позивачем є некоректною, порушені права позивача відповідачем відновлені, за обставин встановлених в суді , позов є безпідставним та не підлягає задоволенню повністю . При винесенні рішення , суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. 88 ЦПК України , суд вирішує судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed