Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і просив в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № R52110257725В від 23.05.2012р звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки NISSAN, модель XTRAIL 2.0, тип - легковий універсал, 2012р.в., колір сірий, номер шасі [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР №1 м.Донецьк УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 22.05.2012р шляхом визнання за ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" права власності на автомобіль марки NISSAN, модель XTRAIL 2.0, що належить відповідачу , з правом вчинення подальших дій пов"язаних з переоформленням автотранспортного засобу в органах Державної автомобільної інспекції України ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", наділивши правом зняття з обліку транспортного засобу та поставленням на облік в органах ДАІ України; зобов"язати відповідача передати ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Ганрантія " предмет застави - автомобіль NISSAN, модель XTRAIL 2.0, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР №1 м.Донецьк УДАІГУМВС України в Донецькій області 22.05.2012р з комплектами клічів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Також просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 5212,98грн. 20 грудня 2017року до суду надійшла заява позивача про зміну предмета позову, в якій просить в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № R52110257725В від 23.05.2012р звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль маки NISSAN, модель XTRAIL 2.0, тип - легковий універсал, 2012р.в., колір сірий, номер шасі [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР №1 м.Донецьк УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 22.05.2012р шляхом визнання за ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" права власності на автомобіль марки NISSAN, модель XTRAIL 2.0, що належить відповідачу з правом вчинення подальших дій пов"язаних з переоформленням автотранспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м.Києві ТОВ "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія", наділивши правом зняття з обліку вказаного транспортного засобу та поставленням його на облік. Від попередніх вимог ТОВ ФК "Довіра та Гарантія" відмовляється. Вказані вимоги обгрунтовує таким. 23.05.2012р між ПАТ "ВТБ Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір № R52110257725В у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 254 610грн зі строком повернення кредитних коштів до 23.05.2018р із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01%річних . В якості забезпечення виконання зобов"язань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було укладено договір застави згідно якого надано в приватне обтяження автомобіль марки NISSAN, модель XTRAIL 2.0, тип - легковий універсал, 2012р.в., колір сірий, номер шасі [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР №1 м.Донецьк УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 22.05.2012р., та відповідно до Договору застави транспортного засобу №R52110257725В від 23.05.2012року,, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу. Згідно п. 5.2.4 кредитного договору, у випадку порушення позичальником своїх зобов"язань за цим договором банк має право без отримання додаткової письмової згоди позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії направлені на виконання зобов"язань позичальника за цим договором, у тому числі звернути стягнення на майно за Договорами забезпечення у будь-якій спосіб та/або одержати відшкодування з майна позичальника , та /або звернутися до поручителів / майнових поручителів / гарантів відповідно до вимог чинного законодавства України та умов Договорів забезпечення. 22.06.2015р між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" було укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами застави . Згідно п.4.10 Кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобов"язань позичальником за кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, пов"язаних з неналежним виконанням позичальником умов цього договору. У зв"язку з невиконанням зобов"язань відповідачем по поверненню кредитних коштів, по кредитному договору налічується заборгованість у розмірі 347 531,74грн, а саме заборгованість за кредитом в сумі 185 605,34грн, заборгованість по відсотках 44318,80грн, заборгованість по комісії 35645,40грн, а також відповідно до ст. 625 ЦК України нараховані збитки від інфляції в розмірі 64 151,20грн, 3% річних 17811грн. В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), первісним кредитором здійснено зміну заставодержателя з ПАТ "ВТБ Банк" на ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" , на підставі чого позивач набув права заставодержателя відносно автотранспортного засобу, що є забезпеченням виконання зобов"язань , а саме автомобіль марки NISSAN, модель XTRAIL 2.0, тип - легковий універсал, 2012р.в., колір сірий, номер шасі [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР №1 м.Донецьк УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 22.05.2012р. В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за заявою Позивача державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України було зареєстровано звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до наказу МВС України від 30 листопада 2015року № 1532 ліквідовано департамент державної автомобільної інспекції МВС України та його структурні підрозділи. Постановою КМУ від 28 жовтня 2015року № 889 утворено Головний сервісний центр МВс як межрегіональний територіальний орган з надання сервісних послуг МВС та регіональний сервісний центр МВС в м.Києві, основною функцією яких є здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотримання законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку і запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. В судове засідання представник позивача не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи без участі позивача. Заперечень щодо заочного розгляду справи не надав. (а.с.60,67). Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті Дружківського міського суду Донецької області офіційного порталу "Судова влада України", оскільки проживає в Ясинуватському районі Донецької області, куди ПАТ "Укрпошта" поштову кореспонденцію не доставляє. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Судом встановлено, що 23 травня 2012 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір №R52110257725В, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 254610 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та строком повернення до 23травня 2018 року (а.с.5-11). Відповідно до пунктів 3.2., 3.4., 3.5., 5.2.1. кредитного договору позичальник зобов"язався повернути кредит у повному обсязі 23 травня 2018 року або достроково у випадках передбачених цим договором; спосіб повернення кредиту та процентів щомісячно відповідно до графіка, дата списання платежів банком 08 число кожного місяця; позичальник зобов"язаний у разі порушення умов договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за вищевказаними кредитними договорами, також, 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги за договорами застави №220615зп, в державному реєстрі обтяжень рухомого майна первісним кредитором здійснено зміну заставодержателя з ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», на підставі чого позивач набув права заставодержателя відносно транспортних засобів, що є забезпеченням виконання зобовязань. На виконання вимог закону позивачем як ініціатором звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження до початку процедури були зареєстровані відомості про звернення стягнення відносно предмета застави (а.с.18-22, 37-42). Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує зобов"язання за кредитним договором від 23 травня 2012 року, на момент відступлення права вимоги - 22 червня 2015року, виникла заборгованість у сумі 265569,54грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту в сумі 185605,34грн., заборгованість по відсотках 44318,80грн., заборгованість по комісії 35645,40грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем також нараховані за період з 22.06.2015 - 15.09.2017 3%річних в сумі 17 811грн, та інфляційні збитки в сумі 64 151,20грн . Загальна сума заборгованості становить 347531,74грн (а.с.38,42). Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов"язання може забезпечуватися заставою. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов"язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року № 1215-IV звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Для забезпечення виконання зобов"язання за вказаним кредитним договором 23 травня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» і [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу: автомобілю марки марки NISSAN, модель XTRAIL 2.0, тип - легковий універсал, 2012р.в., колір сірий, номер шасі [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу, за №R52110257725В, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу реєстраційний №439 (а.с.12-13). Згідно із п. 5.8 договору застави від 23 травня 2012року заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у разі порушення позивальником будь-якого зобовязання за кредитним договором, в тому числі при повному або частковому неповерненні кредитних коштів (чергового платежу кредитних коштів) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті комісій, та будь яких інших платежів у строки, встановлені кредитним договором. Згідно із п. 5.3 договору застави від 23 травня 2012 року заставодержатель має право згідно з кредитним договором за рахунок предмета застави задовольнити свої вимоги в повному обсязі на момент фактичного задоволення (максимальний розмір вимоги), включаючи кредит, проценти за користування кредитом, пеню, комісію та будь-які платежі, передбачені кредитним договором, збитки, завдані йому у звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязання, також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги. Відповідно до п.5.9 цього договору заставодержатель має право звернення стягнення на предмет застави також, якщо заставодержатель відповідно до умов кредитного договору заявить позичальнику вимогу повернути кредит та сплатити проценти до настання строків , зазначених у кредитному договорі , а позичальник не виконає зазначене зобов"язання. Відповідно до п. 5.10 договору застави звернення стягнення та реалізація предмету застави відбувається у порядку, визначеному заставодержателем, у тому числі, але не виключно на підставі виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або у позасудовому порядку згідно з чинним законодавством України. З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що позивачем здійснено звернення щодо стягнення відповідно до договору відступлення права вимоги за договором застави від 22 червня 2015 року(а.с.39-41). Згідно з ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Статтею 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Згідно з ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Частиною 1 ст. 29 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що обтяжувач має право після одержання предмета обтяження у володіння задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження, якщо інше не встановлено законом або договором. При цьому обтяжувач зобов'язаний повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону. Процедура, визначена ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» щодо повідомлення про намір набути право власності стосується вирішення такого питання в позасудовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави: у разі порушення заставодавцем правил про наступну заставу; у разі порушення заставодавцем правил про розпоряджання предметом застави; в інших випадках, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу застави, згідно зі ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов*язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 та 7 статті 20 Закону України «Про заставу», передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов*язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів, у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст. 590 ЦК України, здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішення суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувала в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов*язання в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави до висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема, заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов*язання. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 06 березня 2013 року у справі за № 6-10цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України, є обов*язковою для судів. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги, згідно якого банк передав позивачеві всі права вимоги за договором про іпотечний кредит, іпотечним договором та договором поруки. Отже, з дня укладення договору про відступлення прав вимоги (купівлі-продажу боргових зобовязань) за кредитним договором, тобто з 22 червня 2015 року, до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшли всі права вимоги (замість первісного кредитора - ПАТ «ВТБ Банк» до позичальника [PERSON]. Таким чином, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №R52110257725В від 23 травня 2012 року. Прийняті на себе зобовязання позичальник [PERSON] належним чином не виконував і має прострочення строків сплати процентів та суми кредиту. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року № 6-979 цс 15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права. Оскільки судом встановлено, що відповідачем порушені умови кредитного договору щодо строків погашення кредитних коштів, позивач має право звернути стягнення на предмет застави шляхом визнання за ним права власності на автомобіль з правом вчинення подальших дій , пов"язаних з переоформленням автотранспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м.Києві. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судовго збору в сумі 5212,98грн (а.с.4)

Outcome: approved