Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Виконавчий комітет Бехівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, як орган опіки звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки, в обгрунтування якого зазначив, що відповідачі являються батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Бехівської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 24 травня 2019 року [PERSON] та [PERSON] тривалий час ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо створення належних умов для здорового фізичного, духовного та морального розвитку своїх малолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] . Батьки тривалий час проживають окремо від дітей, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, ніде не працюють, в будинку незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання, відсутні продукти харчування. В даний час малолітні діти за заявами батьків [PERSON] , та [PERSON] влаштовані в Ушомирську школу-інтернат, де і знаходяться по даний час на повному державному утриманні. За весь час перебування дітей в державному закладі батьки жодного разу їх не провідували, не надавали матеріальної допомоги на утримання, не цікавилися життям та здоров`ям, тобто не виявили щодо дітей батьківського піклування. З батьками малолітніх дітей постійно проводилася профілактична робота працівниками районної служби у справах дітей, соціальними працівниками, депутатами та членами виконкому Бехівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, сільським головою, але вони продовжують систематично ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду за дітьми. Тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , встановлення опіки та стягнення аліментів. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити, а справу слухати без участі представника та фіксування процесу технічними засобами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак надали до суду заяву про визнання позову, просили справу слухати без їх участі та фіксування процесу технічними засобами. Третя особа: [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ст.247 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] (а.с.14,15). В даний час малолітні діти за заявами батьків [PERSON] та [PERSON] влаштовані в Ушомирську школу-інтернат, де і знаходяться по даний час на повному державному утриманні. Батьки тривалий час проживають окремо від дітей, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, ніде не працюють, в будинку незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання, відсутні продукти харчування, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов неблагополучної сім`ї від 06.05.2019 року (а.с.7). Відповідно до висновку опікунської ради виконавчого комітету Бехівської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 24 травня 2019 року [PERSON] та [PERSON] тривалий час ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо створення належних умов для здорового фізичного, духовного та морального розвитку своїх дітей: [PERSON] і [PERSON] , тому опікунська рада виконкому Бехівської сільської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , 2004 року народження та [PERSON] , 2006 року народження (а.с.6). Поданням органу опіки та піклування Бехівської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 16 липня 2019 року визначено доцільним призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] та піклувальником над неповнолітньою [PERSON] [INFO] (а.с.4). Судом також встановлено, що відповідачі за місцем реєстрації та проживання характеризуються негативно, ведуть аморальний спосіб життя (а.с.9,10). Нормами частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За нормами ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено та ні ким не спростовано, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання неповнолітніх дітей, не забезпечують необхідного утримання та не бажають брати участь у їх вихованні. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бехівської сільської ради Коростенського району Житомирської області вважає доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав. Тому суд, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідачів до дітей, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах неповнолітніх дітей, вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої [PERSON] [INFO] . Вирішуючи питання про встановлення опіки та піклування над дітьми, у зв`язку з позбавленням останніх батьківського піклування та призначення опікуном та піклувальником [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" та ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" дітьми, позбавленими батьківського піклування визнаються діти, зокрема, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав. Частинами 1, 2 ст.243 Сімейного кодексу України та ч.1 ст.58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. За нормами ст.60 ч.ч.3,4 Цивільного кодексу України - "Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування". Стаття 61 Цивільного кодексу України передбачає - "Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу". Згідно ч.1 ст.244 Сімейного кодексу України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. А також, відповідно до ст.63 ч.ч.2-4 Цивільного кодексу України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що під час перебування дітей в Ушомирській школі-інтернаті в орган опіки звернувся дядько неповнолітніх дітей [PERSON] , який виявив бажання встановити опіку над дітьми та подав всі необхідні документи для призначення опіки. Згідно акту обстеження житлових умов проживання від 06 травня 2019 року житлові умови сім`ї [PERSON] дозволяють оформити опіку над дітьми: [PERSON] , 2004 року народження та [PERSON] 2006 року народження. Обставин, які б могли бути перешкодою в призначені [PERSON] опікуном дослідженими судом доказами встановлено не було. Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку, що встановлення опіки над дітьми, буде захистом їх законних прав та інтересів передбачених законодавством, а тому вважає необхідним та доцільним встановити опіку над дітьми та призначити [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] та піклувальником над неповнолітньою [PERSON] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного. За змістом частин 2, 3 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та за правилами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" та ст.166 ч.3 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.2 ст.182, ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, приймає до уваги майновий стан відповідачів, які є працездатними, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] та [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] та [PERSON] , що у відповідності до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, вони мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню солідарно судовий збір у розмірі 2305,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved