Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У грудні 2013р. [PERSON] звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" (далі ПАТ "ММК ім.Ілліча") про стягнення суми індексації заробітної плати з компенсацією, зазначивши, що з 31.08.1996 року по 29.03.2013 рік вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Підчас її роботи на підприємстві, при виплаті заробітної плати не проводилася індексація передбачена діючим законодавством, внаслідок чого порушеніїїправа на оплату праці, які мають бути відновлені шляхом зобов'язання підприємства провести та виплатити їй індексацію заробітної плати. Просила стягнути на її користь індексацію заробітної плати за період з березня 2003 року по 29.03.2013 рік з компенсацією, яка нараховується при втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»,у відповідності до наданого відповідачем розрахунку.( а.с.2-3). Позивач в судове засідання не з'явився, за невідомих суду підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справу у її відсутності та просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача ПАТ "ММК ім. Ілліча" до судового засідання не з'явився, надав суду заперечення у якому просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги не визнав, зазначивши, що на виконання вимог суду вони провели розрахунок суми індексації заробітної плати без врахування регулярного підвищення розміру заробітної плати позивача, однак вважають, що такий розрахунок не може застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки, згідно Постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 року діяв механізм проведення індексації заробітної плати, який дозволяв підвищення грошових доходів населення із застосуванням випереджуючого методу розрахунку індексації (з врахуванням прогнозного рівня інфляції).Заробітна плата позивача у 2003-2013 роках не підлягала обов'язкової індексації у разі перевищення індексом споживчих цін порогу індексації в розмірі 101 %, оскільки розмір заробітної плати позивача регулярно переглядався відповідачем в сторону збільшення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 31.08.1996 року по 29.03.2013 рік перебувала у трудових відносинах із ПАТ "ММК ім.Ілліча", що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, (а.с. 7-8). За цей період їй нараховувалась і виплачувалась заробітна плата. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст.33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. У відповідності з положеннями ч.5 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до ч. 1 ст.4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем,в якому індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації, зазначений в частині першої цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Зазначений порядок індексації, заробітної плати передбачений і п. 1-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, з наступними змінами та доповненнями. Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як передбачено ч. 2 ст. 233 КЗпП України.. Вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає стягненню, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, під час роботи позивача на підприємстві з березня 2003 року по липень 2006 року при перевищенні порогу інфляції, який встановлюється в розмірі 101 відсоток, заробітна плата останнього не індексувалась. За вказаний період сума заборгованості індексації заробітної плати з компенсацією складає 1070 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою підприємства. Вказаний розрахунок позивачемне оспорюєтьсята не спростовується, та саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки відповідачем не надано суду даних щодо підвищення заробітної плати позивачу випереджаючим методом. Інших даних суду не надано, тому суд виходить з доказів наданих до суду сторонами на момент розгляду справи. Враховуючи, що індексація на заробітну плату входить до структури заробітної плати, з якої проводяться відрахування податків та обов'язкових платежів як з заробітної плати, а в наданому відповідачем розрахунку індексації, що підлягає виплаті позивачу, не зазначені суми відповідних відрахувань податків і обов'язкових платежів, суд приходить до висновку, що при виплаті відповідачем присуджених для позивача сум належить утримати з них передбачені законом податки і обов'язкові платежі. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial