Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа гаражне товариство „Титан" про відшкодування шкоди, завданої неналежним утриманням приміщення гаражу. У позові зазначив, що він є членом гаражного кооперативу „Титан" та його гараж знаходиться у вказаному товаристві, має сумісну стіну з гаражем відповідача. Разом з цим, через неналежне утримання відповідачем приміщення свого гаражу, останній знаходиться в аварійному та небезпечному для гаража позивача стані, зокрема повністю протікає дах і задня стіна гаражу. Вказане викликає руйнування гаражу позивача та псування речей у ньому. Від вирішення даної проблеми у досудовому порядку відповідач відмовляється. Посилаючись на зазначене позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди 4473 грн. - відновлювальних робіт згідно кошторису, а також 1000 грн. - витрати минулих років на запобігання псування стіни та речей, 2000 - моральної шкоди. Крім того, позивач просить зобов'язати відповідача привести свій гараж у належний технічний стан. До судового засідання позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, просить позов задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку. Представник третьої особи гаражного товариства „Титан" до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та третьої особи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки гаражного товариства „Титан" від 06 жовтня 2014 року в користуванні [PERSON] на території гаражного товариства „Титан" рахується гараж [NUMBER] в блоці [NUMBER]. В користуванні [PERSON] рахується гараж [NUMBER] в блоці [NUMBER]. Вказані гаражі мають сумісну роздільну стіну (перегородку) (а.с. 3). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка задала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій спричинено збитки внаслідок порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, понесені особою в зв'язку з пошкодженням або знищенням майна, а також витрати, які особа понесла або повинна була понести для поновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частина 3 названої статті передбачає, що збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо законом або договором не встановлено відшкодування в меншому або більшому розмірі. Відповідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно статтю 323 ЦК України ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу Із наведеного вбачається, що обов'язок доказування відсутності вини лежить саме на відповідачах. На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивачем надано кошторис виконання ремонтних робіт за листопад 2014 року ТОВ „Альков", довідку про вартість виконаних будівельних робіт та затрат за листопад 2014 року ТОВ „Альков", акт прийому виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року, про вартість проведених ремонтних робіт гаражу [NUMBER] в блоці [NUMBER] в гаражному кооперативі „Титан" (а.с. 45-62). Відповідно до вказаного кошторису вартість проведеного відновлювального ремонту за листопад 2014 року належного позивачу гаражу становить 4 473 грн. Відповідач не надав належних та допустимих доказів, що спростовують значення вказаних документів та які могли бути підставою неприйняття їх до уваги під час оцінки, та не надав доказів, що шкоди позивачу завдано не з вини відповідача. У зв'язку з цим, з відповідача слід стягнути на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 4 473 грн. Разом з цим, матеріалами справи не підтверджено та позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесених ним витрат минулих років на запобігання псування стін його гаражу та речей у розмірі 1000 грн., тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 2000 грн. Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Факт руйнування гаражу позивача через неналежне утримання відповідачем свого гаражу сам по собі є психологічно стресовою ситуацією, що тягне моральні страждання. Враховуючи принцип розумності і справедливості на відшкодування моральної шкоди позивачу підлягає стягненню сума у розмірі 1000 грн. Окрім того, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача привести свій гараж у належний стан, задоволенню не підлягають, оскільки належним чином необґрунтовані та не мотивовані, позивачем не конкретизовано, які саме роботи він просить зобов'язати відповідача виконати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial