Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

16.07.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві і просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково з підстав, наведених в відзиві на позовну заяву. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але в меншому розмірі, ніж просить позивач, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог, врахувавши обставини, наведені у відзиві відповідача на позовну заяву і долучені до нього документи та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 08.08.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано у виконавчому комітеті Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 12. З`ясовано також, що за час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , батьками яких є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 5,6). На даний час неповнолітні діти проживають з позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області за № 606 від 23.06.2020 року (а.с. 7). Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї, складеного депутатом Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району, Івано-Франківської області, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що позивач проживає в [ADDRESS] , не працює, на утриманні має двоє малолітніх дітей. Відповідач [PERSON] з сім"єю не проживає (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", закріплено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 липня 2020 року становить 1859 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2318 гривень. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища позивача та платника аліментів, який є фізично здоровою особою, працює в приватному підприємстві "Еліт-Дах", зважаючи на те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., на кожну дитину, на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно до досягнення ними повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved