Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

У березні 2018 року позивач Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі-позивач) звернулося до Святошинського районного в м. Києві суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення матеріальної шкоди. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач в період з 05.05.2014 року по 23.01.2015 року перебував на посаді директора Відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго». Наказом ДП «НЕК «Укренерго» № 247-к від 30.04.2014 року позивача прийнято на роботу директором Відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з 05.05.2014 року. Відповідно до п. 4.13 Статуту керівники відокремлених підрозділів забезпечують організацію роботи в підпорядкованому підрозділі, виконання планів і програм, здійснюють контроль за діяльністю підрозділів. Відповідно до п. 6.1 Положення управління поточною діяльністю Північної ЕС здійснюється директором Північної ЕС, який безпосередньо підпорядковується ДП «НЕК «Укренерго» та діє від імені ДП «НЕК «Укренерго» на підставі виданої йому довіреності. Директор Північної\~ЕС забезпечує діяльність енергосистеми згідно з розпорядчими актами ДП «НЕК «Укренерго» та цим Положенням. Повноваження на здійснення діяльності на посаді директора Відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» [PERSON] отримав на підставі нотаріально посвідченої довіреності, яка зареєстровані в Єдиному реєстрі довіреностей за № 604 від 16.05.2014 року. Саме в цій довіреності зазначені такі повноваження директора Північної ЕС на здійснення від імені ДП «НЕК «Укренерго» повноважень з питань виробничої, фінансової та іншої діяльності Північної ЕС, як видача наказів та розпоряджень. Згідно п. 6.2 Положення директор Північної ЕС здійснює приймання та звільнення працівників, забезпечує їх розстановку та переміщення, облік, контроль за їх роботою тощо. 11.12.2014 р. відповідачем видано наказ №349-к, яким звільнено [PERSON], заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду, за скороченням штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 01.09.2017 року по справі № 621/39/15-ц позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано незаконним і скасовано наказ № 349-к від 11.12.2014 року про звільнення [PERSON] з посади заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду Північної\~ЕС; поновлено [PERSON] на посаді заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду Північної\~ЕС; присуджено до стягнення з ДП «НЕК «Укренерго» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, з 11.12.2014 року по 01.09.2017 року, у розмірі 472 596, 29 грн.; визнано інформацію, викладену в поданні Північної\~ЕС до профспілкового комітету, недостовірною; зобов'язано керівництво Північної\~ЕС спростувати вказану інформацію у такий же спосіб, який її було розповсюджено, а саме шляхом направлення письмового звернення до профспілкового комітету Північної\~ЕС про визнання вказаної інформації недостовірною; присуджено до стягнення з ДП «НЕК «Укренерго» на користь [PERSON] 50 000, 00 грн. компенсації моральної шкоди; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі та в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 1 місяць; в іншій частині позовних вимог відмовлено. Додатковим рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 01.09.2017 року по справі № 621/39/15-ц викладено абзац п'ятий резолютивної частини рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01.09.2017 року в наступній редакції: «Визнати інформацію, викладену в поданні до профспілкового комітету Північної ЕС від 24.11.2014 року, а саме: «у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх трудових обов'язків, згідно звітів щодо виконаної роботи, які були надані директору Північної ЕС», недостовірною.» та присуджено до стягнення з ДП «НЕК «Укренерго» на користь [PERSON] судові витрати, понесені у зв'язку з оплатою судово-психологічної експертизи №7979 від 28.03.2017 року в сумі 13240 (тринадцять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп. Додатковим рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13.10.2017 року по справі № 621/39/15-ц присуджено до стягнення з ДП «НЕК «Укренерго»: на користь позивача по справі судові витрати, понесені у зв'язку з оплатою комісійної судово - медичної експертизи № 230-КЕ/2015/пп від 04.12.2015 року в сумі 2 015, 17 грн., на користь держави судовий збір в сумі 4 884, 80 грн. 04.09.2017 на виконання рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01.09.2017 року по справі № 621/39/15-ц, яке підлягало негайному виконанню в частині поновлення на роботі працівника та виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 1 місяць, Північною ЕС наказом № 420-к поновлено [PERSON] на роботі та виплачено (перераховано) середній заробіток за час вимушеного прогулу за 1 місяць в сумі 15 739,72 грн., а саме: 12 513,07 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 1 місяць за мінусом утримань (згідно видаткового касового ордеру № 327 від 04.09.2017 р.); 2 833,15 грн. податку з доходу фіз. осіб в розмірі 18% (згідно ПД № 2620 від 04.09.2017 р., що також підтверджується завіреною належним чином випискою з рахунку); 236,10 грн. військового збору в розмірі 1,5% (згідно ПД № 2621 від 04.09.2017 р., що також підтверджується завіреною належним чином випискою з рахунку); 157,40 грн. професійних внесків в розмірі 1% (згідно ПД № 3601 від 06.10.2017 та ПД № 3602 від 06.10.2017); 1 323,71 грн. нарахованого ЄСВ в розмірі 8,41% (згідно ПД № 2619 від 04.09.2017 р., що також підтверджується завіреною належним чином випискою з рахунку). Всього 04 вересня 2017 року Північною\~ЕС виплачено 17 063,43 грн. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.12.2017 року по справі № 621/39/15-ц Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» задоволено частково: у задоволенні позову [PERSON] про захист честі та гідності: визнання інформації недостовірною, зобов'язання її спростувати відмовлено, а рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01 вересня 2017 року в цій частині скасовано; в іншій частині рішення районного суду змінено та присуджено до стягнення з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» (код ЄДРПОУ 00131624, п/р 26002000033533 у філії АТ "Укрексімбанк", м. Київ, МФО 322313) на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за один рік, з урахуванням сплати податків, зборів та інших платежів, у розмірі 150 266 (сто п'ятдесят тисяч двісті шістдесят шість) гривень 93 коп.; присуджено до стягнення з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» на користь [PERSON] 15 000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої порушенням прав при звільненні; в іншій частині, що стосується визнання незаконним звільнення [PERSON] та поновлення на роботі, а також звернення рішення районного суду до негайного виконання залишено без змін; додаткові рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01 вересня 2017 року та від 13 жовтня 2017 року скасовано; в рахунок відшкодування судових витрат присуджено до стягнення з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» на користь держави судовий збір в сумі 2233,46 грн., а також - на користь [PERSON] судові витрати, пов'язані з оплатою судово-психологічної експертизи в сумі 1986 грн. 16 січня 2018 року на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 грудня 2017 р. позивачем було виплачено (перераховано) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 150 266,42 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з врахуванням податків, а саме: 108 293, 99 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (згідно ПД № 12 від 16.01.2018 р.); 26 914, 81 грн. податку з доходів фіз. осіб в розмірі 18% (згідно ПД № 14 від 16.01.2018 р. (податок з ДФО від середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 24 214,81 грн. та компенсації моральної шкоди в сумі 2 700,00 грн.); 2 242, 90 грн. військового збору в розмірі 1,5% (згідно ПД № 15 від 16.01.2018 р. (2 017,90 грн. з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 225,00 грн. з суми компенсації моральної шкоди); 1 986, 00 грн. судових витрат, пов'язаних з оплатою судово-психологічної експертизи, (згідно ПД № 11 від 16.01.2018 р.); 12 075, 00 грн. компенсації моральної шкоди (згідно ПД № 13 від 16.01.2018 р.); 2 233,46 грн. судового збору (згідно ПД № 17 від 16.01.2018 р.); та перераховано нарахований ЄСВ в розмірі 8,41% в сумі 11313,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16 від 16.01.2018 р. Всього 16 січня 2018 року Північною ЕС виплачено 165 059,86 грн. Нанесення матеріальної шкоди позивачу підтверджується відповідними платіжними документами, доданими до позовної заяви, а також постановою відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 27.02.2018 про закінчення виконавчого провадження № 55526715. Таким чином, судовим рішенням апеляційної інстанції у цивільній справі, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідачем при звільненні [PERSON] були порушені вимоги законодавства, що відповідно до п. 8 ст. 134, ст. 237 Кодексу законів про працю України є підставою для стягнення з відповідача завданої внаслідок незаконного звільнення матеріальної шкоди у загальному розмірі 182123,29 грн. (з урахуванням податків). Тому позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану незаконним звільненням працівника у розмірі 182123,29 грн. та судові витрати. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.04.2018 року справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Піхур О.В. від 03.07.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 01.09.2017 року позовну заяву [PERSON] - задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано Наказ №349-к від 11.12.2014 року про звільнення [PERSON] з посади заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго». Поновлено [PERSON] на посаді заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго». Стягнуто з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, з 11.12.2014 року по 01.09.2017 року, у розмірі 472596 (чотириста сімдесят дві тисячі п'ятсот дев'яносто шість) грн. 29 коп. Визнано інформацію, викладену в поданні відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до профспілкового комітету відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» від 24.11.2014 року, а саме: "у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх трудових обов'язків, згідно звітів щодо виконаної роботи, які були надані [PERSON] директору Північної ЕС". Зобов'язано керівництво відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" спростувати вказану інформацію у такий же спосіб, який її було розповсюджено, а саме шляхом направлення письмового звернення до профспілкового комітету відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" про визнання вказаної інформації недостовірною. Стягнуто з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь [PERSON] 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. компенсації моральної шкоди. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі та в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Додатковим рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 01.09.2017 року по справі № 621/39/15-ц викладено абзац п'ятий резолютивної частини рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01.09.2017 року в наступній редакції: «Визнати інформацію, викладену в поданні до профспілкового комітету Північної ЕС від 24.11.2014 року, а саме: «у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх трудових обов'язків, згідно звітів щодо виконаної роботи, які були надані директору Північної ЕС», недостовірною.» та присуджено до стягнення з ДП «НЕК «Укренерго» на користь [PERSON] судові витрати, понесені у зв'язку з оплатою судово-психологічної експертизи №7979 від 28.03.2017 року в сумі 13240 (тринадцять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп. Додатковим рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13.10.2017 року по справі № 621/39/15-ц присуджено до стягнення з ДП «НЕК «Укренерго»: на користь позивача по справі судові витрати, понесені у зв'язку з оплатою комісійної судово - медичної експертизи № 230-КЕ/2015/пп від 04.12.2015 року в сумі 2 015, 17 грн., на користь держави судовий збір в сумі 4 884, 80 грн. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.12.2017 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» задоволено частково. У задоволенні позову [PERSON] про захист честі та гідності: визнання інформації недостовірною, зобов'язання її спростувати - відмовлено, а рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01 вересня 2017 року в цій частині - скасовано. В іншій частині рішення суду змінено. Стягнуто з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» (код ЄДРПОУ 00131624, п/р 26002000033533 у філії АТ "Укрексімбанк", м. Київ, МФО 322313) на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за один рік, з урахуванням сплати податків, зборів та інших платежів, у розмірі 150 266 (сто п'ятдесят тисяч двісті шістдесят шість) гривень 42 коп. Стягнуто з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» на користь [PERSON] 15 000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої порушенням прав при звільненні. В іншій частині, що стосується визнання незаконним звільнення [PERSON] та поновлення на роботі, а також звернення рішення районного суду до негайного виконання - залишено без змін. Додаткові рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01 вересня 2017 року та від 13 жовтня 2017 року - скасовано. В рахунок відшкодування судових витрат стягнуто з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» на користь держави судовий збір в сумі 2233,46 грн., а також - на користь [PERSON] судові витрати, пов'язані з оплатою судово-психологічної експертизи в сумі 1986 грн. Судами встановлено, на підставі Наказу Північної електроенергетичної системи № 224-к від 18.11.2009 року [PERSON] працював на посаді заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду Північної електроенергетичної системи. Наказом НЕК «Укренерго» № 16-к від 14.02.2011 року (скорочена назва юридичної особи на момент призначення на посаду директора) [PERSON] був призначений на посаду директора Північної електроенергетичної системи. Наказом ДП «НЕК «Укренерго» № 223-к від 23.04.2014 року він був переведений на посаду заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду Північної ЕС. Відповідно до наказу № 264 від 30.09.2014 року директора Північної ЕС ДП «НЕК «Укренерго» на підставі факсограм ДП «НЕК «Укренерго» від 08.09.2014 №01/01-9/9905 та від 26.09.2014 № 01/01-9-1/10736 було виведено зі штату посаду заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду, а також начальника служби протиаварійної роботи і технічного нагляду та введено одну посаду заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду - начальник служби протиаварійної роботи і технічного нагляду, тобто відбулося скорочення штату. 30.09.2014 у зв'язку з цим [PERSON] був письмово повідомлений про можливе звільнення. Дане попередження мало застереження, що у разі появи впродовж двомісячного терміну вакансій, що відповідають його кваліфікації та стану здоров'я йому буде направлено пропозицію даної роботи. [PERSON] 23.10.2014 ознайомився з переліком запропонованих адміністрацією вакантних посад на підприємстві, що відповідають його кваліфікації та стану здоров'я, та погодився на запропоновану посаду заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду - начальника служби. При цьому 28 листопада 2014 відповідно до наказу №328-к з посади заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду - начальника служби було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України [PERSON], та призначено [PERSON], ці призначення відбулися вже після надання [PERSON] своєї згоди на його переведення на цю посаду. Із пропозиції від 11.12.2014 про ознайомлення із переліком вакантних посад Північної ЕС на 21 аркуші вбачається, що [PERSON] зазначив, що йому було вже зроблено пропозицію і керівництво підприємства розцінило запис [PERSON] як відмову від запропонованих посад та склало акт від цієї ж дати (т. 1 а.с. 95, 96) Наказом Північної ЕС № 349-к від 11.12.2014 року [PERSON] був звільнений з посади заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду Північної ЕС у зв'язку зі скороченням штату працівників, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. Подання до профспілкового комітету Північної ЕС. від 24.11.2014 року про надання згоди на звільнення [PERSON] з підстав, передбачених п.1, ч.1 ст.40 КЗпП України, уповноваженим органом власника вмотивовано тим, що відповідно до наказу Північної ЕС № 264 від 30.09.2014 року на вказаному підприємстві скорочується посада заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду, яку обіймає [PERSON] Вказано, що 23 жовтня 2014 року [PERSON] адміністрація запропонувала перелік усіх вакантних посад по ДП НЕК «Укренерго» і він дав свою згоду на переведення на посаду заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду - начальника служби протиаварійної роботи і технічного нагляду. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] виконання ним своїх посадових обов'язків на попередніх посадах, які виразились у безпідставному звільненні працівника, частого перебування у щорічних відпустках, не виявляння бажань приймати участь у відрядженнях, проходження медичного огляду у іншому медичному закладі, ніж той, до якого його було направлено керівництвом 30.10.2014 року. До переведення на посаду заступника головного інженера з протиаварійної роботи і технічного нагляду [PERSON] обіймав посаду керівника Північної ЕС. За цей час було звільнено згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України [PERSON], яку відповідно до рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 серпня 2014 року було поновлено на посаді та виплачено суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Мали місце позови до судових інстанцій і від інших працівників, яких було звільнено за угодою сторін. Під час перевірки фінансово-господарської діяльності за період 2013-2014р.р. в Північній ЕС було виявлено найбільшу кількість порушень, на підставі яких слідчим відділом ХМУ ГУМВС України в Харківській області проводиться досудове розслідування, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1201322001000258 від 03.09.2013р., та зареєстроване за ознаками ч. 5 ст. 191 КК України (т. 1 а.с.17-18) Із відповіді первинної профспілкової організації працівників енергетики та електротехнічної промисловості України № 502-47 від 03.12.2014 року вбачається, що вказане подання було розглянуто на протязі двох засідань, із витребуванням додаткової інформації стосовно обґрунтування скорочення посади та підстав для звільнення працівника, за участі представника адміністрації Північної ЕС та [PERSON] і після їх розгляду профспілковий комітет 01.12.2014 року вирішив відмовити у наданні згоди адміністрації Північної ЕС на звільнення [PERSON] на підставі п.1, ч.1 ст.40 КЗпП України. Вказане питання на засіданні профкому до кінцевого прийняття рішення розглядалось два рази, 26.11.2014 року та 01.12.2014 року, і тому суд його розцінив, як прийняте обґрунтовано (т.1 а.с.19). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України). Судом встановлено, що 04.09.2017 на виконання рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01.09.2017 року по справі № 621/39/15-ц, яке підлягало негайному виконанню в частині поновлення на роботі працівника та виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 1 місяць, Північною ЕС наказом № 420-к поновлено [PERSON] на роботі та виплачено (перераховано) середній заробіток за час вимушеного прогулу за 1 місяць в сумі 15 739,72 грн., а саме: 12 513,07 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 1 місяць за мінусом утримань (згідно видаткового касового ордеру № 327 від 04.09.2017 р.); 2 833,15 грн. податку з доходу фіз. осіб в розмірі 18% (згідно ПД № 2620 від 04.09.2017 р., що також підтверджується завіреною належним чином випискою з рахунку); 236,10 грн. військового збору в розмірі 1,5% (згідно ПД № 2621 від 04.09.2017 р., що також підтверджується завіреною належним чином випискою з рахунку); 157,40 грн. професійних внесків в розмірі 1% (згідно ПД № 3601 від 06.10.2017 та ПД № 3602 від 06.10.2017); 1 323,71 грн. нарахованого ЄСВ в розмірі 8,41% (згідно ПД № 2619 від 04.09.2017 р., що також підтверджується завіреною належним чином випискою з рахунку). Всього 04 вересня 2017 року Північною ЕС виплачено 17 063,43 грн. 16 січня 2018 року на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 грудня 2017 р. позивачем було виплачено (перераховано) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 150 266,42 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з врахуванням податків, а саме: 108 293, 99 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (згідно ПД № 12 від 16.01.2018 р.); 26 914, 81 грн. податку з доходів фіз. осіб в розмірі 18% (згідно ПД № 14 від 16.01.2018 р. (податок з ДФО від середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 24 214,81 грн. та компенсації моральної шкоди в сумі 2 700,00 грн.); 2 242, 90 грн. військового збору в розмірі 1,5% (згідно ПД № 15 від 16.01.2018 р. (2 017,90 грн. з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 225,00 грн. з суми компенсації моральної шкоди); 1 986, 00 грн. судових витрат, пов'язаних з оплатою судово-психологічної експертизи, (згідно ПД № 11 від 16.01.2018 р.); 12 075, 00 грн. компенсації моральної шкоди (згідно ПД № 13 від 16.01.2018 р.); 2 233,46 грн. судового збору (згідно ПД № 17 від 16.01.2018 р.); та перераховано нарахований ЄСВ в розмірі 8,41% в сумі 11313,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16 від 16.01.2018 р. Всього 16 січня 2018 року Північною ЕС виплачено 165 059,86 грн. Північною ЕС [PERSON] разом виплачено 182123,29 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами, доданими до позовної заяви, а також постановою відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 27.02.2018 про закінчення виконавчого провадження № 55526715. Відповідно постанови відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 27.02.2018 про закінчення виконавчого провадження № 55526715, боржником самостійно до відкриття виконавчого провадження виконано виконавчий лист №621/39/15-ц виданий 11.01.2018 року Зміївським районним судом Харківської області. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Згідно ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган отримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Судом встановлено, що рішеннями судів встановлено вину [PERSON] у незаконному звільненні [PERSON], скасовано наказ про його звільнення, підписаний відповідачем №349-к від 11.12.2014 року. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз'яснено, що застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п. 8 ст. 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов'язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом чи розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" передбачено, що при незаконному звільненні настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного. Згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Матеріали справи свідчать, що 16 січня 2018 року Північною ЕС [PERSON] виплачено 165 059,86 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами, доданими до позовної заяви, а також постановою відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 27.02.2018 про закінчення виконавчого провадження № 55526715. Отже, оскільки [PERSON] було звільнено з посади незаконно, з порушенням вимог трудового законодавства з вини директора Відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» [PERSON], то є підстави для стягнення з нього на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» заподіяної шкоди у повному розмірі в сумі 182123,29 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, разом з тим, позивачем також доведено, що [PERSON] було звільнено з посади незаконно, з порушенням вимог трудового законодавства з вини директора Відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» [PERSON], то є підстави для стягнення з нього на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» заподіяної шкоди у повному розмірі в сумі 182123,29 грн., тому суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2731,85 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved