Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Адвокат Корнієнко А.А., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження двійні, народжених [INFO] в місті Сімферополь, Україна. Документи, що підтверджують вказаний факт - свідоцтва про народження та медичні довідки. Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) відмовив у проведенні державної реєстрації народження так як документи, пред`явлені для реєстрації народження видані на тимчасово окупованій території України. 22 січня 2016 року відділом ЗАЦС Балаклавського району міста Севастополя Управління ЗАЦС міста Севастополя зареєстрований шлюб [PERSON] з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] за окупаційними законами змінила прізвище на " [PERSON] ". Однак відповідно до ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", на тимчасово окупованій території окремих територій АР Крим діє особливий правовий режим, згідно з яким всі органи влади створені країною-окупантом та ухвалені ними рішення визнаються нелегітимними та незаконними. Вказаним Законом України передбачено, що відділ ЗАЦС Департаменту ЗАЦС Балаклавського району міста Севастополя Управління ЗАЦС міста Севастополя є нелегітимним та незаконним. За законодавством України такого відділу взагалі не існує. Хоча вказаний документ є нелегітимним, однак підтверджує факт, що [PERSON] та [PERSON] одна й та ж людина. За українським законодавством [PERSON] не існує, натомість є [PERSON] , яка є громадянкою України та не перебуває в шлюбі. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація дитини проводиться за письмовою або усною згодою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Тому просив встановити факт народження на території, що є тимчасово окупованою територією України, [PERSON] дитини жіночої статі, першої з двійні та дитини чоловічої статі, другої з двійні, які народилися [INFO] у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим, Україна. Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Корнієнко А.А. на розгляд справи не з`явились, про час і місце розгляду справи представник заявниці повідомлений належним чином, просив провести розгляд справи у їх відсутності. Заінтересована особа - Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянки України, виданого 05 грудня 2008 року Балаклавським РВ УМВС України в місті Севастополі, [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Магадан, Росія з 05 грудня 2008 року зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.8-11). Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого відділом запису актів цивільного стану Балаклавського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя 22 січня 2016 року, [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] ) 22 січня 2016 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №26 (а.с.14). З копії виписного епікризу (з акушерського стаціонару) вбачається, що [PERSON] [INFO] о 17 годині 04 хвилин народила дитину жіночої статі (а.с.16). З копії виписного епікризу (з акушерського стаціонару) (а.с.15) вбачається, що [PERSON] [INFO] о 17 годині 06 хвилин народила дитину чоловічої статі. Згідно з копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації народження м Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, 19 червня 2018 року зареєстроване народження дитини - [PERSON] , [INFO] , в м Сімферополь, Республіки Крим, Російської Федерації про що складений запис акту про народження №2522; батько - [PERSON] , мати - [PERSON] громадяни Російської Федерації (а.с.17). Згідно з копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації народження м Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 19 червня 2018 року зареєстроване народження дитини - [PERSON] , [INFO] , в м Сімферополь, Республіки Крим, Російської Федерації про що складений запис акту про народження №2521; батько - [PERSON] , мати - [PERSON] громадяни Російської Федерації (а.с.18) Як вбачається з відмови Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) від 09 лютого 2021 року за №313/21.27-42, у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої [INFO] у [PERSON] на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 червня 2018 року, виданого відділом реєстрації народження міста Сімферополя Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим відмовлено. (а.с.19) Як вбачається з відмови Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) від 09 лютого 2021 року за №314/21.27-42, у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої [INFO] у [PERSON] на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 червня 2018 року, виданого відділом реєстрації народження міста Сімферополя Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим відмовлено. (а.с.20) Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води цих територій. За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) , який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження її дітей, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є [PERSON] та її діти, суд приймає рішення на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. Суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо встановлення факту народження дітей, оскільки в даному випадку реєстрація їх народження неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги про встановлення факту народження дітей підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Порядок проведення державної реєстрації народження фізичної особи та її походження здійснюється відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року. Оцінюючи викладене, суд встановлює факт народження дитини жіночої статі, першої з двійні та дитини чоловічої статі, другої з двійні, які народилися [INFO] у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим у матері [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Магадан, Росія, громадянки України. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,підлягаєнегайному виконанню.

Outcome: approved