Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

У січні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної при ДТП. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21.08.2014 року приблизно о 22 год. 50 хв. на вул. Прирічній у м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "KIA Cerato", д.р.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], під керуванням [PERSON], автомобіля марки "Daewoo Lanos", д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON], та мопеда "G-MAX RACER", д.р.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Так, [PERSON] керуючи мопедом "G-MAX RACER", д.р.н. [NUMBER], під час виїзду на дорогу з житлової зони не надав дорогу транспортним засобам, що рухалися по ній, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки "KIA Cerato", д.р.н. [NUMBER], та автомобілем марки "Daewoo Lanos", д.р.н. [NUMBER]. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2014 року [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.08.2014 року, позивачеві пошкодженням його транспортного засобу було спричинено матеріальних збитків на суму 38965,07 грн., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 18.09.2014 року №02/09, складеного спеціалістом-автотоварознавцем [PERSON] З цих підстав [PERSON] просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 38965,07 грн., 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, 2000,00 грн. на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, судовий збір у розмірі 510,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов свого довірителя підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову в частині стягнення з нього 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову в цій частині. Крім того, відповідач у своїх поясненнях зазначив, що він є інвалідом ІІІ групи та у зв'язку з цим у нього виникають сумніви з приводу необхідності страхувати свою цивільно-правову відповідальність як власника мопеда "G-MAX RACER", д.р.н. [NUMBER]. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2014 року на вул. Прирічній у м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "KIA Cerato", д.р.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], під керуванням [PERSON], автомобіля марки "Daewoo Lanos", д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON], та мопеда "G-MAX RACER", д.р.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Так, [PERSON] керуючи мопедом "G-MAX RACER", д.р.н. [NUMBER], під час виїзду на дорогу з житлової зони не надав дорогу транспортним засобам, що рухалися по ній, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки "KIA Cerato", д.р.н. [NUMBER], та автомобілем марки "Daewoo Lanos", д.р.н. [NUMBER]. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2014 року [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП (а.с.22). Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.08.2014 року за участю автомобіля марки "KIA Cerato", д.р.н. [NUMBER], автомобіля марки "Daewoo Lanos", д.р.н. [NUMBER], та мопеда "G-MAX RACER", д.р.н. [NUMBER], є [PERSON] Право власності [PERSON] на мопед "G-MAX RACER", д.р.н. [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 02.08.2014 року. У відповідності до п.8.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 величина втрати товарної вартості дорожньо-транспортного засобу характеризує фізичний знос, який виникає в разі пошкодження дорожнього транспортного засобу і відповідного ремонту внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також внаслідок зниження міцності чи довговічності окремих складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту частин, які перебували у вжитку чи ремонті. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.08.2014 року, позивачеві пошкодженням його транспортного засобу було спричинено матеріальних збитків на суму 38965,07 грн., що становлять вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "KIA Cerato", д.р.н. [NUMBER]. Розмір матеріальних збитків визначений у висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 18.09.2014 року №02/09, складеному спеціалістом-автотоварознавцем [PERSON] (а.с.8-14). Право власності [PERSON] на автомобіль марки "KIA Cerato", д.р.н. [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 26.06.2012 року. За правилами ст.21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з урахуванням положень п.21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону. П.13.1 ст.13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Як вбачається з відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України від 12.03.2015 року №7/2-28/7494 в Центральній базі даних станом на 21.08.2014 року відсутня інформація щодо наявності договору обов'язковго страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між страховиками - членами Моторного (транспортного) страхового бюро України та [PERSON] відносно мопеда "G-MAX RACER", д.р.н. [NUMBER] (а.с.39). Крім того, Моторне транспортне (страхове) бюро України зазначає, що воно у своїй діяльності керується Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому відповідно до п.13.1 ст.13 даного Закону інваліди ІІІ групи не звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, враховуючи вимоги п.13.1 ст.13 вказаного Закону, відповідач [PERSON], будучи інвалідом ІІІ групи, не звільняється від обов'язку застрахувати цивільно-правову відповідальність належного йому транспортного засобу. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У листі від 12.03.2015 року №3/1-05/7145 Моторне (транспортне) страхове бюро України зазначає, що воно за рахунок фонду захисту потерпілих на умовах, визначених Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", здійснює відшкодування шкоди у випадку, коли власник транспортного засобу мав зобов'язання застрахувати цивільно-правову відповідальність, але не виконав його. Законом не визначений обов'язок власника мопеда страхувати цивільно-правову відповідальність. З огляду на вищезазначене, Моторне (транспортне) страхове бюро України своїм листом повідомило позивача про те, що відсутні правові підстави для виплати йому відшкодування з фонду захисту потерпілих. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, збитки, заподіяні [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.08.2014 року підлягають відшкодуванню саме [PERSON] Ч.1 ст.23 ЦК України гарантоване право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П.3 ч.2 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.08.2014 року, [PERSON] зазнав душевних страждань, пов'язаних з пошкодженням належного йому на праві власності автомобіля марки "KIA Cerato", д.р.н. [NUMBER]. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих відносинах, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] у розмірі 5000,00 грн. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Аналізуючи вищезазначене, слід зробити висновок, що відшкодування потерпілому моральної шкоди з підстав, передбачених п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, проводиться в розмірі, визначеному судом, особою, яку визнано винуватою у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. Ст.79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу. Ст.84 цього Кодексу визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до Закону України "Про граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року №4191-VI граничний розмір таких витрат складає 40% від мінімальної заробітної плати за годину роботи. Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що між [PERSON] та адвокатом або іншим фахівцем в галузі права було укладено договір про надання правової допомоги, а також відсутній розрахунок обсягу і вартості наданих правових послуг. Більш того, позивачем не надано суду документу, який би підтверджував сплату витрат на правову допомогу (квитанція тощо). З цих підстав у задоволенні позову [PERSON] в частині стягнення з відповідача 2000,00 грн. на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, слід відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 439,65 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст.13, 21, 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: partial