Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди та просила стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника в наслідок професійного захворювання 320 000, 00 грн, без утримання податків та зборів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона переносила моральні страждання та переживання у зв'язку із смертю свого батька - [PERSON], який пропрацював у період з 29 березня 1956 року по 02 грудня 1957 року підземним лопаточником, підземним помічником машиніста вантажної машини, підземним люковим - проважатим у шахті "Центральна" РУ ім. Фрунзе треста 'Ленінруда" та з 10 вересня 1960 року по 01 жовтня 1968 року - підземним люковим - проважатим, підземним скреперистом, підземним скреперистом з веденням вибухових робіт у шахті ім. Фрунзе РУ ім. Фрунзе треста "Ленінруда" (нині Приватне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка»). 12.03.1962 року під час виконання трудових обов'язків на ш.ім.Фрунзе треста «Ленінруда» з її батьком стався нещасний випадок на виробництві. В результаті тривалої роботи в підземних умовах у її чоловіка виник хронічний бронхіт, який був визнаний професійним захворюванням. 05 вересня 1994 року був складений Акт розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння). Згідно виписки із акта ЛТЕК від 12 жовтня 1994 року, виданим профпатологічною МСЕК, її батьку було встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково по пиловому бронхіту 1 ст. На фоні хронічного пилового бронхіту в наступні роки у її чоловіка розвинувся рак верхньої частини правої легені. Довідкою МСЕК від 08 січня 2004 року батьку було встановлено 80% втрати професійної працездатності безстроково, [PERSON] [INFO] помер. Згідно Акту посмертної медичної експертизи по встановленню причинного зв'язку між смертю та профзахворюванням від 18 червня 2004 року, виданого МСЕК № 2 встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням - пиловим бронхітом. Смертю батька позивачу завдано моральної шкоди, оскільки вона втратила рідну людину, яку дуже любила і поважала. За життя батько постійно піклувався про неї, підтримував у складних життєвих ситуаціях та допомагав боротися з хворобою, оскільки вона є інвалідом з дитинства і їй встановлена 2 група інвалідності безстроково. Смерть батька призвела до того, що вона постійно перебуває у пригніченому моральному стані, адже думки про його смерть не залишають її навіть до теперішнього часу. Спричинену моральну шкоду оцінює в розмірі 320 000 гривень. Позивач та його представник надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують з підстав викладених в позові, просять їх задовольнити у заявленому розмірі. Представник відповідача ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не відомо, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Відповідно до статей 1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою, яка її завдала. За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. У зазначеній нормі поняття "діти" вжито в розумінні кровної спорідненості з померлим, оскільки особа не набуває особливого правового статусу, пов'язаного з її неповноліттям, а в числі найближчих до померлого осіб отримує право на відшкодування моральної шкоди, яке не пов'язане із віком особи. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що батьком позивачки є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 12.07.1966 р., про що було зроблено відповідний актовий запис №1275 (а.с.7). Батько позивачки [PERSON] працював у шкідливих умовах праці у період з 29 березня 1956 року по 02 грудня 1957 року підземним лопаточником, підземним помічником машиніста вантажної машини, підземним люковим - проважатим у шахті "Центральна" РУ ім.Фрунзе треста «Ленінруда» та з 10 вересня 1960 року по 01 жовтня 1968 року - підземним люковим - проважатим, підземним скреперистом, підземним скреперистом з веденням вибухових робіт у шахті ім.Фрунзе РУ ім.Фрунзе треста "Ленінруда" яке є структурним підрозділом Приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (трудова книжка а.с. 10-13). В результаті тривалої роботи в підземних умовах у [PERSON] виник хронічний бронхіт, який був визнаний професійним захворюванням, про що, 05 вересня 1994 року був складений Акт розслідування хронічного професійного захворювання (а.с.20). Згідно виписки із акту ЛТЕК від 12 жовтня 1994 року, виданої профпатологічною МСЕК, [PERSON] було встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково по пиловому бронхіту 1 ст. (а.с.14). Згідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 05 вересня 1994 року вказано вину керівництва шахти ім.Фрунзе рудника Суха Балка (нині Приватне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка») та Тернівського воєнізованого гірничорятувального загону у виникненні у [PERSON] професійного захворювання. Вищевказаний акт розслідування хронічного професійного захворювання не оскаржено підприємством-відповідача у встановленому законодавством порядку. Підстав вважати його не дійсним судом не встановлено. На фоні хронічного пилового бронхіту у [PERSON] розвинувся рак верхньої частини правої легені. Довідкою МСЕК від 08 січня 2004 року [PERSON] було встановлено 80% втрати професійної працездатності безстроково (а.с.15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно Акту посмертної медичної експертизи по встановленню причинного зв'язку між смертю та профзахворюванням від 18 червня 2004 року, виданого МСЕК № 2, встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням - пиловим бронхітом (а.с. 24-28, 30). Відповідно до пунктів 1, 4 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи. Отже, з урахуванням вищенаведених норм, з урахуванням ст. 1168 ЦК України, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. За умови коли професійне захворювання мало місце до 1 січня 2004 року (набрання чинності ЦК України), а смерть фізичної особи настала після зазначеної дати, при наявності причинного зв'язку з виробничою травмою, до правовідносин про відшкодування моральної шкоди членам сім'ї померлого підлягають застосуванню положення статті 1168 ЦК України, враховуючи положення про дію в часі норм права. Оскільки судом встановлено, що позивач є дочкою померлого, вона має право на відшкодування моральної шкоди. Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПрАТ «Євраз Суха Балка», повинен виплатити позивачці моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд вважає, що в даному випадку роботодавець, а саме відповідач - ПрАТ «Євраз Суха Балка» повинен виплатити позивачу моральну шкоду, правові підстави для стягнення якої визначені ст. 1168 ЦК України. Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи членам сім'ї померлого (у даному випадку дочці померлого [PERSON].) відшкодовується роботодавцем - відповідачем у справі ПрАТ «Євраз Суха Балка». За таких обставин, вимоги позивачки до ПрАТ «Євраз Суха Балка» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Представники відповідача, з урахуванням ст.ст. 57-61 ЦПК України, не надали суду доказів на спростування тверджень позивачки. З урахуванням встановлених судом обставин та наданих в порядку ст. 60 ЦПК України доказів, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди. Факт спричинення моральної шкоди позивачці у зв'язку із смертю батька встановлений в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи. Позивач переносить моральні страждання у зв'язку з втратою близької людини, що позбавляє її нормальних життєвих зв'язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, вона постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть батька не залишають її навіть до теперішнього часу. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації з урахуванням наступного. Позивач оцінює моральну шкоду, заподіяну відповідачем ПрАТ «Євраз Суха Балка», в 320 000,00 грн. Однак, всупереч положень ст. 57-61 ЦПК України, позивач не надала суду доказів того, чому саме такий розмір матеріальної компенсації моральної шкоди вона вимагає до відшкодування. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди в зв'язку зі смертю батька, суд враховує, характер та обсяг її душевних, психічних страждань, в зв'язку зі смертю близької людини, враховує той факт, що дійсно позивач є дочкою померлого; вину підприємства - відповідача в смерті [PERSON] та завдання позивачу немайнової (моральної) шкоди; наявність причинного зв'язку смерті [PERSON] із професійним захворюванням на виробництві; наслідки викликані заподіяною шкодою - смерть найбільш близької людини; перенесені та у теперішній час душевні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані смертю батька, час, що пройшов з моменту смерті близької людини та до моменту звернення до суду. Враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, істотність вимушених змін у її житті, а також з урахуванням конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, підлягає 60000,00 грн, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона пережила та переносить на теперішній час, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд стягує з відповідача в дохід держави 640,00 грн.

Outcome: partial