Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

04 січня 2019 року позивач, орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] року народження . Відомості про батька дитини зазначено відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , однак разом зі своєю дитиною та співмешканцем проживають по [ADDRESS] Сім`я [PERSON] , де проживає дівчинка, веде антисоціальний спосіб життя, з боку сусідів неодноразово поступали скарги про невиконання матір`ю батьківських обов`язків, в сім`ї постійно вживають алкогольні напої, вчиняються сварки, відсутні належні житлово-побутові умови для проживання дитини. Мати водила дитину у неблагополучні сім`ї, де часто залишала її там саму. Участі у вихованні та утриманні своєї малолітньої доньки, остання не приймає. 20.09.2017 року дитину - [PERSON] було виявлено по [ADDRESS] , як таку, що залишилася без батьківського піклування, після чого, влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Теплий дім». Крім того, 14.10.2018 року за оперативними даними став відомий факт, що [PERSON] , після чергової сварки з колишнім співмешканцем [PERSON] , взяла дитину та пішла до знайомої за адресою: [ADDRESS] . При цьому відповідачка була в такому стані алкогольного сп`яніння, що заснула та залишила дитину без батьківського піклування в холодній неопалюваній хаті, дівчинка була голодна, одягнута не по сезону. Працівники поліції вилучили дитину. З 16.10.2018 року і по теперішній час дитина - [PERSON] знаходиться у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Теплий дім». За час перебування малолітньої дитини в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Теплий дім», [PERSON] лише декілька разів відвідувала дитину. Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, та витяг з історії розвитку дитини, дівчинка терпляча, спокійна, кмітлива, лагідна, дружелюбна, дуже вразлива, часто буває сумна та пригнічена, оскільки від матері не отримує достатньо емоційного тепла та уваги, самооцінка у неї занижена, вона невпевнена, тому потребує особливої уваги та роботи з психологом. З наведених ознак вбачається, що на порушення емоційного стану дівчинки значною мірою впливають умови проживання дівчинки в сім`ї [PERSON] . Сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом як сім`я, що опинилася у складних життєвих обставинах. Станом на 06.12.2018 року відповідачка будь-яку державну допомогу на дитину не отримує. У ході вивчення акту оцінки потреб дитини і сім`ї було встановлено, що [PERSON] та її малолітня дитина - [PERSON] переїхали з м. Дніпропетровська до м. Марганця, проживали у своїх знайомих по [ADDRESS]. Знайомі допомагали [PERSON] грошима та доглядом за дитиною. [PERSON] має будинок в [ADDRESS] , у якому відключено електропостачання, будинок потребував ремонту, на даний час він не придатний для життя. [PERSON] двічі протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст. 184 КУпАП. Відповідачка на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога стоїть на профілактичному обстеженні. Малолітня дівчинка - [PERSON] , це друга дитина [PERSON] , відносно першої вона позбавлена батьківських прав. Раніше [PERSON] проживала у співмешканця [PERSON] по [ADDRESS] . Згідно висновку акту оцінки потреб дитини і сім`ї, санітарний стан помешкання незадовільний, холодно, присутні гризуни, є окреме ліжко та облаштоване місце для ігор. Мати неофіційно працює. Основна проблема сім`ї [PERSON] - зловживання алкогольними напоями матір`ю, недостатній догляд за дитиною, антисанітарні умови проживання, ведення аморального способу життя. [PERSON] надавалися рекомендації, проводилася профілактична робота щодо запобігання вживання алкоголю, підвищення виховного потенціалу матері. Вона з усім погоджувалася, де-який час навіть не вживала алкоголь та здійснювала належний догляд за донькою, але потім знову поверталася до старого способу життя. Марганецьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Марганецької міської ради, порушено клопотання щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] року народження . [PERSON] за весь час, поки дитина перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Теплий дім», до служби у справах дітей Марганецької міської ради не з`являлася, пояснень щодо неналежного виконання батьківських обов`язків не надала, позитивні зміни у поведінці матері не відбулися, профілактична бесіда не дала позитивних результатів. Комісія з питань захисту прав дитини надала висновок, відповідно до якого, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її дитини - [PERSON] , [INFO] року народження . Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] року народження . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти у вигляді ј частини її заробітку (доходу) щомісячно, яка визначається судом, але не меншої, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь опікуна, який буде призначений, задля утримання дитини [PERSON] , [INFO] року народження . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у позові. Представник відповідача - [PERSON] надав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити, звернувши увагу суду на Декларацію прав дитини - статтю 6, відповідно до якої дитина не може бути розлучена із матір`ю, і лише у виключних випадках таке розлучення можливе у порядку, передбаченому законом. В судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що [PERSON] на даний час змінила свій спосіб життя, працює, житлові умови для належного утримання та виховання дитини покращила. Відповідач у судовому засіданні, яке відбулось 09 квітня 2019 року, просила суд, в позові відмовити, в подальшому в судові засідання не з`являлася, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює лікарем-наркологом у міській лікарні. [PERSON] була направлена до неї на прийом 25 жовтня 2018 року, з метою взяття її на облік. Повідомила, що алкоголь вживає помірно, наркотики не вживає тривалий час. Вана, як лікар, надала рекомендацію [PERSON] зробити загальні аналізи та здати аналізи на наркотичні засоби. Від проходження аналізів на наркотики остання відмовилася, оскільки у неї не було коштів. Перебування на обліку включає в себе систематичну явку до лікаря, проходження огляду, здачу аналізів. [PERSON] з`явилася до неї наступного разу - 11.04. 2019 року, більше не з`являлался. Щоб зробити висновок чи перебуває [PERSON] в наркотичній залежності, потрібно здавати аналізи, однак [PERSON] їх не здавала. Під час огляду [PERSON] вона виявила у неї рубцевоподібні сліди від частих ін`єкцій на руках та в паховій зоні, що свідчить про вживання [PERSON] наркотитчних засобів, однак встановити давність вживання наркотиків, не представилось можливим. Стверджувати, чи вживає зараз [PERSON] наркотичні засоби чи ні, вона не може, оскільки [PERSON] на огляд більше не з`являлася, аналізи більше не здавала. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини від 20 листопад 1959 року, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини визначено порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866. Відповідно до п. 3 вказаного порядку, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларація прав дитини (прийнята резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та ; під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою BP №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпе-чення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Рекомендацією Rec(2006)19 Комітету Ради Європи «Про політику на підтримку позитивного виховання дітей батьками», прийнятою 13 грудня 2006 року, у програмах і заходах з підтримки виховання дітей батьками має враховуватися важливість забезпечення певних стандартів матеріально-побутових умов, достатніх для реалізації завдань позитивного виховання дітей. Урядам належить подбати і про те, щоб діти та батьки мали доступ до належного обсягу різноманітних ресурсів (матеріальних, психологічних, соціальних і культурних). Виходячи з інтересів дитини, необхідно також приділяти першорядну увагу забезпеченню таких прав батьків, як право на відповідну підтримку з боку державних органів у виконанні своїх батьківських обов`язків. Особливу увагу слід приділяти сім`ям, які опинилися в складних соціально-економічних умовах і потребують більш конкретної підтримки. Необхідно також, щоб загальні програми доповнювалися адресними цільовими заходами. Згідно ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги», соціальні послуги - комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем; складні життєві обставини - обставини, спричинені інвалідністю, віком, станом здоров`я, соціальним становищем, життєвими звичками і способом життя, внаслідок яких особа частково або повністю не має здатності чи можливості самостійно піклуватися про особисте життя та брати участь у суспільному житті; тимчасовий притулок для неповнолітніх - організація тимчасового проживання, виховання, утримання безпритульних дітей, дітей, позбавлених батьківського піклування, які зазнали жорстокості, насильства та постраждали від торгівлі дітьми або з інших причин потребують соціального захисту. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є матір`ю малолітньої - [PERSON] , [INFO] року народження , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 17 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 67 ( а.с.13). Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № [NUMBER] , сформованого 15.05.2018 року, [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 14). У будинку відключено електропостачання, він потребує ремонту, а на теперішній час він зовсім не придатний для проживання. Раніше [PERSON] проживала у співмешканця [PERSON] по [ADDRESS] , з яким вживали алкоголь, в квартирі відбувалися часті зборища сумнівних людей. Згідно інформації, наданою головою квартального комітету Марганецької міської ради, на даний час остання разом зі своєю малолітньою дитиною - [PERSON] та співмешканцем проживають по [ADDRESS] . Відповідачка безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, належним чином не дбає про дитину та не доглядає за нею, не приділяє дитині належної уваги, не дбає про їх розвиток та життя, належні умови для проживання та санітарно-гігієнічні норми проживання - відсутні, сама вона веде аморальний спосіб життя, не працює, не має постійного заробітку, зловживає алкогольні напої, спілкується з особами, які ведуть аморальний спосіб життя, крім того, водить дитину в неблагополучні сім`ї, де часто залишає її там саму, на неадекватну поведінку відповідача [PERSON] неодноразово надходили скарги від сусідів. Будинок, у якому вона проживає, перебуває у занедбаному стані, умов для проживання дитини не створено. Як зазначає позивач, 20.09.2017 року дитину - [PERSON] , було виявлено по [ADDRESS] , як таку, що залишилася без батьківського піклування, після чого, малолітня дитина відповідачки [PERSON] була влаштована до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Теплий дім". Відповідно до довідки директора ЦСПРД Блажієвської С.Ф. від 19.11.2018 року № 292, малолітня [PERSON] з 16.10.2018 року по теперішній час знаходиться у центрі на повному державному забезпеченні. За період перебування дівчинки у Центрі мати [PERSON] відвідувала її де-кілька разів Із психолого-педагогічної характеристики на вихованця ЦСПРД "Теплий дім" [PERSON] , [INFO] вбачається, що остання поступила до Центру 16.10. 2018 року, має дуже низький рівень знань, мовлення розвинено слабо, словниковий запас низький, через недостатній рівень знань, її працездатність на низькому рівні. Пізнавальні процеси розвинені слабо. Її емоційний стан нестійкий, постійна зміна настрою, на зауваження реагує плачем. Дівчинка дуже вразлива, самооцінка занижена у зв`язку з чим дівчинка потребує особливої уваги та роботи з психологом і логопедом ( а.с. 23). На порушення емоційного стану дівчинки значною мірою впливають умови її проживання у сім`ї [PERSON] , де відбуваються постійні сварки в стані алкогольного сп`яніння, а також байдужість матері до виховання дитини. Згідно висновку про стан здоров`я та фізичний і розумовий розвиток дитини [PERSON] , [INFO] , та витягу з історії її розвитку, дівчинка здорова, вона спокійна, терпляча, кмітлива, товариська ( а.с. 24-25). З акту № 330 оцінки потреб сім`ї від 24.10.2018 року, складеного Марганецьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Марганецької міської ради вбачається що сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом, як сім`я, що опинилася у складних життєвих обставинах. Основною проблемою сім`ї було: зловживання матір`ю та співмешканцем алкогольними напоями, безвідповідальне відношення матері до своїх батьківських обов`язків, антисанітарні умови проживання, ведення аморального способу життя ( а.с.17-21). Актом встановлено, що санітарний стан помешкання має незадовільний стан, в помешканні холодно, присутні гризуни , є окреме ліжко та облаштоване місце для ігор. Згідно інформації управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради за № 6186 від 07.12.2018 року, [PERSON] , [INFO] , станом на 06.12.2018 року, жодної державної соціальної допомоги не отримує ( а.с. 30). Соціальний супровід сім`ї дав тимчасові позитивні результати, [PERSON] надавалися рекомендації, з нею проводилася профілактична робота щодо запобігання вживання алкоголем, підвищення виховного потенціалу матері, однак профілактична робота дала позитивні зміни лише на де-який час, незважаючи на попередження щодо недопущення порушень вимог діючого законодавства та неодноразових роз`яснень стосовно належного виконання батьківських обов`язків, проте остання продовжує вживати алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя. [PERSON] двічі на протязі року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 та ч.2 ст. 184 КУпАП, що підтверджується інформацією Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 26.11.2018 року за № 492/12094 ( а.с. 31). За місцем мешкання [PERSON] характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, належним чином не дбає про дитину та не доглядає за нею, на її неадекватну поведінку надходили скарги від сусідів, що підтверджується характеристикою, виданою 08.12.2018 року головою квартального комітету 31 кварталу Марганецької міської ради ( а.с. 26). У судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] з 2018 року перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога, що підтверджується довідкою від 25.10.2018 року ( а.с. 32-33). З вищевикладеного вбачається, що [PERSON] не змінила свій спосіб життя, не вчиняє будь-яких дій, спрямованих на покращення житлових умов для своєї дитини, для її належного утримання та виховання. 16 листопада 2018 року Марганецький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Марганецької міської ради звернувся до служби у справах дітей з клопотанням про винесення питання на розгляд комісії з питань захисту прав дитини щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] року народження ( а.с. 35). Як зазначає позивач, [PERSON] за весь час, поки дитина знаходиться у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей "Теплий дім", до служби у справах дітей Марганецької міської ради не зверталася, обґрунтованих пояснень щодо неналежного виконання батьківських обов`язків не надала, позитивні зміни у поведінці матері не відбулися, профілактична бесіда не дала позитивних результатів. Це при тому, що малолітня [PERSON] є другою дитиною [PERSON] , відносно першої вона позбавлена батьківських прав. 27 листопада 2018 року [PERSON] була присутньою на засіданні комісії з питань захисту прав дитини під час розгляду питання щодо доцільності позбавлення її батьківських прав по відношенню до її дитини. Проте підтверджуючих документів, обґрунтованих пояснень про факт неналежного виконання нею батьківських обов`язків з поважних причин з її боку не було надано. На підставі чого, комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Марганецької міської ради, з метою проведення подальших заходів щодо соціального захисту дитини та реалізації її прав на зростання у сімейному оточенні, прийнято рішення про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] року народження , що підтверджується рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Марганецької міської ради від 27 листопада 2018 року за № 64 ( а.с. 36-39). Із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] ( а.с. 40-42). Враховуючи всі наведені обставини суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не вживає жодних заходів щодо поліпшення своїх житлових умов, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не забезпечує належного догляду за дитиною. Такий спосіб життя матері та умови проживання, несуть безпосередню загрозу життю та здоров`ю малолітній дитині - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд приходить до висновку, що у даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких [PERSON] , може бути позбавлена батьківських прав відносно її дитини - [PERSON] , [INFO] і це не буде суперечити статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 1, 9 Конвенції про права дитини. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням якнайкращих інтересів дитини є такими, що підлягають задоволенню, оскільки беззаперечно встановлено факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по відношенню до її дитини - [PERSON] , [INFO] , За змістом ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Згідно вимог ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки відповідач є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , вона зобов`язана надавати матеріальну допомогу на її утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 січня 2019 року і до повноліття дитини. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає необхідним позовні вимоги органу опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовільнити у повному обсязі. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved