Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів посилаючись на те, що згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2011 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Позивачка вважає, що відповідач сплачує аліменти у недостатньому розмірі, оскільки позивачка має невеликий дохід, ціни на продукти харчування та одежу значно підвищились, в зв'язку з чим її матеріальний стан значно погіршився. Позивачка часто хворіє. Заробітна плата позивачки значно не збільшилася, матеріальне становище її та сина погіршилося. Дитина ходить до школи та відвідує розвиваючі гуртки. Крім того, відповідач знаходячись в стані алкогольного сп'яніння наніс сильну психологічну травму дитині, в зв'язку з чим позивачка звернулася до міліції, а також дитина проходить курс лікування у психотерапевта. Просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], і визначити їх розмір у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник позивачки у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні. Суду пояснив, що його матеріальне становище з часу винесення рішення про стягнення аліментів, не змінилося. Крім того, на утриманні відповідача знаходиться інша дитина та батьки, має іншу сім'ю. Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Із пояснень сторін, матеріалів справи видно, що 18 квітня 2011 року, згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття на користь матері [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., починаючи стягнення з 16.02.2011 року. З розрахунку заборгованості за виконавчим листом № 2-990 від 06.05.2011 року видно, що заборгованості [PERSON] перед [PERSON] на утримання сина [PERSON], 04.08.2007 року, станом на 16.10.2015 року відсутня. У відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. З копії довідки ОКВНЗ "Дніпропетровський театрально-художній коледж" № 47 від 29.09.2015 року про доходи [PERSON] видно, що вона працює на посаді викладача 10 розряду в ОКВНЗ "Дніпропетровський театрально-художній коледж" та її середня заробітна плата у 2015 році становить 2 106 грн. 68 коп. З довідки КПК "Дніпропетровський академічний обласний український молодіжний театр" Дніпропетровської обласної ради від 28.09.2015 року видно, що в вересні 2015 року оклад [PERSON], як директора КПК Дніпропетровського обласного українського молодіжного театру, складає 5 065 грн. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2011 року встановлено, що позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1 500 грн. Позовні вимоги [PERSON], було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] 1 000 грн. Позивачкою не надано будь-яких доказів зменшення або збільшення доходів та погіршення матеріального становища її або відповідача за період з 2011 року по теперішній час. Суд не може прийняти до уваги посилання позивачки та її представника на необхідність у лікуванні позивачки, оскільки не надано доказів, що наявні хвороби позивачки виникли в період з 2011 року по теперішній час. Також є безпідставними посилання позивачки на необхідність зміни розміру аліментів у звязку із додатковими витратами, викликаними розвитком здібностей дитини, її додатковими зайняттями, оскільки участь у додаткових витратах на утримання дитини передбачена іншою нормою СК України. Таким чином, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим віднести судові витрати по справі за рахунок держави.

Outcome: dismissed