Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки. Свою вимогу позивачка обґрунтувала тим що, є власником земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], вказана обставина посвідчується, державним актом на право власності на земельну ділянку площею 800 кв. м серії ЯЛ №495684 зареєстрованим 11 серпня 2010 року за №010809500050. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 09 серпня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 18 жовтня 2011 року у справі №2/0306/801/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], Кричевичівської сільської ради про визнання недійсними рішень сільської ради та державного акту на земельну ділянку, [PERSON] відмовлено в задоволенні його позовних вимог. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 26 лютого 2013 року у справі №0306/7051/2012 за моїм позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою зобов'язано [PERSON] здійснити демонтаж огорож, що розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], яка мені належить на праві власності. Також зазначеним рішенням суду встановлено, що відповідач, [PERSON], тривалий час незаконно користується частиною земельною ділянки, яка належить мені на праві приватної власності. Зокрема, [PERSON] самовільно зайняв частину моєї земельної ділянки площею 70 кв.м. та самочинно встановив дерев'яну огорожу довжиною 3.44 м. та огорожу з шиферу довжиною 11.30 м. Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 лютого 2013 року у справі №0306/7051/2012 [PERSON] виконано у примусовому порядку, останнім здійснено демонтаж огорож, що розташовані на моїй земельній ділянці по [ADDRESS]. Однак, на зазначеній вище частині земельної ділянки, яку [PERSON] самовільні зайняв та якою незаконно користується тривалий час, він розмістив трактор, держ.нома [NUMBER], а також на цій земельній ділянці знаходяться різні деталі до трактора, господарські матеріали, а також інший мотлох, що йому належить. На день подачі даного позову до суду [PERSON] самовільно продовжує користуватися частиною земельної ділянки площею 70 кв.м., зокрема на зазначеній площі він розмістив : 2 шини до задніх коліс трактора марки "Т-40", кормозапарник, шифе цеглу, б/у вікна, крокви-6 шт., дрова, металобрухт, гнилі дошки, відходи від розібраної пе а також інший мотлох. Отже, фактично [PERSON] порушуючи принцип добросусідства, незаконно, безпідставно та протиправно користується частиною земельної ділянки площею 70 кв.м., яка належить їй на праві приватної власності. Вважає дії відповідача незаконними, оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Через протиправні дії [PERSON] вона тривалий час позбавлена можливості у повній мірі користуватися своєю власністю, оскільки не має доступу до частини земельної ділянки самовільно зайнятої відповідачем. Позивачка просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що належить їй згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №010809500050, яка розташована по [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] : вивезти 2 (дві) шини до задніх коліс трактора марки "Т-40" , кормозапарник, шифер, цеглу, б/у вікна, крокви-6 шт., дрова, металобрухт, гнилі дошки, відходи від розібраної печі, а також вивезти сміття, відходи будівництва та інший мотлох ; розчистити та прибрати частину земельної ділянки площею 70 кв.м., що розташована по [ADDRESS] і зобов'язати [PERSON] не вчиняти в подальшому дій, що можуть порушувати право користування земельною ділянкою, що належить мені згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №010809500050, яка розташована по [ADDRESS]. В ході судового розгляду позивачка 5.12.2014 року подала заяву про збільшення позовних вимог і просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що належить їй згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №010809500050, яка розташована по [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] : прибрати із цієї земельної ділянки трактор марки "Т-40", державний номерний знак [NUMBER]; вивезти 2 (дві) шини до задніх коліс трактора марки "Т-40" , кормозапарник, шифер, цеглу, б/у вікна, крокви-6 шт., дрова, металобрухт, гнилі дошки, відходи від розібраної печі, а також вивезти сміття, відходи будівництва та інший мотлох ; розчистити та прибрати частину земельної ділянки площею 70 кв.м., що розташована по [ADDRESS] і зобов'язати [PERSON] не вчиняти в подальшому дій, що можуть порушувати право користування земельною ділянкою, що належить мені згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №010809500050, яка розташована по [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] не вчиняти в подальшому дій, що можуть порушувати право користування земельною ділянкою, що належить мені згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №010809500050, яка розташована по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, так як вважають, що спірна земельна ділянка незаконно була виділена позивачці у приватну власність і тому відповідач вважає, що ця земля мала б належати йому і тому в даний час він користується цією земельною ділянкою зберігаючи там своє майно, просять в позові відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки є підставний і підлягає до задоволення частково. Задовольняючи позов частково суд прийшов до висновку, що слід зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою , що належить [PERSON], згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №010809500050, яка розташована по [ADDRESS] (кадастровий номер земельної ділянки - 0722183800:01:002:0040) та прибрати із цієї земельної ділянки трактор марки "Т-40", державний номерний знак [NUMBER]; вивезти 2 (дві) шини до задніх коліс трактора марки "Т-40", кормозапарник, шифер, цеглу бувшу у вжитку, вікна, крокви-6 шт., дрова, металобрухт, гнилі дошки, відходи від розібраної печі, а також вивезти сміття, відходи будівництва, розчистити та прибрати частину цієї земельної ділянки площею 70 кв. метрів. У вимозі позивачки зобов'язати [PERSON] не вчиняти в подальшому дій, що можуть порушувати право користування земельною ділянкою, що належить мені згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №010809500050, яка розташована по [ADDRESS] слід відмовити. Як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], вказана обставина посвідчується, державним актом на право власності на земельну ділянку площею 800 кв. м серії ЯЛ №495684, зареєстрованим 11 серпня 2010 року за №010809500050. Тривалий час відповідач [PERSON] оспорював право власності на спірну земельну ділянку позивачки і звертався із позовом в Ковельський міськрайонний суд. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 09 серпня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 18 жовтня 2011 року у справі №2/0306/801/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], Кричевичівської сільської ради про визнання недійсними рішень сільської ради та державного акту на земельну ділянку, [PERSON] відмовлено в задоволенні його позовних вимог. Після цього рішенням Ковельського міськрайонного суду від 26 лютого 2013 року у справі за позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою зобов'язано [PERSON] здійснити демонтаж огорож, що розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], яка мені належить на праві власності. Також зазначеним рішенням суду встановлено, що відповідач [PERSON], тривалий час незаконно користується частиною земельною ділянки, яка належить позивачці на праві приватної власності. Зокрема, [PERSON] самовільно зайняв частину земельної ділянки позивачки [PERSON] площею 70 кв.м., що відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України не підлягає доказуванню в цій справі. Встановлено що на зазначеній вище частині земельної ділянки, яку [PERSON] самовільно зайняв та якою незаконно користується тривалий час, відповідач розмістив трактор, держ. номер [NUMBER], а також на цій земельній ділянці знаходяться різні деталі до трактора, господарські матеріали, а також інший мотлох, що йому належить, що не оспорюється сторонами і відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України дані обставини не потребують доказуванню. Представник відповідача [PERSON] пояснила поведінку відповідача [PERSON] тим, що на думку відповідача, позивачці незаконно виділена спірна земельна ділянка, і відповідач вважає, що дана земельна ділянка має належати йому, і тому використовує спірну частину земельної ділянки для власних потреб. На день подачі даного позову до суду [PERSON] самовільно продовжує користуватися частиною земельної ділянки площею 70 кв.м., зокрема на зазначеній площі він розмістив : 2 шини до задніх коліс трактора марки "Т-40", кормозапарник, шифер, цеглу бувшу у вжитку, вікна, крокви-6 шт., дрова, металобрухт, гнилі дошки, відходи від розібраної печі, а також інший мотлох, що доводиться фотографіями долученими до справи і не оспорюється стороною відповідача. Отже, фактично [PERSON] порушуючи принцип добросусідства, незаконно, безпідставно та протиправно користується частиною земельної ділянки площею 70 кв.м., яка належить позивачці на праві приватної власності згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку площею 800 кв. м серії ЯЛ №495684 зареєстрованим 11 серпня 2010 року за №010809500050. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. Згідно до ч.2. ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування. Згідно ч.2 ст. 212 Земельного кодексу України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Суд вважає, що оскільки позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], і вказана обставина посвідчується, державним актом на право власності на земельну ділянку площею 800 кв. м серії ЯЛ №495684 зареєстрованим 11 серпня 2010 року за №, а [PERSON] порушуючи принцип добросусідства, незаконно, безпідставно та протиправно користується частиною земельної ділянки площею 70 кв.м., яка належить на праві приватної власності [PERSON], що доводиться рішенням Ковельського міськрайонного суду від 26.03.2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земльною ділянкою та актом від 29.11.2012 року, а також не оспорюється сторонами у справі, так як відповідач [PERSON] вважає, що спірна частина земельної ділянки має бути виділена йому, і тому вимога позивачки [PERSON], про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою є підставною і підлягає до задоволення. В той же час вимога позивачки [PERSON] зобов'язати [PERSON] в подальшому не вчиняти дій, що можуть порушувати право користування земельною ділянкою до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до ст. 3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а тому виходячи зі змісту цієї норми закону така вимога є передчасною, так як звернення до суду може бути лише за захистом порушених прав.Суд вважає, що позивачка не може звертатися за захистом прав, які будуть порушені в майбутньому, і тому дана вимоги позивачки до задоволення не підлягає. При подачі позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 121 (сто двадцять одна) грн.80 коп. За позовну заяву немайнового характеру справляться судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України із [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути судові витрати в сумі 121 (сто двадцять одна)грн.80 коп. та в користь держави судовий збір в сумі 121 (сто двадцять одна)грн. 80 коп.

Outcome: partial