Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором про надання правових послуг. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.01.2018 між [PERSON] та ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» укладено договір про надання правових послуг №2018/01/001681 та Додаткову угоду до даного договору. Відповідно до п.1.1. Договору №2018/01/001681 [PERSON] доручає, а позивач бере на себе зобов`язання надавати відповідачу правові послуги з метою встановлення причин дорожньо-транспортної пригоди, встановлення винної особи, отримання страхового відшкодування, отримання інших виплат, відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної Замовнику чи іншій особі, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.11.2017. Вказує, що 31.07.2018 ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» надіслало до АТ «СГ «ТАС» заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах відповідача. Зазначає, що в лютому 2020 року на користь відповідача страхова компанія здійснила виплату в сумі 78804,74 грн., таким чином згідно умов Додаткової угоди про надання правових послуг від 23.04.2018, відповідач зобов`язана сплатити 19701,18 грн. на користь позивача, однак в добровільному порядку [PERSON] цього не зробила, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. З огляду на викладене, просить суд стягнути з [PERSON] в користь ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» 19701,18 грн. боргу, 1332,79 грн. пені, а також судовий збір в сумі 2102 грн. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 25.08.2020 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 25.08.2020 витребувано у АТ «СГ «ТАС» розрахунок страхової виплати на користь [PERSON] . Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, відзиву на позов суду не подала. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування», як виконавцем, та [PERSON] , як замовником, 10.01.2018 було укладено Договір про надання правових послуг № 2018/01/001681 та Додаткову угоду до нього. Відповідно до п. 1.1 Договору № 2018/01/001681 замовник [PERSON] доручає, а Виконавець ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» бере на себе зобов`язання надавати Замовнику правові послуги з метою встановлення причин дорожньо - транспортної пригоди, встановлення винної особи, отримання страхового відшкодування, отримання інших виплат, відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної Замовнику чи іншій особі, в результаті дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 21.11.2017. (а.с. 8-9). У п. 2.2 Договору передбачено обов`язок Замовника своєчасно оплачувати надані послуги, передбачені умовами Договору. Відповідно п. 1 Додаткової угоди про надання правових послуг, передбачених Договором, Замовник зобов`язаний оплатити Виконавцю грошові кошти у розмірі 25 % від суми отриманих виплат (а саме: отриманого страхового відшкодування та інших додаткових виплат, які мали місце в результаті наданих Виконавцем послуг). Зазначена сума нараховується після сплати всіх податків, які підлягають сплаті, згідно чинного законодавства України. (а.с.10). Позивач вважає, що надав послуги [PERSON] , у результаті яких вона отримала страхове відшкодування, а тому у відповідача виник обов`язок сплатити гонорар позивачу відповідно до умов укладеного між сторонами договору. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 статті 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Також позивач в позові зазначив, що виконання Договору № 2018/01/001681 ТзОВ «Юридична компанія Відшкодування» підтверджується вчиненням таких дій: - збір інформації, вивчення та правовий аналіз обставин ДТП, яка мала місце 21.11.2017 року; - отримання інформації з бази даних МТСБ України щодо наявності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; - перевірка отриманої інформації на предмет можливості отримання страхового відшкодування у справі, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; - збір та систематизація документів, передбачених ст. 35.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; - визначення максимально можливої для отримання Замовником суми страхового відшкодування; - подання заяви та відповідних документів до страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування на користь відповідача; - ведення листування та переговорів із представниками страхової компанії та медичних закладів. Однак, позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання кожного пункту перелічених послуг. З матеріалів справи встановлено, що 31.07.2018 ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" на адресу АТ «СГ «ТАС» за вих. № 5919 надіслано заяву про виплату страхового відшкодування. В заяві позивач просив страхову компанію страхове відшкодування в розмірі 78804,74 грн. перерахувати на рахунок ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" для переказу потерпілій [PERSON] (а.с. 11). Як вбачається з листа АТ «СГ «ТАС» № 971 від 07.07.2020, згідно поданої заяви про виплату страхового відшкодування від [PERSON] , АТ «СГ «ТАС» було прийняте рішення про страхову виплату на її користь, а кошти були перераховані на особистий рахунок, який був зазначений у заяві. (а.с. 18). Відповідно до страхового акту № 01767/16/720 від 25.02.2020, сума страхового відшкодування складає 70523,88 грн., одержувач страхового відшкодування [PERSON] (а.с.106-107) Тобто, АТ «СГ «ТАС» здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] саме за її заявою, а не на підставі заяви ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" і будь яких коштів на підставі заяви товариства від 31.07.2018 року ні потерпілій [PERSON] , ні ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" сплачено не було. Всупереч ст. ст. 12, 81 ЦПК України, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження надання перелічених юридичних послуг [PERSON] , результатом надання яких стала виплата страхового відшкодування відповідачу, позивач суду не надав. Написання заяви про виплату страхового відшкодування, на підставі якої страхове відшкодування не виплачено, судом не може розцінюватись як надання правових послуг і виконання укладеного між сторонами договору. Відповідно до п. 3.2 укладеного між сторонами Договору про надання правових послуг передбачено, що надані по договору послуги приймаються по факту їх надання (повністю або частково). Доказів на підтвердження прийняття послуг наданих позивачем відповідачу в справі немає. Натомість, написання заяви [PERSON] особисто з проханням виплатити страхове відшкодування на її особистий рахунок свідчать про неприйняття таких послуг відповідачем. Підстав для стягнення з відповідача в користь позивача коштів в сумі 19701,18 грн., пені у розмірі 1332,79 грн. судом не встановлено, а тому в задоволені позову слід відмовити. Враховуючи те, що в задоволені позову судом відмовлено, на підставі ст. 141 ЦПК України, не підлягає до задоволеною вимога позивача про стягнення суми судового збору На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed