Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору, а саме заборгованість по відсотках та підвищених відсотках за період з 21.10.2011 р. по 30.09.2012 р. в сумі 29560 грн. 98 коп., та судові витрати. В обгрунтування позову покликається на те, що відповідач неналежно виконував свої обовязки по кредитному договору від 21.10.2011 року, а тому рішенням суду від 22 січня 2013 року з відповідача було стягнуто заборгованість в сумі 54443,25 грн., та видано виконавчий \~ \~ \~ \~ лист. Проте, дане рішення суду не виконано. В звязку з цим позивач звернувся до суду із цим позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника та просив позовні вимоги задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позов не визнала, подала до суду заперечення, в якому вказала, що позивачем було змінено строк виконання зобовязань по кредитному договору і рішенням суду від 22 січня 2013 року було стягнуто з відповідача всю заборгованість по кредитному договору. Вважає, що позивач повторно звертається до суду з позовом про той самий предмет і з тих самих підстав. Також заявив клопотання про застосування наслідків пропуску строків звернення до суду. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши обставини та дослідивши докази по справі вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 жовтня 2011 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № BL 6380/2, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 54158 грн. 65 коп., з терміном погашення не пізніше 01 серпня 2019 року. В звязку з тим, що відповідач неналежно виконував умови кредитного договору, позивач 29 жовтня 2012 року надіслав відповідачу вимогу про дострокове (протягом тридцяти днів) погашення заборгованості по кредитному договорі, процентів та штрафних санкцій. Після цього позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 54443,25 грн. Згідно п. 6.1 кредитного договору від 21 жовтня 2011 року та\~ст. 611 ЦК України, позивач має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2013 року в справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" як правонаступник ВАТ "Універсал Банк" до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено позовні вимоги та стягнуто з [PERSON], на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору №BL 6380/2 від 21.10.2011 р. в загальній сумі 54443,25 грн., про судом було видано виконавчий лист. Дане рішення вступило в законну силу. Таким чином, позивач в звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, змінив строк виконання зобовязання за кредитним договором з 01 серпня 2019 року на жовтень 2012 року та мав право звернутися до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості. Таким правом позивач скористався і його позовні вимоги були задоволені повністю рішенням суду від 22 січня 2012 року. Після зміни строку виконання зобовязання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогою від 29 жовтня 2012 року позичальник був зобовязаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної у вимозі дати й усі наступні щомісячні платежі за графіком після письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості не підлягали виконанню. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 02 грудня 2015 року (№ 6-1707цс15 та № 6-249цс15). Таким чином, після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. З моменту ухвалення вказаного рішення, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобовязань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину\~площину виконання судового рішення. Ці правовідносини врегульовані спеціальним законом\~Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, згідно положень абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за Кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по відсотках та підвищених відсотках в сумі 29560,98 грн. не підлягає до задоволення. Таким чином, після ухвалення рішення суду від 25 жовтня 2012 року про стягнення суми боргу, позивач має право лише на отримання інфляційного нарахування на суму боргу, виражене в національній валюті та на три проценти річних від простроченої суми боргу, згідно положень\~ст. 625 ЦК України. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязанні з розглядом справи, покладають у разі відмови в позові на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed