Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі Березнівського ТВБВ № 10017/0136 філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк"звернувся із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення . Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 11 липня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 209 , відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 200000 гривень з кінцевою датою погашення 10 липня 2018 року . Згідно п.1.2 вказаного договору [PERSON] зобов»язаний погашати кредит щомісяця рівними частинами в сумах, визначених графіком надання та погашення кредиту. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором у відповідності до іпотечного договору № 209 від 11 липня 2008 року [PERSON] передав ВАТ «Державний ощадний банк України» в іпотеку чотирьохкімнатну квартиру , що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м. Позивач вказує, що відповідач свої зобов»язання за кредитним договором не виконує, що спричинило виникнення заборгованості в розмірі 284754 гривень 55 коп, а тому рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2011 року стягнуто з відповідача на користь позивача вказану суму боргу. Банком позичальнику неодноразово були надіслані повідомлення про необхідність сплати боргу, однак заборгованість по кредиту в повному обсязі не погашена. Загальна сума заборгованості становить 351347 гривень 42 коп. На підставі наведеного, в рахунок погашення вказаної заборгованості просить звернути стягнення на предмет іпотеки - чотирьохкімнатну квартиру , що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., надати позивачу право подання будь-яких документів , необхідних для продажу вказаної квартири, на період реалізації предмета іпотеки передати його в управління позивача, виселити всіх мешканців, а саме [PERSON] з вказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку. Представник позивача підтримав позовні вимоги, збільшивши їх в частині визначення розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором, що станом на 13 лютого 2015 року становить 440365 гривень 24 коп. , а також просить виселити відповідача з вказаної квартири. Представник відповідача- адвокат [PERSON] позов не визнав повністю, заперечив щодо задоволення позовних вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки з відповідача уже стягнуто суму боргу, а тому звернення стягнення на предмет іпотеки неможливе, в судових дебатах вказав на застосування строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлені строки його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що ВАТ " Державний ощадний банк України" в особі Березнівського ТВБВ № 10017/0136 філії Рівненського обласного управління АТ " Ощадбанк" та [PERSON] 11 липня 2008 року уклали договір відновлюваної кредитної лінії № 209. Відповідно до п.1.1, п.1.2 договору Банк зобов»ячався надати відповідачу кредит у розмірі 200000 гривень на споживчі цілі строком до 10 липня 2018 року. Відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до п.п.1.1,1.2 договору відповідач зобов»язався щомісячно до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 19,70 % річних, комісійні винагороди та інші платежі, в порядку та умовах, визначених договором.. Згідно п. 5.2 договору відповідач за порушення взятих на себе зобов"язань зобов»язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, але не менше діючої відсоткової ставки за кредитним договором від дня прстроченого платежу за кожен день прострочення. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами / з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати відсотків належних йому відповідно до договору позики. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2011 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 209 від 11 липня 2008 року в розмірі 284752 гривень 55 коп. Згідно розрахунків, наданих суду станом на 13 лютого 2015 року заборгованість [PERSON] становить 440365 гривень 24 коп. До даного часу відповідач борг не повернув. Згідно ст..12 Закону України « Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановлених іпотечним договором іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов»язання, а в разі його невиконання- звернути стягнення на предмет іпотеки. Судом встановлено, що зобов»язання за кредитним договором №209 від 11 липня 2008 року забезпечено іпотекою. Іпотечний договір № 209 від 11 липня 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу [PERSON] укладений з іпотекодавцем [PERSON] Згідно договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатну квартиру , що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м. . Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з»ясування обставин на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку про можливість звернення стягнення згідно іпотечного договору № 209 від 11 липня 2008 року на чотирьохкімнатну квартиру , що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м. . і належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 28 березня 1994 року ,, зареєстроване в КП " Березнівське РБТІ" 14 вересня 2005 року, договору дарування квартири від 29 грудня 2003 року , посвідченого приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу [PERSON] , зареєстрованого в КП " Березнівське районне БТІ" 14 вересня 2005 року в рахунок погашення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 209 від 11 липня 2008 року в розмірі 440365 гривень 24 коп. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України ''Про іпотеку'', звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Такий порядок встановлено ч.3 ст. 109 ЖК України, яка передбачає примусове виселення громадян із жилого приміщення, що є предметом іпотеки та на яке звернено стягнення. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідач [PERSON] є власником спірної квартири , він не є наймачем цього приміщення у розумінні вимог законодавства з цього питання, а тому відповідач відповідно до положень ч. 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та ч.3 ст. 109 ЖК України підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Позивач при поданні позову до суду сплатив судові витрати в сумі : 3513 гривень 47 коп. та 140 гривень 53 коп. , всього 3654 гривень., а тому вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved