Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом і вказала, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП № 110923, виданого 16 серпня 2004 року, їй належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 7,720 га., кадастровий номер 1222085000:02:001:0137, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП 385277, виданого 18 лютого 2004 року, їй також належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 7,920 га., кадастровий номер 1222085000:02:001:0223, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Відповідно до договору оренди землі № 90, укладеного 19 серпня 2011 року та зареєстрованого 18 серпня 2013 року, позивачка передала земельну ділянку, площею 7,720 га., в оренду відповідачу строком на 10 років та відповідно до договору оренди землі № 130 укладеного 8 жовтня 2011 року та зареєстрованого 24 вересня 2013 року, позивачка передала земельну ділянку площею 7,920 га., в оренду відповідачу строком на 10 років. Позивачка зазначає, що відповідно до п. 9 вищезазначених договорів оренди землі відповідач зобовязався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 4\~703 гривні за кожну земельну ділянку за календарний рік або у вигляді сільськогосподарської продукції або у відробітковій формі протягом всього терміну дії договору. З суми орендної плати вираховується прибутковий податок. Орендар зобовязується оплачувати земельний податок за орендодавця в межах та порядку визначеному земельним законодавством. Але відповідач порушив свої зобовязання щодо своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками протягом 2011-2014 років та відповідно нехтує терміном зазначеним в п. 9 договором оренди землі, який є його істотною умовою. Також позивачка стверджує, що станом на 2015 рік відповідачем в рахунок погашення заборгованості за користування належними їй земельними ділянками не сплачено жодних грошових коштів. На неодноразові усні та письмові звернення позивачки до відповідача про здійснення повного розрахунку за договорами оренди, останній проігнорував. Також позивачка доповідає, що крім того в 2014 році після її безрезультатного звернення до відповідача щодо повернення їй належних земельних ділянок вона самостійно розпочала користуватись належними їй спірними земельними ділянками та сплатила за 2015 рік податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування. Розірвати договори відповідач не бажає. Тому позивачка звернулась до суду з проханням розірвати договір № 90 оренди земельної ділянки, укладений 19 серпня 2011 року між нею та відповідачем, зареєстрований Реєстраційною службою Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 18 вересня 2013 року за індексним номером 9598225, та розірвати договір № 130 оренди земельної ділянки, укладеного 08 жовтня 2011 року між нею та відповідачем, зареєстрований Реєстраційною службою Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 24 вересня 2013 року за індексним номером 9898538. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що 19 серпня 2011 року та 8 жовтня 2011 року між [PERSON], та СТОВ «Маяк» було укладено договорі оренди земельних ділянок площею 7,720 га. та 7,920 га. Даний договори зареєстровані у встановленому порядку у 3013 році і діють на цей час. Договори між позивачкою та відповідачем розірваним бути не може, оскільки протягом 2011-2013 років орендар не користувався даними земельними ділянками через відсутність реєстрації договорів оренди, але орендна плати позивачці була виплачена. У 2013 році позивачка зверталась до відповідача з заявами про припинення обробітку земля і небажанні продовжувати договірні відносини щодо оренди земельних ділянок, але питання про розірвання договорів оренди у письмовому вигляді позивачка не ставила. У 2014 році позивачка самовільно почала обробляти належні їй земельні ділянки, чим позбавила відповідача можливості їх обробітку, тому з 2014 року орендна плата відповідачці не виплачувалась. Тому представник відповідача вважає вимоги позивачки безпідставними і не підлягаючими задоволенню. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивачки задоволені бути не можуть, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП № 110923, виданого 16 серпня 2004 року, позивачці належить земельна ділянка площею 7,720 га., кадастровий номер 1222085000:02:001:0137, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП 385277, виданого 18 лютого 2004 року, позивачці також належить земельна ділянка площею 7,920 га., кадастровий номер 1222085000:02:001:0223, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Відповідно до договору № 90 оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами, 19 серпня 2011 року та зареєстрованого Реєстраційною службою Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 18 серпня 2013 року за індексним номером 9598225, ст.ст. 1, 13 ЗУ "Про оренду землі" позивачка передала земельну ділянку, площею 7,720 га., в оренду відповідачу строком на 10 років. Відповідно до договору № 130 оренди земельної ділянки, укладеного 8 жовтня 2011 року та зареєстрованого Реєстраційною службою Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 24 вересня 2013 року за індексним номером 9898538, ст.ст. 1, 13 ЗУ "Про оренду землі" позивачка передала земельну ділянку, площею 7,920 га., в оренду відповідачу строком на 10 років. Відповідно до п. 9 вищезазначених договорів відповідач зобовязався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 4\~703 гривні за кожну земельну ділянку за календарний рік або у вигляді сільськогосподарської продукції або у відробітковій формі протягом всього терміну дії договору. З суми орендної плати вираховується прибутковий податок. Орендар зобовязується оплачувати земельний податок за орендодавця в межах та порядку визначеному земельним законодавством. Згідно п.14 вказаних договорів орендна плата справляється також і у випадках, якщо орендар з поважних причин не використовує земельну ділянку за умовами договору. В судовому засіданні встановлено, що договори оренди дійсно були зареєстровані Реєстраційною службою Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області лише у вересні 2013 року не з вини відповідача. Позивачка дійсно до реєстрації договорів подавала відповідачу заяви про припинення обробітку належних їй земельних ділянок і відсутність наміру в подальшому укладати договір оренди земельної ділянки з відповідачем. Проте в заявах не йшла мова про розірвання вже існуючих договорів оренди. Згідно ст. 18 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації, тобто в даному разі з вересня 2013 року. До вказаної дати відповідач не мав права приступати до обробітку орендованих земельних ділянок позивачки, але орендну плату позивачці відповідач продовж 2011-2013 років виплачував як у грошовому, так і в натуральному виразі, про що свідчать відповідні відомості та накладні з підписами позивачки, а також показання позивачки, яка підтвердила факт отримання нею орендної плати від відповідача. Більш того, реєстрація договорів оренди відбувалась саме за заявами позивачки, про що свідчать відповідні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Наведені обставини свідчать про відсутність у позивачки намірів розривати договори оренди з відповідачем на час реєстрації договорів та набрання ними чинності. Починаючи з 2104 року позивачка, не дивлячись на існування перебуваючих в чинності договорів оренди земельних ділянок, всупереч вимогами ст. 31 ЗУ "Про оренду землі" про недопустимість розірвання договорів оренди в односторонньому порядку, почала обробляти належні їй земельні ділянки самостійно, порушивши таким чиною умови вказаних договорів і позбавивши відповідача можливості обробітку земельних ділянок згідно умов діючих договорів оренди. Тому суд вважає, що відповідач протягом 2011-2013 років належним чином виконував обов'язки по договорам щодо сплати позивачці орендної плати, а за даних обставин з 2104 року не мав змоги сплачувати позивачці орендну плату з вини самої позивачки, що свідчить про відсутність істотного порушення відповідачем умов договорів оренди шляхом невиплати орендної плати, а саме невиплату відповідачем орендної плати позивачка наводить як підставу для розірвання договорів оренди. Інших підстав для розірвання договорів оренди позивачка не вказала, а в судовому ж засіданні позивачка назвала дійсну причину розірвання договорів оренди - бажання укласти договори оренди з іншим орендатором. За таких умов суд не вбачає можливості задоволення позовних вимог, що обумовлює відмову в позові та покладає на позивачку обов'язок по сплаті судових витрат, як те передбачено ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed