Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

26.05.2014 р. ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, заявлені позовні вимоги вмотивовано наступним. 01.10.2008 р. між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/4081/82/40595 згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 48 000 грн. строком до 03.10.2018 р. зі сплатою за користування кредитними коштами 21,45 % річних. За укладеним договором позичальник - відповідач [PERSON], взяв на себе зобов'язання щодо погашення суми основного боргу та суми відсотків за користування кредитом щомісячно, згідно графіку погашення. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо погашення основної заборгованості та сплати відсотків не виконав і станом на 14.04.2014 р. допустив заборгованість по кредиту, яка становить 35 659,08 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом складає 2122,39 грн., а також заборгованість по сплаті відсотків - 4061,21 грн., пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків - 5610,40 грн., всього загальна заборгованість [PERSON] становить 45330,69 грн. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором в іпотеку банку згідно до Договору про іпотеку було передано нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], та яка належить відповідачам на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. З метою погашення простроченої заборгованості за кредитним договором позивачем були направлені відповідачам вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, проте вимоги банку залишені без задоволення. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідачі на розгляд справи не з'явилися. Відповідач [PERSON] подав суду заяву в якій вказує, що він та інші відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не заперечують щодо звернення стягнення основного боргу, однак просить застосувати спеціальний строк позовної давності щодо нарахованої пені в сумі 5610,40 грн.. Справу просить розглянути без його участі. Дана заява підписана і відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] із відміткою, що з вимогами заяви погоджуються, справу просять розглянути без їх участі. Представник позивача Артимич М.М. на розгляд справи не з'явився, подавши суду заяву в якій вказує, що Банк від заявлених вимог не відмовляється, такі підтримує повністю, додаткових клопотань не заявляють, позов просять задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, дійшов наступного висновку. Вимоги позивача є обгрунтованими, бо доведені змістом доказів, поданих ним у справу, які відповідачами не заперечені, зокрема: - кредитним договором № 014/4081/82/40595 від 01.10.2008 року, згідно якого (п.7.1) відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання погашати кредит щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів; - договором іпотеки № 014/4081/82/40595 від 01.10.2008 року, який укладений між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] в установленому законом порядку; - письмовою вимогою про усунення порушення зобов'язання та попередження про наслідки невиконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором; - розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 14.04.2014 р. по кредитному договору № 014/4081/82/40595 від 01.10.2008 року. Відповідачі відповідно до вимог Кредитного договору взяли на себе певні зобов'язання, які належно не виконували. Письмові вимоги банку від 04.04.2014 р. погасити заборгованість відповідачі не виконали. Дані обставини визнані відповідачами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та завдатком. Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторам цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави і являє собою заставу нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. В свою чергу, Законом України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.ч.1, 3 ст. 33 цьогоЗакону). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав свої зобов'язання у строк, встановлений договором. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по кредиту в сумі 35659,08 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 4061,21 грн.,ґрунтуються на законних підставах та підлягають до задоволення. Натомість, вимога позивача про стягнення з відповідачів пені за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків у сумі 5610,40 підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідачами заявлено клопотання про застосування спеціальної позовної давності до вимог про стягнення пені, встановленої ч.2 ст.258 ЦК України. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст. 267 ЦК). Згідно ч.2 ст. 258 ЦК України, спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа. Позивач звернувся до суду з позовом 26.05.2014 року, пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків нарахована відповідачам за період з 15.04.2011 р. по 14.04.2014 р. в сумі 5610 грн., тобто за три роки. Таким чином, ця сума пені підлягає до зменшення, зокрема таку слід обчислити тільки в межах одного року, починаючи з 03.06.2013 р. по 14.04.2014 р., що становить 3215 грн.49 коп.. Отже, за наведених вище обставин заявлені позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Зокрема, у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за період з 15.04.2011 р. до 21.05.2013 року в сумі 2394 грн.91 коп. слід відмовити за спливом строків давності за цими вимогами, в решті позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у виді судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 429,36 грн..

Outcome: partial