Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [INFO] у місті Макіївка Червоногвардійського району Донецької області, помер її чоловік [PERSON] . 27 грудня 2019 року вона отримала свідоцтво про смерть у Червоногвардійському відділі ЗАГС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Оскільки місто Макіївка Донецької області є тимчасово окупованою територією, на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, смерть зареєстровано в місцевому органі реєстрації актів цивільного стану самопроголошеної ДНР. Оскільки самопроголошена ДНР не визнана державою Україною, вона не може скористатись своїми правами після смерті свого чоловіка [PERSON] , оскільки свідоцтво про смерть, яке видано органом на тимчасово окупованій території України, не визнається законним на території України та її органами влади. Встановлення даного факту заявнику необхідно для подальшої реєстрації смерті чоловіка в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть з метою оформлення допомоги на поховання, інших соціальних виплат. Заявник, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа - Добровеличківський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро), будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи по суті, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Дослідивши заяву по суті спору, письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується наступними документами : свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12 жовтня 1967 року. Заявник [PERSON] є внутрішньо переміщеною, що підтверджується довідкою №70 від 06.06.2017 . З лікарського свідоцтва про смерть № 628 від 26.12.2019, довідки про причину смерті (до форми № 106/ у № 628) , свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданих 27.12.2019, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер місто Макіївка Червоногвардійський район Донецької області. Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 953/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню ( ч. 4 ст. 430 ЦПК України). Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану, в тому числі, на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (зі змінами), підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-І/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545; в) лікарське свідоцтво про пренатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Відповідно до статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, а саме для оформлення допомоги на поховання, інших соціальних виплат. Вирішити вказаний спір в позасудовому порядку [PERSON] не має можливості, тому що свідоцтво про смерть [PERSON] видане на тимчасово окупованій території України, органом, який не має права його видавати, а тому є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на зазначене суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved