Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

10 квітня 2015 року позивач ПАТ "Комерційний Банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.03.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2015 року має заборгованість 13046,75 грн., з яких: 3803,72 грн. - заборгованість за кредитом, 6433,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1950,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 609,37 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 18.03.2008 року в розмірі 13046,75 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В засідання суду представник ПАТ "Комерційний Банк "Приватбанк", діючий за довіреністю (а.с. 16,27,32,41 ), який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи телефонограмою (а.с. 25,30,39), не з'явився надав заяву, про підтримання доводів позовної заяви та розгляд справи без його участі в судових засіданнях (а.с. 26,31,40 ). Проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася. Про необхідність явки в судове засідання відповідач повідомлявся належним чином у спосіб, визначений ч. 9 ст. 74 ЦПК України - шляхом оголошення у пресі газеті "Урядовий кур'єр" № 77 від 28 квітня 2015 року. Наведене суд розцінює як ухилення відповідача від явки в судове засідання. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачки, яка належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась і від якої не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм кредитні правовідносини, які регулюються ст. 526, ст. 629, ст. 1049, ст. 1054 ЦК України. Судом встановлено, що 18.03.2008 року [PERSON] зверталася до ПАТ "Комерційний Банк "Приватбанк" з заявою про надання їй послуг по кредитуванню шляхом відкриття, перерахування кредиту на банківську карту (а.с.7,8). 18.03.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки при цьому була ознайомлена з фінансовими умовами надання Кредитки і прикладами розрахунку суми плати за користування кредитними коштами (а.с.7,8). Внаслідок, не належного відповідачем виконання умов договору, станом на 28.02.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 13046,75 грн., з яких: 3803,72 грн. - заборгованість за кредитом, 6433,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1950,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 609,37 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджено відповідними матеріалами справи. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема тривалість позовної давності. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250,00 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же термін. Таким чином, підписуючи заяву клієнта від 18.03.2008 року, [PERSON] була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг у тому числі й з пунктами 8.6 та 9.12 Умов. Вся інформація, яку банк має повідомити позичальнику міститься у змісті кредитного договору є вичерпною. Підписавши договір відповідач погодився з умовами надання кредиту. Суд приймає до уваги, що строк дії договору встановлений 12 місяців з часу підписання, тобто сторонами чітко визначено момент настання строку виконання основного зобов'язання у повному обсязі до 18.03.2009 року. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачем не надано заперечень і доказів в обґрунтування проти позовних вимог а саме те, що він подав заяву про припинення кредитного договору, а тому, кредитний договір є пролонгований на той же термін, що відповідає пункту 9.12 Умовам та Правилам надання банківських послуг, відповідно до положень якого Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгирується на той же термін.. Виходячи з наведеного, в сукупності встановлених у справі обставин позовні вимони підлягають задоволенню в повному обсязі з наведених вище підстав. Судові витрати згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, розподіляються відповідно до пропорційно задоволених позовних вимог, а саме з відповідача пдлягає стягненню на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" документально підтверджені судові витрати у сумі 369,60 грн., які складаються зі сплати судового збору при зверненні з позовною заявою до суду першої інстанції у розмірі 243,60 грн та витрат пов'язаних з розміщенням оголошення у пресі у розмірі 126,00 грн.

Outcome: approved