Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач у грудні 2020 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 26.12.201 відбулось ДТП за участі транспортного засобу "Liv Gong", н.з. 00266, під керуванням [PERSON] та автомобіля "Ford", д.н.з. [NUMBER] . Вказане ДТП відбулося внаслідок неправомірних дій [PERSON] , що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.02.2018 у справі №753/238/18. Цивільно-правова відповідальність автомобіля "Ford", д.н.з. [NUMBER] , застрахована згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №202-47737/2017 від 02.10.2017, укладеного між ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» та [PERSON] . З метою відшкодування понесених збитків, водій автомобіля "Ford", д.н.з. [NUMBER] , звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», на підставі чого йому було виплачено 9519,65 грн. На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.12.2020 відкрито провадження у спрощеному порядку без виклику сторін. Судом встановлено, що відповідач відзиву на позов не подав, та клопотання про розгляд даної справи у загальному порядку до суду не надходило, за таких обставин суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за наявних у матеріалах справи доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що постановоюДарницького районного суду м. Києва від 08.02.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП Згідно вказаної постанови суду, 26.12.2017 о 16 год. 59 хв., [PERSON] по вул. Харченка, 23Б у м. Києві, керуючи транспортним засобом фронтальним навантажувачем «Liv Gong», н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності маневру та здійснив зіткнення з автомобілем «Ford», д.н.з. [NUMBER] , водій [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Ford», д.н.з. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення ДТП від 26.12.2017 автомобіль «Ford», д.н.з. [NUMBER] , було забезпечено ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №202-47737/2017 від 02.10.2017. За даними аварійного сертифікату №3174 від 16.01.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] , становить 9630,51 грн. [PERSON] 17.01.2018 звернувся до ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» із заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до якої страхувальник повідомляє страховика про настання страхового випадку від 26.12.2017. На підставі Страхового акта № 202-009/18 від 19.01.2018 ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» виплатив страхувальнику страхове відшкодування у сумі 9519,65 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 4209 від 19.01.2018. Відповідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно вимог п. ґ п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», слід зазначити, що у зв`язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов`язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 9519,65 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (справа №2808цс15). Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved