Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позвачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до СТ "Дніпровський", його голови [PERSON] та електрика [PERSON] про визнання порушеними прав споживача електроенергії, визнання дій протиправними, стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 29 червня 1998 року є членом СТ Дніпровський". Електропостачання її садової ділянки/будинку, що знаходиться за адресою: участок [ADDRESS], здійснюється вказаним садовим товариством з часу вступу нею в члени СТ та користування садовим будинком, а з 21 липня 2008 року - на підставі договору про постачання електроенергії № 60827, укладеного між АК «Київенерго» та СТ "Дніпровський". Її садовий будинок обладнаним необхідними комунікаціями для отримання електричної енергії, в будинку знаходиться опломбований прилад обліку, вона оплачує згідно показників лічильника послуги за спожиту електроенергію тощо, тобто є належним споживачем послуг. Окрім опломбованого лічильника, який знаходиться в неї в будинку, на вимогу СТ "Дніпровський" на стовпі електроопори № 9 нею був додатково встановлений ще один лічильник, але до його опломбування розрахунки по ньому не здійснювались. 12 серпня 2014 року вона в письмовій формі повідомила голову СТ "Дніпровський" про необхідність перевірки й підлючення вказаного лічильника, проте цього не зроблено. Натомість її ділянку від»єднано від електропостачання з підстав не укладання нею договору про електропостачання, несплати членських взносів та боргів за отриману електроенергію. Вважає такі дії відповідача протиправними, такими, що порушують її права як споживача електроенергії, й просить стягнути з відповідачів матеріальні збитки завдані їй відновленням електропостачання на суму 525 грн. 25 коп. за придбані нею товари для відновлення живлення електроенергії, та відшкодувати завдану їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000 грн. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 26 вересня 2012 року (а.с.27) та [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 03 листопада 2014 року (а.с.59), позовні вимоги підтримали з тих же підстав та просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник СТ "Дніпровський" Пилипчук Г.В., діючий на підставі довіреності від 10 грудня 2014 року (а.с.50), позовні вимоги не визнав уцілому, просив відповити у їх задоволенні за безпідставністю та недоведеністю вимог. Вважаючи, що відключення садового будинку позивачки відбулось на законних підставах, оскільки та в самовільний спосіб намагалась встановити засіб обліку електроенергії - без погодження із садовим товариством. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали уцілому, просили відповити у їх задоволенні за безпідставністю та недоведеністю вимог. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, письмові доводи та заперечення сторін, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з 29 червня 1998 року є членом СТ Дніпровський" (а.с.110-112). Електропостачання її садової ділянки/будинку, що знаходиться за адресою: участок [ADDRESS], здійснюється вказаним садовим товариством з часу вступу нею в члени СТ та користування садовим будинком, а з 21 липня 2008 року - на підставі договору про постачання електроенергії № 60827, укладеного між АК «Київенерго» та СТ "Дніпровський" (а.с. 135-142). Її садовий будинок обладнаним необхідними комунікаціями для отримання електричної енергії, в будинку знаходиться опломбований прилад обліку електроенергії (а.с.161), що не спростовується відповідачем, вона оплачує згідно показників лічильника послуги за спожиту електроенергію (а.с.148, 149-160, 161, 164) тощо, тобто є належним споживачем вказаних послуг, які надаються СТ Дніпровський". Окрім опломбованого лічильника, який знаходиться в в будинку позивачки, на вимогу СТ "Дніпровський" на стовпі електроопори № 9, нею в самовільний спосіб був додатково встановлений ще один лічильник, але розрахунки по ньому не здійснювались, оскільки він не опломбований. 12 серпня 2014 року позивачка в письмовій формі повідомила голову СТ "Дніпровський" про необхідність перевірки, опломбування й підлючення вказаного лічильника (а.с.11), проте цього не зроблено. Натомість, її ділянку з підстав не укладання нею договору з СТ "Дніпровський" про електропостачання, несплати членських взносів та боргів за отриману електроенергію, й з підстав встановлення нею в самовільний спосіб вказаного приладу обліку, від»єднано від електропостачання. Так, 09 серпня 2014 року на засіданні правління СТ "Дніпровський" згідно протоколу № 8/14 (305) вирішили відключити від електропроживання [PERSON] ([ADDRESS]) за невинос приладу обліку, несплати членського взносу та не укладення договору у встановленвй формі за електроспоживання; електроспоживання відновити після усунення порушень (а.с.101). Суд вважає такі дії відповідача протиправними, такими, що порушують права позивачки, як споживача електроенергії, оскільки визначені підстави СТ "Дніпровський" від»єднання від електропостачання є такими, що не ґрунтуються на положеннях закону та діючого договору про постачання електроенергії, укладеного між АЕК «Київенерго» та СТ "Дніпровський" (а.с.135-142), умовами якого визначені відносини із третьою особою. Так, споживач (СТ "Дніпровський") передає електричну енергію субспоживачам (п.8.1.2). Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Позивачка є споживачем електричної енергії, яку забезпечує відповідач згідно Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 затверджено Правила користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), які відповідно до п.1 регулюють відносини між фізичними/юридичними особами (споживачами) та енергопостачальниками. Ці Правила - є обов»язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Оскільки договір про постачання електроенергії між АЕК «Київенерго» та СТ "Дніпровський" укладений та діє (а.с.135-142), тому в розумнінні ПКЕЕН самовільного підключення позивачкою до електричної енергії не було, адже її будинок обладнаний необхідними комунікаціями для отримання та споживання електроенергії, в будинку встановлений й опломбований відповідачем у встановленому законом порядку засіб обліку електроенергії, що ним не спростовується. Вона отримує на законних підставах електроенергію, а тому правових підстав для від»єднання її садового будинку від електропостачання у відповідачане було. Тому суд вважає за необхідне поновити позивачку у порушених правах в межах заявлених нею вимог шляхом визнання протиправними дії СТ "Дніпровський" по відключенню 04 вересня 2014 року, 18 жовтня 2014 року та 31 жовтня 2014 року від споживання електроенергії споживача [PERSON] за адресою: участок [ADDRESS], й визнавши порушеними її права, як споживача електроенергії. Проте, не всі вимоги позивача є обгрутнованими та доведеними. Так, суд вважає недоведеними вимоги прозивача про стягнення з голови СТ "Дніпровський" [PERSON] та електрика [PERSON] матеріальних збитків, завданих їй відновленням електропостачання на суму 525 грн. 25 коп. за придбані нею товари для відновлення живлення електроенергії, та відшкодування завданої їй моральної шкоди, яку вона оцінює в 10 000 грн. Позивачка не довела належність та допустимість доказів щодо завданих матеріальних збитків. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов"язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не надані належні докази по справі, суд розцінює доказування позивача, як такі, що ґрунтуються на припущеннях. Обставини справи, відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених відповідними статтями Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди, у тому числі Законом України "Про захист прав споживачів". Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Судом не встановлено наявність обставин, з якими Закон України "Про захист прав споживачів" надає позивачу право на відшкодування моральної шкоди. Окрім того, ставлячи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач не обґрунтував належність та допустимість доказів до даних правовідносин та з яких міркувань виходив, визначаючи її розмір, виходячи із формальних міркувань про розмір завданої моральної шкоди, відтак не довів в судовому засіданні рівень душевних страждань, яких він зазнав у зв"язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього самого, членів його сім"ї чи близьких родичів, на які він мав би послатися як на підставу свої доводів. Особа має право, відповідно до ч.1, п.2. ч.2 ст.23 ЦК України, на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди не обґрунтовані, обставини, на які він посилається, не підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами, причинний зв"язок між вказаною моральною шкодою і протиправною діяльністю відповідача судом не встановлені, а тому законні підстави для задоволення такої вимоги відсутні. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги розмір задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити й понесені позивачем судові витрати (судовий збір) в розмірі 243 грн. 60 коп., що відповідає даних правовідносинам. На підставі вищевикладеного, з урахуванням Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357,

Outcome: partial