Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

До Першотравневого районного суду м.Чернівці надійшла позовна заява за вказаним вище позовом. Позивач вказує на те, що 30 грудня 2019 року близько 18 год. 30 хв. у м.Чернівці по вул. Узбецькій,1 відповідач - [PERSON] вчинив хуліганські дії, а саме пошкодив частково два задніх колеса автомобіля "Мерседес Бенц", державний номерний знак [NUMBER] , який був припаркований біля жилого будинку. За вказані дії [PERSON] був притягнутий адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП. Даний автомобіль, якому спричинено шкоди належить [PERSON] на праві власності, згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 19.04.2018 року та був переданий у володіння, користування та розпорядження - [PERSON] . Вказує, що внаслідок вчиненого правопорушення відповідачем [PERSON] нанесено позивачу матеріальну шкоду на суму 6 516 гривень в тому числі вартість двох пошкоджених коліс, які підлягають заміні та витрати на евакуатор та балансування коліс. В добровільному порядку відповідач відшкодувати завдані збитки відмовляється, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення коштів в судовому порядку. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] нанесену матеріальну шкоду в сумі 6516 гривень та судові витрати в сумі 840 гривень 40 копійок - сплаченого судового збору, 2100 гривень - витрат на правничу допомогу. В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Заперечував щодо факту пробиття ним коліс. Вказав, що авто просто його зацікавило і він оглядав його. Просив відмовити в задоволенні позову. У відповідності до вимог п. 1,2,3,4,5 ч.1, ч.2 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити . При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 30 грудня 2019 року близько 18 год. 30 хв. у м.Чернівці по вул. Узбецькій,1 [PERSON] вчинив дрібне хуліганство - пошкодив частково два задніх колеса автомобіля "Мерседес Бенц", державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 19.04.2018 року та переданий у володіння, користування та розпорядження [PERSON] відповідно до наданої довіреності.(а.с. 22) В судовому засіданні було досліджено наданий позивачем відеозапис, згідно якого чітко вбачається, що [PERSON] почергово 30.12.2020 року присідає біля задніх коліс автомобіля позивачки та вчиняє певні дії з цими колесами. Вина [PERSON] також підтверджується постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці, яке набрало законної сили від 20.03.2020 року відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. (а.с.12) Відповідачем завдано матеріальної шкоди на суму: - вартість комплекту шин NEXEN Winguard sport 2 215/55 R17 (4 шт) складає 9 832 грн., із розрахунку 2458 гривень - 1 штука, що підтверджується копією договору надання послуг на придбання, встановлення та балансування шин, укладеного з ФОП [PERSON] від 12 листопада 2018 року, дві з яких пошкоджено, що складає 4916 гривень. - вартість роботи евакуатору та балансування пошкоджених коліс в сумі 1600 гривень , що підтверджується розрахунковою квитанцією №748468 від 02.01.2020 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення л ушкодженої речі. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов 'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» N° 6 від 27.03.1992 року, шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. За змістом вказаних норм Закону слідує, що обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. З огляду на зазначене, наявні докази у справі, суд приходить до висновку що позовна заява підлягає задоволенню. Так, 20.03.2020 року [PERSON] визнано винним у частковому пошкодженні 2-х задніх коліс автомобіля марки "Мерседес Бенц", державний номер [NUMBER] ці обставини додатково були підтверджені в цьому судовому засіданні при перегляді відповідного відеозапису. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Тому, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача сума сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved