Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 880344 від 17.10.2014 р. він є власником автомобіля «[PERSON] А5», державний номер [NUMBER]. 11.11.2014 р. о 18-30 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем "Чері", державний номер [NUMBER] по вул. 23 Лютого в Тернівському районі міста [PERSON], не переконався у безпеці своїх дій, виконуючи маневр розвороту, перетнув суцільну лінію розмітки, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Шкода", державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29.12.2014р. визнано винним у вчинені даного ДТП. У результаті ДТП автомобіль "Шкода", державний номер [NUMBER] зазнав пошкодження. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 216/14 від 15.12.2014р. сума матеріального збитку складає 117 731,24 грн. З огляду на викладене [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на свою користь 117 731,24 грн у відшкодування майнової шкоди, заподіяної у результаті ДТП та судовий збір у сумі 1 177,32 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, з підстав та доводів наведених в позовній заяві, просив її задовольнити в повному обсязі, крім того зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Просив заяву про поновлення строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів не розглядати. Відповідач в судове засідання на 15.05.2018р. не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак конверт повернувся до суду у звязку зі спливом терміну зберігання, у судові засідання на 13.06.2018р., 25.06.2018р., 24.07.2018р., 12.09.2018р., 11.10.2018р., 15.11.2018р., відповідач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме за допомогою публікації оголошення про виклик на сайті суду 21.05.2018р., 15.06.2018р., 26.06.2018р., 26.07.2018р. 19.09.2018 р. та 18.10.2018 р. (а.с. 54, 61, 67, 72,79, 87, 96). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Тернівського районного суду міста [PERSON] від 01.03.2018р. позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 05.04.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.06.2018р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.12.2014р. встановлено, що [PERSON] 11.11.2014р. о 18:30 год., керуючи автомобілем [NUMBER], по вул. 23 Лютого в м. Кривому Розі, не переконавшись у безпеці своїх дій, виконував маневр розвороту, перетнувши суцільну лінію розмітки, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], після чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 10.1 ПДР України та дорожньої розмітки 1.3 ПДР України. [PERSON], [INFO] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн на користь держави (а.с.6). Згідно ч.5 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків\~у результаті\~порушення її\~цивільного права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Відповідно до статей 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). У пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам розяснено, що розглядаючи позови про\~відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу,\~на позивача\~обов'язок\~доказування вини\~відповідача в\~заподіянні джерелом\~підвищеної небезпеки\~шкоди не\~покладається,\~він лише повинен доказати факт завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними діями або бездіяльністю, її розмір та наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою. За таких обставин суд приходить до висновку, що внаслідок ДТП, позивачу було завдано майнової шкоди, тому відповідач зобовязаний її відшкодувати. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №216/14 від 15.12.2014р., проведеного судовим експертом [PERSON], сума матеріального збитку, спричиненого з точки зору володільцю пошкодженого автомобіль [NUMBER] ідентифікаційний номер (VIN) ТМВСА41Z9СВ158943, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ880344, належить [PERSON], складає 117\~731,24 грн (а.с. 7-14). Протокол огляду транспортного засобу було проведено 28.11.2014р., експертом - автотоварознавцем [PERSON] (а.с.15-21). Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач у судове засідання не зявився і не надав доказів, які б спростовували розмір завданої шкоди [PERSON] в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки шкода завдана [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 216/14, складає 117 731,24 грн, то саме ця сума підлягає стягнення з особи, яка її завдала, а саме з [PERSON], а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 177 гривень 32 копійки.

Outcome: approved