Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки всумі 16162грн.38 коп., 25000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати, що виникли в результаті завдання значних технічних пошкоджень належному позивачу транспортному засобу в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.05.2015 року о 11.30 год. на перехресті вулиць Першотравневої та Пролетарської м. Кременчука за участю тролейбуса ЛАЗ Е 301 №209 під керуванням водія [PERSON] (третя особа) та автомобіля "Фольсваген Т 4" днз [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок якого автомобілю "Фольсваген Т 4" днз [NUMBER] спричинені механічні пошкодження. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - позов підтримали, зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталася 11.05.2015 року об 11.30 год. на перехресті вулиць Першотравневої та Пролетарської м. Кременчука за участю тролейбуса ЛАЗ Е 301 №209 під керуванням водія [PERSON] (третя особа) та автомобіля "Фольсваген Т 4" днз [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок якого автомобілю "Фольсваген Т 4" днз [NUMBER] спричинені механічні пошкодження. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження №125 від 14.09.2017року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Volksvagen T4 № [NUMBER], складає величину 1672,38 грн.; У зв'язку із розглядом справи про адміністративне правопорушення за складеним відносно мене, [PERSON], протоколом за ст. 124 КУпАП призначались судові засідання в Апеляційному суді м. Полтави, а саме: 15.07.2015 р., 22.07.2015 р., 24.07.2015 р., 15.01.2016 р., 14.03.2016 р., 11.07.2016 р., 01.08.2016 р., що підтверджується копіями повідомлень, оригінали яких разом з протоколами судових засідань перебувають в матеріалах справи №524/4453/15-п. Для участі у засіданнях витрати на поїздки складаються із розрахунку: - вартість проїзду міжміського сполучення Кременчук-Полтава - 75 грн. на 1 особу; - вартість проїзду міжміського сполучення Полтава-Кременчук - 75 грн. на 1 особу; - кількість осіб - 2 особи ([PERSON] і захисник [PERSON]); - кількість засідань - 7. Таким чином, вартість витрат на транспорт для участі в судових засідання складає: 75 грн. х 2 х 2 х 7 = 2100 грн. Витрати за правову (правничу) допомогу у справі про адміністративне правопорушення №524/4453/15-п становлять: із розрахунку на послуги юриста (адвоката) у вартості однієї години надання послуг - 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2015 р. та на 01.01.2016 р. у відповідності до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року № 4191-VI склали 12390 грн. відповідно до акту виконаних робіт. Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди становить: 1672 грн. 38 коп. + 2100 грн. 00 коп. + 12390 грн. = 16162 грн. 38 коп. (шістнадцять тисяч сто шістдесят дві грн. тридцять вісім коп.) Крім цього позивач прохав стягнути з відповідача на його користь 25000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача в судовому засіданні з позовом поголився частково, не заперечує проти відшкодування шкоди в розмірі 2122грн.38коп., в інших вимогах прохав суд відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з*явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, будь яких повідомлень або заперечень не надходило. Заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. П. 1 ст. 6 Конвенции о защите прав человека и основных свобод, ратифицированной Законом Украины от 17 июля 1997 года №475/97-ВР «О ратификации Конвенции о защите прав человека и основополагающих свобод 1950 года, Первого протокола и протоколов №2, 4, 7 и 11 к Конвенции», которая вступила в силу для Украины 11 сентября 1997 года, предусмотрено, что каждый имеет право на рассмотрение его дела судом. Европейский суд по правам человека, юрисдикция которого распространяется на все вопросы толкования и применения Конвенции (п. 1 ст. 32 Конвенции), подчеркивает, что «исковая давность - это законное право правонарушителя избежать преследования или привлечения к суду по истечении определенного периода после совершения правонарушения. Срок исковой давности, который является обычным явлением у национальных законодательствах государств - участников Конвенции, выполняет несколько задач, в т.ч. обеспечивает юридическую определенность и окончательность, предотвращая нарушение прав ответчиков, которые могут случиться в случае принятия судом решения на основании доказательств, ставших неполными из-за истечения времени» В судовому засіданні встановлено, що 11.05.2015 року об 11.30 год. на перехресті вулиць Першотравневої та Пролетарської м. Кременчука сталась дорожньо-транспортна пригода за участю тролейбуса ЛАЗ Е 301 №209 під керуванням водія [PERSON] (третя особа) та автомобіля "Фольсваген Т 4" днз [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок якого автомобілю "Фольсваген Т 4" днз [NUMBER] спричинені механічні пошкодження. Відносно [PERSON] складено протокол серія АП1 №071617 від 23.05.2015 року за ст. 124 КУпАП. та постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука 16.06.2015 року визнано винним за ст.124КУпАП. Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 01.08.2016 року у справі №524/4453/15-п Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.06.2015 року щодо [PERSON] скасовано, а провадження закрито за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 125 від 14.09.2017 року: вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Volksvagen T4 № [NUMBER], складає величину 1672,38 грн. Вартість витрат на проведення авто товарознавчого дослідження складає 450грн. Згідно положень ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє, зокрема, транспортним засобом. Як вбачається з матеріалів справи транспортний засіб тролейбус ЛАЗ Е 301 №209 , яким керував [PERSON], належить КП «Кременчуцьке тролейбусне управління», з яким [PERSON] перебував у трудових відношеннях. Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.09.2015 року, підтвердженого полісом № АІ/7576628, страхувальником транспортного засобу значиться Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон", розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-б, 2-й під'їзд. На момент ДТП цей поліс був діючим, що підтверджується електронним витягом МТСБУ. При зверненні до страхової компанії про відшкодування збитків, завданих застрахованим транспортним засобом отримано відмову у зв'язку із перевищенням річного терміну звернення та відсутністю встановленої судовим рішенням вини водія [PERSON] Третя особа -- [PERSON] на момент вчинення протиправних дій перебував в трудових відносинах з відповідачем 1 -- Комунальне Підприємство "Кременчуцьке тролейбусне управління" та виконував свої трудові (службові) обов'язки по перевезенню пасажирів міського електротранспорту. Тому матеріальна шкода повинна бути відшкодована підприємством - КП "Кременчуцьке тролейбусне управління" як власником джерела підвищеної небезпеки та як юридичною особою за шкоду, заподіяну її працівником. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України: "кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової та моральної шкоди." З огляду ст. 22 Цивільного кодексу України: "особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)." З огляду ст. 23 Цивільного кодексу України: «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів . Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.» Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1993 року за № 6, з подальшими змінами та доповненнями, визначено, що не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки у зв'язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самим володільцем джерела підвищеної небезпеки в регресному порядку, враховуючи характер відносин, які між ними склалися. Під час розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за ст. 1172 ЦК України суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах із цією організацією, і шкоду було заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків незалежно від того, яким саме працівником цієї організації (постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах) вона була. Вимоги в частині стягнення 1672.38гнр в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 450.00грн. витрат на проведення дослідження обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 визначив, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Відповідно до ч. 6 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем завдання шкоди. Заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди необхідно задовольнити частково, виходячи з принципу розумності та об*єктивності, а тому вимоги про стягнення моральної шкоди необхідно задовольнити частково. Витрати на правову допомогу необхідно задовольнити частково, враховуючи вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. Дослідивши докази,долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд,

Outcome: partial