Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

ДП «Завод ім. Малишева» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в особі законного представника [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], виселити та зняти з реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що протоколом № 1 засідання загальнозаводської комісії з житлових питань ДП «Завод ім. Малишева» від 23.03.2011 року [PERSON] із дружиною [PERSON] надано кімнату у гуртожитку по [ADDRESS] Відповідача із дружиною, 28.07.2011 року, було зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Наказом № 18 від 27.01.2012 року [PERSON] було звільнено з ДП "Завод ім. В.О. Малишева". З січня 2012 року відповідач [PERSON] у вказаній кімнаті, не проживає, не сплачує за комунальні послуги, не бере ніякої участі в утриманні житла. Ухвалою Комінтернівського районного суду від 06.04.2015 року прийнято відмову представника ДП "Завод ім. В.О. Малишева" від позову в частині вимог до [PERSON], [PERSON] Провадження у справі в частині позовних вимог ДП "Завод ім. В.О. Малишева" до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - закрито. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, не заперечував. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] вже більше двох років не проживає у спірному приміщенні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки № 401/98 від 17.10.2014 року ДП "Завод ім. В.О. Малишева" належить на праві власності майно, що складається з багатоповерхового житлового будинку, гуртожитку, що розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно протоколу № 1 засідання загальнозаводської комісії по житловим питанням ДП "Завод ім. Малишева" від 23.03.2011 року відповідачеві із дружиною у зв'язку з роботою надано для проживання кімнату в сімейному гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 01.07.2011 року відповідачеві видано ордер № 10 на право зайняття житлової площі у гуртожитку по [ADDRESS] житловою площею 14,4 кв.м. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Харківській області від 21.01.2015 року місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Наказом № 18 від 27.01.2012 року [PERSON] було звільнено з ДП "Завод ім. В.О. Малишева" на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважної причини. Згідно актів від 23.01.2014 року, 20.03.2014 року, 19.05.2014 року, 16.07.2014 року, 12.09.2014 року, 12.11.2014 року, 01.12.2014 року, складених комісією у складі зав. гуртожитком Управління СР [PERSON], старшого майстра [PERSON], інженера-інспектора з розподілу та обліку житлової площі [PERSON], встановлено, що [PERSON] у кімнаті [NUMBER] не проживає. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах ), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права. Згідно ст. 127 Житлового кодексу України гуртожитки можуть використовуватися для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Згідно ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання [PERSON] у кімнаті [NUMBER] в будинку [ADDRESS] та невикористання ним спірного житла за його прямим призначенням понад шість місяців. Відносно звернення відповідача з заявами про перешкоджання йому у користуванні житлом, Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області повідомлено, що [PERSON] з будь-якими заявами та повідомленнями щодо вчинення йому перешкод у користуванні спірним житлом до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не звертався. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved