Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі ВІ ЕйБІ банк) про повернення депозиту, посилаючись на те, що 27 червня 2012 року між ним [PERSON] (далі Позивачем) та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк (скорочено ВіЕйБі Банк) (далі Відповідачем), у відділенні №109 за адресою м. Полтава, вул. Комсомольська, 23 був укладений договір банківського вкладу "Строковий" №383887/2012 (далі Договір, копія якого додається). Відповідно п.1.1 Договору, його предметом є розміщення вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту "Строковий" в євро на строк 12 місяців з дня укладення Договору, з капіталізацією процентів по закінченні строку дії Вкладу. Для обліку вкладу банком відкрито на його ім'я вкладний рахунок [NUMBER]. Також банк відкрив на його, позивача, ім'я вкладний рахунок на вимогу "Для виплат" [NUMBER] (рахунок кореспондент). У відповідності до п.1.3 Договору ним, позивачем, переданий відповідачу, а останнім отриманий на Депозитний рахунок внесок в повному обсязі в сумі 7500 (сім тисяч п'ятсот) євро, що також підтверджується квитанцією №1557353 від 27.06.2012 року. Згідно до п. 1.5 Договору процентна ставка за користування Внеском протягом строку внеску складала 7,4 % річних. Дата вимоги вкладником вкладу - 27 червня 2013 року. Враховуючи, що він, позивач, не мав намірів продовжувати термін дії договору та після закінчення терміну його дії, звертався до банку з метою повернення депозиту та відсотків, банк мав виконати свої зобов'язання, однак їх не виконав. В подальшому на письмові звернення також відповіді не надав . На даний час позивачу сума Внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів відповідачем не повернута та не сплачена, що є порушенням умов договору. Позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача суму внеску 7500 (сім тисяч п'ятсот) євро, а також 7,4 процентів річних в сумі 554 (п'ятсот п'ятдесят чотири) євро та 22 євроценти. В судове засідання позивач не з»явився, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді.Надав суду заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність (а.с.15). Представник відповідача ВІ Ей Бі банку до суду повторно не з»явився, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, про що мається поштове повідомлення в матеріалах справи від 15.12.2014 року. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача , повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення вимог позивача. Судом встановлено, що 27 червня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк у відділенні №109 за адресою м. Полтава, вул. Комсомольська, 23 був укладений договір банківського вкладу "Строковий" №383887/2012. Відповідно п.1.1 Договору, його предметом є розміщення вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту "Строковий" в євро на строк 12 місяців з дня укладення Договору, з капіталізацією процентів по закінченні строку дії вкладу. Для обліку вкладу банком відкрито на ім'я позивача вкладний рахунок [NUMBER]. Також банк відкрив на ім'я позивача вкладний рахунок на вимогу "Для виплат" [NUMBER] (рахунок кореспондент). У відповідності до п.1.3 Договору позивачем переданий відповідачу, а останнім отриманий на Депозитний рахунок внесок в повному обсязі в сумі 7500 (сім тисяч п'ятсот) євро, що також підтверджується квитанцією №1557353 від 27.06.2012 року. Згідно до п. 1.5 Договору процентна ставка за користування внеском протягом строку внеску складала 7,4 % річних. Дата вимоги вкладником вкладу - 27 червня 2013 року. Враховуючи, що , позивач, не мав намірів продовжувати термін дії договору та після закінчення терміну його дії, звертався до банку з метою повернення депозиту та відсотків, банк мав виконати свої зобов'язання, однак їх не виконав. В подальшому на письмові звернення також відповіді не надав . Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України та зміст договору, останній є зобов'язанням. ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як зазначено в ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України,боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки, відповідач не повернув позивачу у визначені договором строки суму внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то відповідач порушив умови договору, оскільки такий його обов'язок був ним передбачений. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа зобов'язана повернути майно, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, а тому сума внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів може бути стягнута з відповідача позивачем у судовому порядку відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в силу ст. 625 Цивільного кодексу України з відповідача сума внеску разом з сумою нарахованих за фактичний термін користування ним процентів повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 7,4 % річних від простроченої суми, так, як вказаний розмір процентів встановлений договором. Отже сума, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача становить 7500 євро. 7,45 річних - 554 євро та 22 євроценти а всього підлягає до стягнення 8054 євро 22 євроценти, що становить на день винесення рішення судом 158 093грн.26 коп. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Нацональний банк України встановив на 19.12.2014 року офіційний курс валюти а саме : 100 євро -1962,8625 грн, а тому сума судових витрат складатиме 1580 грн.93 коп. Викладене підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved