Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

24.12.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Овертранс» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що товариство є власником автомобіля марки «Фольксваген Туарег», реєстраційний номер [NUMBER] . 10.07.2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі вказаного автомобіля та автомобілів марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля марки «Фольксваген Мультиван», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди є відповідач [PERSON] , що встановлено відповідним судовим рішенням. Позивач зазначає, що внаслідок зіткнення транспортних засобів, реальний розмір завданих йому збитків становить 538 475,91 грн., з яких 98 000,00 грн. йому відшкодовано страховою компанію, в якій застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, а решта суми - 440 475,91 грн. залишається невідшкодованою, яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. В зв`язку з визнанням позову відповідачем, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак, до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позову, судове засідання просить проводити за його відсутності. За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи, за відсутності учасників та на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Ознайомившись із доводами позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Овертранс» є власником автомобіля марки «Фольксваген Туарег», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим 29.06.2011 року Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ. Постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 08.08.2019 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема в тому, що він 10.07.2019 року о 16 год. 00 хв. в м. Львові на автодорозі "Західний об`їзд", керуючи транспортним засобом "Мерседес Бенц 1317" д.н.з. [NUMBER] , був не уважним за кермом, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем "Фольксваген" д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , який по інерції зіткнувся з автомобілем "Фольксваген" д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 13.1 ПДР України. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Мерседес-Бенц", реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована ПрАТ «СК Євроінс Україна», що підтверджується відповідним полісом №АК/8325542 від 14.09.2018 року. Термін дії поліса з 15.09.2018 року по 14.09.2019 року включно, а розмір франшизи за договором становить 2000,00 грн. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 8120/1 від 25.09.2019 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП 10.07.2019 року автомобіля марки «Фольксваген Туарег», реєстраційний номер [NUMBER] , на дату ДТП, становить 540 928,70 грн. Позивач оплачено вартість вказаного ремонту, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та актом виконаних робіт, які містяться в матеріалах справи. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Фольксваген Туарег», реєстраційний номер [NUMBER] , відповідачем фактично не оспорюється, що підтверджується його заявою про визнання позову. За доводами позову, 05.12.2019 року страхова компанія ПрАТ «СК Євроінс Україна», сплатила на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 98 000,00 грн., тобто відшкодування в межах встановленого ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну, за мінусом передбаченої договором франшизи - 2000,00 грн. Доказів вказаної оплати на суму 98 000,00 грн. позивачем не додано до позовної заяви, однак дана сума не є предметом судом спору, а позивач лише констатує факт її сплати на свою користь. Вирішуючи питання щодо підставності заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За приписами ч. 2 ст. 1187, ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме , шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За положеннями ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, враховуючи, що з вини відповідача завдано шкоду майну позивача, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого майна становить 540 928,70 грн., з яких 98 000,00 грн. відшкодовано позивачу страховою компанію, відповідачем подано заяву про визнання позову, заявлені позовні у розмірі 440 475,91 грн. є підставними та підлягають до задоволення. Щодо стягнення витрат по сплаті судового збору, суд зазначає, що оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, з нього слід стягнути 50% сплаченого позивачем судового збору, решту 50% - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved