Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 14.11.2012 року ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта") та [PERSON] уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-01026-141112, згідно умов якої Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок та встановивши ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 5000, 0 гривнів. Відповідач скористався Кредитною лінією але станом на 21.08.2014 року не виконує належним чином свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення простроченої заборгованості в сумі 9717,30 грн., яка складається з: - тіло кредиту: 1999,80 грн., - прострочене тіло кредиту: 3000,00 грн., - заборгованість за відсотками: 0,00 грн., - заборгованість за комісіями: 4717,50 грн. А тому банк звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. А отже, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зазначена сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved