Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТзОВ "ПДМ", м. Сарни, посилаючись на невиконання останнім умов укладеного 23 грудня 2008 року між сторонами договору доручення, за якими позивач зобов'язався оплачувати заборгованість відповідача перед третіми особами, сплачувати від імені замовника вартість товарів, робіт, послуг, оплачувати рахунки третіх осіб, а відповідач - в триденний термін після відповідної вимоги позивача - повернути витрати та винагороду у розмірі 1% від сум витрат. Оскільки його письмова вимога від 4 листопада 2013 року залишилась невиконаною, просив заборгованість в сумі 805235,69 грн. стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представвник [PERSON] надали фотокопії фінансових документів на підтвердження надходження у період 2008-2013 років від позивача відповідачеві коштів. Посилаючись на обставини, викладені у позовні заяві, позов підтримали, додавши, що частину суми заборгованості становить надана поворотна фінансова допомога, частину - оплата вартості товарів, робіт, послуг, а частину - договірна винагорода. Представник відповідача Якобчук О. А. позов визнала, погоджуючись з доводами позивача. Зазначила, що будь-якої господарської діяльності ТзОВ "ПДМ" в даний час не проводить, обігові кошти відсутні, товариство у стадії припинення не перебуває. Оскільки по бухгалтерії товариства перед [PERSON] існує заборгованість на заявлену суму, просила позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню, визнання представником відповідача позову не може бути прийняте судом, оскільки суперечить закону. Статтями 1000-1002 ЦК України, на які в обґрунтування позову посилався позивач, визначені поняття доручення, строки договору, протягом якого одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії та право повіреного на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення. Обставини укладення договору доручення між сторонами, за яким позивач зобов'язався оплачувати заборгованість відповідача перед третіми особами, сплачувати від імені замовника вартість товарів, робіт, послуг, оплачувати рахунки третіх осіб, а відповідач - в триденний термін після відповідної вимоги позивача - повернути витрати та винагороду у розмірі 1% від сум витрат підтверджується письмовим договором від 23 грудня 2008 року, в якому визначений строк його дії - з 23 грудня 2008 року по 31 грудня 2013 року включно. Письмовою вимогою від 4 листопада 2013 року, адресованою відповідачу, [PERSON] просив погасити заборгованість товариства перед ним, факт отримання листа підтверджується підписом директора Якобчук О. А. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь на виконання укладеного договору доручення коштів не обґрунтована належними доказами. Так, позивачем не доведені обставини наявності перед ним бухгалтерської заборгованості; про призначення та проведення відповідного експертного дослідження сторони своєчасно не заявляли, хоча для висновку про наявність такої заборгованості, розмір та період її виникнення необхідні спеціальні знання а представлена довідка відповідача про розмір такої заборгованості не розцінюється судом як достатній та допустимий доказ. Наданими позивачем прибутковими касовими ордерами, банківськими квитанціями, авансовими звітами та накладними підтверджуються обставини зарахування коштів на рахунки товариства, здійснення авансових та інших витрат протягом 2008-2013 років; при цьому наявність в документах вказівки про те, що платником коштів є [PERSON] ( в т. ч. в інтересах ТзОВ "ПДМ", директором якого він являвся) не підтверджує обставин виконання сторонами зобов'язань за договором доручення від 23 грудня 2008 року. Враховуючи те, що у представлених в обґрунтування позову фотокопіях фінансових документів на підтвердження надходження у період 2008-2013 років від позивача відповідачеві коштів, здійснення авансових та інших витрат, немає вказівки, що підставою для здійснення фінансових операцій є умови укладеного між сторонами договору, судом не здобуто доказів про виникнення між сторонами зобов'язань за договором, про дійсний розмір заборгованості, позовні вимоги суд вважає необґрунтованими.

Outcome: dismissed