Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Моторне (Транспортне) страхове бюро України звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 46 158,20 грн. та судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.03.2019 року о 18:10 в м. Харкові на перехресті по пров. Дослідного та вул. Клочківскої, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi, державний номерний знак " [NUMBER] ", під керуванням [PERSON] , та автомобіля Nissan, держаний номерний знак " [NUMBER] ", під керуванням [PERSON] , в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження, чим була заподіяна матеріальна шкода. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до висновку № 335 від 28.05.2019 року про проведення оцінки колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Nissan" державний номерний знак " [NUMBER] ", склала 57 128, 04 грн. На підставі наказу від 05.03.2020 року № 2732 позивач здійснив страхове відшкодування у розмірі 46 158, 20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1476070 від 11.03.2020 року. На підставі п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у Моторно (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до винної особи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 серпня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 19.03.2019 року о 18:10 в м. Харкові на перехресті по пров. Дослідного та вул. Клочківскої, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi, державний номерний знак " [NUMBER] ", під керуванням [PERSON] , та автомобіля Nissan, держаний номерний знак " [NUMBER] ", під керуванням [PERSON] , що підтверджується копією постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.10.2019 року. З постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.10.2019 року по справі № 638/4585/19 встановлено, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку зі спливом строків накладання адміністративного стягнення. 04.04.2019 року [PERSON] звернулася до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Відповідно до Висновку про проведення оцінки колісного транспортного засобу № 335 складеного ФОП [PERSON] 28.05.2019 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ "Nissan", держаний номерний знак " [NUMBER] ", становить 57 128, 04 грн. Відповідно до наказу МТСБУ від 05.03.2020 року № 2732, та платіжного доручення № 1476070 від 11.03.2020 року МТСБУ сплачено потерпілій страхове відшкодування у розмірі 46 158, 20 грн. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.2.1. до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; 38.2.2. до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій; 38.2.3. до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов`язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом; 38.2.4. до підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; 38.2.5. до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди. З огляду на викладене, чинним законодавством визначено, серед іншого, право МТСБУ подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. При цьому за правилами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь Моторного (Транспортного) страхового бюро України витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати у розмірі 46 158,20 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved